EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 183/2005
af 12. januar 2005
om krav til foderstofhygiejne
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, stk. 2, og artikel 152, stk. 4, litra b),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den animalske produktion er af stor betydning for landbruget inden for Fællesskabet. Tilfredsstillende resultater af denne aktivitet afhænger i høj grad af anvendelsen af sikre og gode kvalitetsfoderstoffer.
(2)
Et af de grundlæggende mål med fødevarelovgivning er at opnå et højt niveau for beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (3). I forordning (EF) nr. 178/2002 fastsættes desuden andre fælles principper og definitioner for medlemsstaternes og Fællesskabets fødevarelovgivning, herunder målsætningen om at opnå fri bevægelighed for foderstoffer i Fællesskabet.
(3)
Ved Rådets direktiv 95/69/EF (4) fastsattes betingelser og bestemmelser for visse foderstofvirksomheder og mellemhandlere for udøvelse af deres virksomhed. Erfaringen har vist, at disse betingelser og bestemmelser udgør et solidt grundlag for foderstofsikkerheden. I direktivet fastsattes ligeledes betingelser for godkendelse af virksomheder, der fremstiller visse stoffer, som er omhandlet i Rådets direktiv 82/471/EØF af 30. juni 1982 om visse produkter, der anvendes i foderstoffer (5).
(4)
Ved Kommissionens direktiv 98/51/EF af 9. juli 1998 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 95/69/EF om betingelser og bestemmelser for godkendelse og registrering af visse foderstofvirksomheder og mellemhandlere (6) indførtes visse foranstaltninger vedrørende import fra tredjelande.
(5)
Erfaringen har endvidere vist, at det er nødvendigt at sikre, at alle foderstofvirksomheder, herunder inden for akvakultur, drives i overensstemmelse med harmoniserede krav til sikkerheden, og at det er nødvendigt at gennemføre en generel revision af reglerne for at tage hensyn til behovet for at sikre et højere niveau for beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed og af miljøet.
(6)
Det primære formål med de nye hygiejnebestemmelser i denne forordning er at opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevare- og foderstofsikkerhed, hvor særlig følgende principper tages i betragtning.
a)
Det primære ansvar for foderstofsikkerheden påhviler fortsat lederen af foderstofvirksomheden.
b)
Der er behov for at sikre foderstofsikkerhed igennem hele fødevarekæden fra og med primærproduktionen af foderstoffer til og med fodringen af dyr, som anvendes i fødevareproduktionen.
c)
Generel gennemførelse af procedurer, der bygger på HACCP-principperne bør sammen med anvendelsen af god hygiejnepraksis øge foderstofvirksomhedsledernes ansvar.
d)
Retningslinjer for god praksis er et værdifuldt instrument til at hjælpe foderstofvirksomhedsledere i alle led af foderstofkæden med at overholde foderstofhygiejnebestemmelserne, og med at anvende HACCP-principperne.
e)
Der skal fastsættes mikrobiologiske kriterier på basis af videnskabelige risikokriterier.
f)
Det er nødvendigt at sikre, at importerede foderstoffer er mindst af tilsvarende standard som foderstoffer produceret i Fællesskabet.
(7)
For at sikre, at registrerings- og godkendelsesordningen finder anvendelse i fuldt omfang på alle foderstofvirksomhedsledere, og dermed at garantere fuld sporbarhed må det sikres, at foderstofvirksomhedslederne kun forsyner sig hos og anvender foderstoffer fra virksomheder, der er registreret og/eller godkendt i henhold til denne forordning.
(8)
Det er nødvendigt med en integreret fremgangsmåde for at sikre foderstofsikkerheden fra primærproduktionen af foderstoffer til og med markedsføring og eksport. Primærproduktionen af foderstoffer omfatter produkter, der kun undergår en simpel fysisk behandling såsom rensning, indpakning, opbevaring, tørring eller ensilering.
(9)
I overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne bør fællesskabsbestemmelserne hverken gælde for visse former for privatpersoners produktion af foderstoffer til eget forbrug og fodring af bestemte dyr, eller for direkte leverance af små mængder fra primærproduktion af foderstoffer på lokalt niveau eller for detailhandel med foder til selskabsdyr.
(10)
Foderstoffarer, der allerede findes i primærproduktionen af foderstoffer, bør identificeres og kontrolleres hensigtsmæssigt for at sikre, at målene i denne forordning opfyldes. De principper, der ligger til grund for denne forordning, bør derfor gælde såvel for bedrifter, der fremstiller foderstoffer udelukkende til brug for deres egen produktion, som for bedrifter, der markedsfører foderstoffer. Der bør tages hensyn til det forhold, at risikoen er mindre, hvis foderstofferne kun produceres og anvendes til dyr til eget forbrug eller til dyr, der ikke anvendes til fødevareproduktion. Handel med små mængder foderstofprodukter på lokalt niveau og detailhandel med foder til selskabsdyr må behandles særskilt inden for rammerne af denne forordning.
(11)
Det er på mellemlang sigt målet for EU's hygiejnelovgivning at anvende principperne for risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP-principperne) i primærproduktionen af foderstoffer. Ved hjælp af retningslinjer for god praksis bør anvendelsen af relevante hygiejnekrav dog fremmes allerede nu.
(12)
Foderstofsikkerhed afhænger af en række faktorer. Lovgivningen bør foreskrive minimumskrav til hygiejne. Der bør gennemføres offentlig kontrol for at efterprøve, om foderstofvirksomhedslederne overholder reglerne. Foderstofvirksomhedslederne bør desuden træffe foranstaltninger eller indføre procedurer med henblik på at opnå et højt niveau af foderstofsikkerhed.
(13)
HACCP-principperne kan hjælpe ledere af foderstofvirksomheder til at opnå en højere standard for foderstofsikkerhed. HACCP-principperne bør ikke anses for en metode til selvregulering og må ikke træde i stedet for offentlig kontrol.
(14)
Det er nødvendigt, at foderstofvirksomhedernes ansatte samarbejder fuldt ud og er fuldt engagerede, for at HACCP-principperne kan gennemføres.
(15)
HACCP-principperne i foderstofproduktionen bør tage hensyn til principperne i Codex Alimentarius, men det bør rumme tilstrækkelig fleksibilitet i alle situationer. I visse foderstofvirksomheder er det ikke muligt at identificere kritiske kontrolpunkter, og i visse tilfælde kan god praksis træde i stedet for overvågning af kritiske kontrolpunkter. Ligeledes forudsætter kravet i Codex Alimentarius om fastsættelse af »kritiske grænser« heller ikke, at der i alle tilfælde skal fastsættes en numerisk grænseværdi. Kravet som anført i samme kodeks om, at dokumenter skal opbevares, skal være fleksibelt, så meget små virksomheder ikke pålægges unødvendige byrder. Det bør sikres, at aktiviteter, der udføres af en foderstofvirksomhed i forbindelse med primærproduktion af foderstoffer, herunder aktiviteter i tilknytning hertil og blanding af foderstoffer med tilskudsfoder udelukkende til brug på egen bedrift, ikke nødvendigvis skal være i overensstemmelse med HACCP-principperne.
(16)
Det er ligeledes nødvendigt med fleksibilitet for at tilgodese foderstofvirksomheder, der ligger i områder med særligt vanskelige geografiske forhold, eller i forhold til strukturkrav. En sådan fleksibilitet bør dog ikke anfægte målene vedrørende foderstofhygiejne. Der bør indføres bestemmelser om drøftelser i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, når det er hensigtsmæssigt.
(17)
Der bør være en ordning for registrering og godkendelse af alle foderstofvirksomheder foretaget af medlemsstatens kompetente myndighed for at sikre sporbarhed fra fremstillingsvirksomheden til den endelige bruger og for at gøre det lettere at foretage en effektiv offentlig kontrol. De eksisterende systemer for indsamling af data om foderstofvirksomheder kan anvendes af medlemsstaternes kompetente myndighed til at starte og gennemføre det system, der skal indføres ifølge denne forordning.
(18)
Der bør fortsat være en ordning for godkendelse af foderstofvirksomheder i forbindelse med aktiviteter, der kan udgøre en højere risiko ved fremstillingen af foderstoffer. Der bør indføres bestemmelser om procedurer for udvidelse af godkendelsesordningens anvendelsesområde i henhold til direktiv 95/69/EF.
(19)
For at blive godkendt eller registreret bør foderstofvirksomheder opfylde en række betingelser, som er relevante for deres aktiviteter, med hensyn til faciliteter, udstyr, personale, produktion, kvalitetskontrol, opbevaring og dokumentation for at sikre såvel foderstofsikkerhed som produkternes sporbarhed. Der bør fastsættes bestemmelser om, at disse betingelser skal kunne differentieres, så det sikres, at de er relevante for de forskellige typer foderstofvirksomheder. Medlemsstaterne bør kunne give en betinget godkendelse til en virksomhed, hvis det ved et besøg på stedet viser sig, at virksomheden opfylder alle kravene til infrastruktur og udstyr. Der bør dog også fastsættes en maksimal varighed af en sådan betinget godkendelse.
(20)
Der bør fastsættes bestemmelser om midlertidig suspension, ændring eller tilbagetrækning af registreringen eller godkendelsen, hvis der foretages ændringer på virksomheder, disse ophører med deres aktivitet, eller det viser sig, at de ikke længere opfylder betingelserne for at udøve deres aktivitet.
(21)
Sporbarhed af foderstoffer og foderstofingredienser gennem hele foderkæden er et vigtigt led til sikring af foderstofsikkerheden. I forordning (EF) nr. 178/2002 er der fastsat bestemmelser, der skal sikre foderstoffers og foderstofingrediensers sporbarhed, og den foreskriver en procedure for vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, der gælder for specifikke sektorer.
(22)
De forskellige foderstofkriser har vist, at mangler i foderkæden, uanset hvor i kæden de er, kan have betydelige økonomiske konsekvenser. Foderstofproduktionens karakteristika og foderstofdistributionskædens kompleksitet gør det vanskeligt at trække foder tilbage fra markedet. Udgifterne til at afhjælpe økonomiske skader i foder- og fødevarekæden dækkes ofte af offentlige midler. Det ville være mindre omkostningsbehæftet for samfundet at afbøde sådanne økonomiske konsekvenser, hvis den virksomhedsleder, hvis aktivitet er skyld i økonomiske skader i foderstofsektoren, holdes økonomisk ansvarlig. Det vil muligvis ikke kunne lade sig gøre eller være hensigtsmæssigt at oprette et generelt obligatorisk system med økonomisk ansvar og finansiel sikkerhedsstillelse, f.eks. ved forsikring, der gælder for alle foderstofvirksomhedsledere. Kommissionen bør derfor overveje dette spørgsmål mere indgående og i den forbindelse tage hensyn til bestemmelser i eksisterende lovgivning om ansvar på andre områder og til systemer og praksis, som anvendes i medlemsstaterne. Kommissionen bør i den forbindelse fremlægge en rapport, i givet fald ledsaget af lovgivningsmæssige forslag.
(23)
Foderstoffer, der importeres til EF, skal overholde de generelle krav i forordning (EF) nr. 178/2002 og importbetingelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 822/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (7). For at undgå forstyrrelser af handelen bør import fortsat være tilladt på de betingelser, der er fastsat i direktiv 98/51/EF, indtil arbejdet med gennemførelsesforanstaltningerne er afsluttet.
(24)
Foderstoffer, der er fremstillet i Fællesskabet, og som eksporteres til tredjelande, skal overholde de generelle krav i forordning (EF) nr. 178/2002.
(25)
Anvendelsesområdet for det hurtige varslingssystem for fødevarer og foder, der er indført ved forordning (EF) nr. 178/2002, bør udvides til også at omfatte risici for dyresundheden og miljøet, som stammer fra foderstoffer, der gives til dyr, der ikke anvendes i fødevareproduktionen.
(26)
Fællesskabslovgivningen om foderstofhygiejne bør baseres på videnskabelig rådgivning. Derfor bør Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet høres, når det er nødvendigt.
(27)
For at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling bør der være et snævert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
(28)
I denne forordning tages der hensyn til de internationale forpligtelser, der er fastsat i WTO's aftale om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, og de internationale standarder for fødevaresikkerhed i Codex Alimentarius.
(29)
Medlemsstaterne bør indføre sanktioner for overtrædelse af denne forordnings bestemmelser og sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
(30)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der tillægges Kommissionen (8).
(31)
Datoen for anvendelse af forordningen bør udsættes, så de berørte foderstofvirksomheder får tid til at tilpasse sig.
(32)
Af ovennævnte grunde bør direktiv 95/69/EF og 98/51/EF ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
1. Denne forordning fastsætter:
a)
generelle bestemmelser om foderstofhygiejne
b)
betingelser og ordninger, der sikrer foderstoffers sporbarhed
c)
betingelser og ordninger for registrering og godkendelse af virksomhederne.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning gælder for:
a)
foderstofvirksomhedslederes aktiviteter i alle led fra primærproduktion af foderstoffer til og med markedsføring af foderstoffer
b)
fodring af dyr, der anvendes i fødevareproduktionen
c)
import og eksport af foderstoffer fra og til tredjelande.
2. Denne forordning gælder ikke for:
a)
egenproduktion af foderstoffer til
i)
dyr, der anvendes til produktion af fødevarer til privatpersoners eget forbrug,
og
ii)
dyr, der ikke anvendes i fødevareproduktionen
b)
fodring af dyr, der anvendes til produktion af fødevarer til privatpersoners eget forbrug, eller for de aktiviteter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (9)
c)
fodring af dyr, der ikke anvendes i fødevareproduktionen
d)
direkte levering af små mængder fra primærproduktionen af foderstoffer på lokalt niveau fra producenten til lokale bedrifter til anvendelse på disse bedrifter
e)
detailhandel med foder til selskabsdyr.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte forskrifter og vejledninger for de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 2. Sådanne nationale forskrifter og vejledninger skal sikre, at målene i denne forordning nås.
Artikel 3
Definitioner
Ved anvendelsen af denne forordning gælder definitionerne i forordning (EF) nr. 178/2002; dog gælder følgende særlige definitioner:
a)
»foderstofhygiejne«: foranstaltninger og betingelser, der er nødvendige for at bekæmpe farer og sikre, at et foderstof er egnet til foder, hvis det anvendes som tilsigtet
b)
»leder af en foderstofvirksomhed«/»foderstofvirksomhedsleder«: den fysiske eller juridiske person, der er ansvarlig for, at kravene i denne forordning overholdes i den foderstofvirksomhed, som er under vedkommendes ledelse
c)
»fodertilsætningsstoffer«: stoffer eller mikroorganismer, der er tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (10)
d)
»virksomhed«: enhver enhed af en foderstofvirksomhed
e)
»kompetent myndighed«: den myndighed i en medlemsstat eller et tredjeland, der er udpeget til at foretage offentlig kontrol
f)
»primærproduktion af foderstoffer«: produktion af landbrugsprodukter, herunder navnlig dyrkning, høst, malkning, opdræt af dyr (forud for slagtning) eller fiskeri, hvorved der udelukkende frembringes produkter, som ikke undergår nogen anden behandling, efter de er høstet, indsamlet eller fanget, bortset fra en simpel fysisk behandling.
KAPITEL II
FORPLIGTELSER
Artikel 4
Generelle forpligtelser
1. Foderstofvirksomhedslederne skal sikre, at produktionen, tilvirkningen og distributionen i alle de led, som er under deres ledelse, udføres i overensstemmelse med fællesskabslovgivning, nationale retsforskrifter, der er forenelige hermed, og god praksis. De skal navnlig sikre, at de opfylder de relevante hygiejnebestemmelser i denne forordning.
2. Ved fodring af dyr, som anvendes i fødevareproduktionen, skal landbrugerne træffe foranstaltninger og indføre procedurer med henblik på at holde risikoen for biologisk, kemisk og fysisk forurening af foderstoffer, dyr og animalske produkter på et så lavt niveau, som det med rimelighed er muligt.
Artikel 5
Specifikke forpligtelser
1. For aktiviteter i tilknytning til primærproduktion af foderstoffer og følgende aktiviteter i forbindelse hermed:
a)
transport, opbevaring og håndtering af primærprodukter på produktionsstedet
b)
transport med henblik på levering af primærprodukter fra produktionsstedet til en virksomhed
c)
blanding af foderstoffer udelukkende til brug på egen bedrift uden anvendelse af tilsætningsstoffer eller forblandinger af tilsætningsstoffer med undtagelse af ensileringstilsætningsstoffer
skal foderstofvirksomhedsledere overholde bestemmelserne i bilag I, hvor det er relevant for de pågældende aktiviteter.
2. For andre aktiviteter end dem, der er omhandlet i stk. 1, herunder blanding af foderstoffer udelukkende til brug på egen bedrift, skal foderstofvirksomhedslederne, når de anvender tilsætningsstoffer eller forblandinger af tilsætningsstoffer med undtagelse af ensileringstilsætningsstoffer, overholde bestemmelserne i bilag II, hvor det er relevant for de pågældende aktiviteter.
3. Ledere af foderstofvirksomheder skal:
a)
overholde specifikke mikrobiologiske kriterier
b)
træffe de foranstaltninger eller indføre de procedurer, der er nødvendige for at nå specifikke mål.
De kriterier og mål, der er omhandlet i litra a) og b), vedtages efter proceduren i artikel 31, stk. 2.
4. Foderstofvirksomhedsledere kan anvende de retningslinjer, der er omhandlet i kapitel III, som hjælp til at opfylde de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til denne forordning.
5. Ved fodring af dyr, som anvendes i fødevareproduktionen, skal landbrugere overholde bestemmelserne i bilag III.
6. Foderstofvirksomhedsledere og landbrugere må kun forsyne sig hos og anvende foderstoffer fra virksomheder, der er registreret og/eller godkendt i henhold til denne forordning.
Artikel 6
HACCP-systemet (risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter)
1. Foderstofvirksomhedsledere, der udfører andre aktiviteter end dem, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, skal indføre, iværksætte og følge en fast skriftlig procedure eller faste skriftlige procedurer, der er baseret på HACCP-principperne:
2. Principperne, jf. stk. 1, går ud på at:
a)
identificere farer, som skal forebygges, fjernes eller reduceres til et acceptabelt niveau
b)
identificere de kritiske kontrolpunkter på det eller de trin, hvor det er vigtigt at føre kontrol for at forebygge eller fjerne en fare eller reducere den til et acceptabelt niveau
c)
fastsætte kritiske grænser på kritiske kontrolpunkter, som adskiller acceptable forhold fra uacceptable forhold, med henblik på at forebygge, fjerne eller reducere konstaterede farer
d)
fastlægge og gennemføre effektive overvågningsprocedurer på kritiske kontrolpunkter
e)
træffe korrigerende foranstaltninger, hvis det ved overvågningen viser sig, at et kritisk kontrolpunkt ikke er under kontrol
f)
fastsætte procedurer for at verificere, at de foranstaltninger, der er beskrevet i litra a)-e), er fuldstændige og fungerer effektivt; verifikationsprocedurerne skal gennemføres med regelmæssige mellemrum
g)
udfærdige dokumenter og føre journaler, der svarer til foderstofvirksomhedens art og størrelse, for at dokumentere, at foranstaltningerne i litra a)-f) anvendes effektivt.
3. Når der sker en ændring i et produkt, en proces eller i et led i produktionen, tilvirkningen, opbevaringen og distributionen, skal foderstofvirksomhedslederen gennemgå proceduren og foretage de fornødne ændringer.
4. Som led i det system af procedurer, der er nævnt i stk. 1, kan foderstofvirksomhedslederne anvende retningslinjer for god praksis sammen med retningslinjer for anvendelsen af HACCP-principperne, som er udviklet i henhold til artikel 20.
5. Foranstaltninger for at lette gennemførelsen af denne artikel, herunder for små virksomheder, kan vedtages efter proceduren i artikel 31, stk. 2.
Artikel 7
Dokumentation vedrørende HACCP-systemet
1. Ledere af foderstofvirksomheder skal:
a)
over for den kompetente myndighed i den form, den kompetente myndighed kræver, dokumentere, at de overholder kravene i artikel 6
b)
sikre, at dokumentation, der beskriver procedurerne udarbejdet i henhold til artikel 6, løbende holdes ajour.
2. Den kompetente myndighed tager hensyn til foderstofvirksomhedens art og størrelse, når den fastsætter krav til formen, jf. stk. 1, litra a).
3. Der kan vedtages nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne artikel efter proceduren i artikel 31, stk. 2. Sådanne bestemmelser kan lette visse foderstofvirksomhedslederes anvendelse af HACCP-principperne udarbejdet i henhold til kapitel III med henblik på overholdelse af kravene i artikel 6, stk. 1.
Artikel 8
Finansiel sikkerhedsstillelse
1. Med henblik på at udarbejde et effektivt system med finansiel sikkerhedsstillelse for foderstofvirksomhedsledere, forelægger Kommissionen inden den 8. februar 2006 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om finansiel sikkerhedsstillelse inden for foderstofsektoren. Ud over at undersøge eksisterende nationale lovgivningsbestemmelser, systemer og praksis med hensyn til ansvar inden for foderstofsektoren og relaterede sektorer skal rapporten i givet fald ledsages af lovgivningsmæssige forslag om et sådant gennemførligt og brugbart sikkerhedsstillelsessystem på fællesskabsplan. Denne sikkerhedsstillelse bør dække alle de omkostninger, som lederne kan gøres ansvarlige for som en direkte følge af at trække produkter tilbage fra markedet og behandle og/eller destruere foderstoffer, dyr og fødevarer fremstillet heraf.
2. Foderstofvirksomhedsledere er ansvarlige for enhver overtrædelse af relevant lovgivning om foderstofsikkerhed, og ledere som omhandlet i artikel 5, stk. 2, skal dokumentere, at de er omfattet af den finansielle sikkerhedsstillelse, der kræves i de forslag til fællesskabslovgivning, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 9
Offentlig kontrol, anmeldelse og registrering
1. Foderstofvirksomhedslederne samarbejder med de kompetente myndigheder i overensstemmelse med den relevante fællesskabslovgivning og med national lovgivning, der er forenelig hermed.
2. Ledere af foderstofvirksomheder skal:
a)
i registreringsøjemed give den relevante kompetente myndighed i den form, den kompetente myndighed kræver, meddelelse om alle virksomheder, som er under deres ledelse, og som har aktiviteter i et led i produktionen, tilvirkningen, oplagringen, transporten eller distributionen af foderstoffer
b)
give den kompetente myndighed ajourførte oplysninger om alle virksomheder, som er under deres ledelse, jf. litra a), herunder give den kompetente myndighed meddelelse om væsentlige ændringer i aktiviteterne og lukning af en eksisterende virksomhed.
3. Den kompetente myndighed fører et eller flere registre over virksomheder.
Artikel 10
Godkendelse af foderstofvirksomheder
Foderstofvirksomhedslederne skal sikre, at virksomheder, som er under deres ledelse, og som er omfattet af denne forordning, er godkendt af myndighederne, hvis
1)
de pågældende virksomheder har en af følgende aktiviteter:
a)
fremstilling og/eller markedsføring af fodertilsætningsstoffer, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1831/2003, eller produkter, der er omfattet af direktiv 82/471/EØF, og som er omhandlet i kapitel 1 i bilag IV til denne forordning
b)
fremstilling og/eller markedsføring af forblandinger, der er fremstillet under anvendelse af fodertilsætningsstoffer, som er omhandlet i kapitel 2 i bilag IV til denne forordning
c)
fremstilling med henblik på markedsføring eller produktion udelukkende til brug på egen bedrift af foderblandinger under anvendelse af fodertilsætningsstoffer eller forblandinger, som indeholder fodertilsætningsstoffer, der er omhandlet i kapitel 3 i bilag IV til denne forordning
2)
godkendelse kræves ifølge national lovgivning i den medlemsstat, hvor virksomheden befinder sig,
eller
3)
godkendelse kræves i henhold til en forordning vedtaget efter proceduren i artikel 31, stk. 2.
Artikel 11
Krav
Ledere af foderstofvirksomheder må ikke drive virksomhed uden at være
a)
registreret som foreskrevet i artikel 9,
eller
b)
godkendt, hvis det kræves i henhold til artikel 10.
Artikel 12
Oplysninger om nationale bestemmelser om godkendelse
Medlemsstater, der ifølge artikel 10, stk. 2, kræver, at bestemte virksomheder på deres område skal godkendes, meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater de relevante nationale bestemmelser.
Artikel 13
Godkendelse af virksomheder
1. Den kompetente myndighed må kun godkende en virksomhed, hvis det ved et besøg på stedet forud for iværksættelse af enhver aktivitet er konstateret, at den opfylder de relevante krav i denne forordning.
2. Den kompetente myndighed kan give betinget godkendelse, hvis det ved besøget på stedet konstateres, at virksomheden opfylder alle krav til infrastrukturer og udstyr. Den giver kun fuld godkendelse, hvis det ved endnu et besøg på stedet senest tre måneder efter den betingede godkendelse konstateres, at de øvrige krav i stk. 1 er opfyldt. Hvis der er gjort klare fremskridt, men virksomheden endnu ikke opfylder alle disse krav, kan den kompetente myndighed forlænge den betingede godkendelse. En betinget godkendelse må dog ikke gælde i mere end sammenlagt seks måneder.
Artikel 14
Den kompetente myndigheds suspension af registrering eller godkendelse
Den kompetente myndighed suspenderer midlertidigt en virksomheds registrering eller godkendelse for en eller flere af aktiviteterne eller for alle aktiviteter, hvis det konstateres, at virksomheden ikke længere opfylder de betingelser, der gælder for aktiviteterne.
Suspensionen varer, indtil virksomheden på ny opfylder betingelserne. Hvis betingelserne ikke er opfyldt inden et år, anvendes artikel 15.
Artikel 15
Den kompetente myndigheds tilbagekaldelse af registrering eller godkendelse
Den kompetente myndighed tilbagekalder registreringen eller godkendelsen af en virksomhed for en eller flere af aktiviteterne, hvis
a)
virksomheden ophører med en eller flere af sine aktiviteter
b)
det konstateres, at virksomheden i et år ikke har opfyldt de betingelser, der gælder for dens aktiviteter
c)
den kompetente myndighed finder alvorlige mangler eller må standse produktionen i en virksomhed gentagne gange, og lederen af foderstofvirksomheden fortsat ikke kan give tilstrækkelige garantier med hensyn til den fremtidige produktion.
Artikel 16
Ændringer af registreringen eller godkendelsen af en virksomhed
Den kompetente myndighed ændrer efter anmodning registreringen eller godkendelsen af en virksomhed, hvis virksomheden har godtgjort, at den er i stand til at udøve aktiviteter, som supplerer eller træder i stedet for dem, for hvilke den blev registreret eller godkendt i første omgang.
Artikel 17
Fravigelse af kravet om besøg på stedet
1. Det er ikke obligatorisk for medlemsstaterne at foretage besøg på stedet, jf. artikel 13, hos foderstofvirksomheder, der udelukkende fungerer som handlende, uden at produkterne befinder sig på deres driftssteder.
2. De pågældende foderstofvirksomheder skal i en form, som den kompetente myndighed bestemmer, forelægge denne en erklæring om, at det af dem markedsførte foderstof opfylder betingelserne i denne forordning.
Artikel 18
Overgangsforanstaltninger
1. Virksomheder og mellemhandlere, der er godkendt og/eller registreret i henhold til direktiv 95/69/EF, kan videreføre deres aktiviteter, forudsat at de senest den 1. januar 2006 giver meddelelse herom til den relevante kompetente myndighed i det område, hvor deres faciliteter befinder sig.
2. Virksomheder og mellemhandlere, for hvilke der i henhold til direktiv 95/69/EF hverken var krav om registrering eller godkendelse, men som skal registreres i henhold til denne forordning, kan videreføre deres aktiviteter, forudsat at de senest den 1. januar 2006 indgiver en ansøgning om registrering til den relevante kompetente myndighed i det område, hvor deres faciliteter befinder sig.
3. Senest den 1. januar 2008 skal ansøgeren i en form, som den kompetente myndighed bestemmer, erklære, at de i denne forordning omhandlede betingelser er opfyldt.
4. De kompetente myndigheder tager hensyn til de allerede eksisterende dataindsamlingssystemer og anmoder kun ansøgeren om at fremlægge supplerende oplysninger, som er nødvendige for at overholde betingelserne i denne forordning. De kompetente myndigheder kan navnlig anse en meddelelse i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 852/2004 som en ansøgning i henhold til stk. 2.
Artikel 19
Liste over registrerede og godkendte virksomheder
1. Den kompetente myndighed optager for hver enkelt aktivitet de virksomheder, den har registreret i henhold til artikel 9, på en eller flere nationale lister.
2. Virksomheder, der er godkendt af den kompetente myndighed i henhold til artikel 13, optages på en national liste under et individuelt identifikationsnummer.
3. Medlemsstaterne opdaterer oplysningerne om virksomheder på den liste, der er omhandlet i stk. 1 og 2, i overensstemmelse med de beslutninger, der er omhandlet i artikel 14, 15 og 16 om suspension, tilbagetrækning eller ændring af registreringen eller godkendelsen.
4. Den i stk. 2 omhandlede liste udarbejdes i overensstemmelse med modellen i kapitel I i blag V.
5. Det i stk. 2 omhandlede identifikationsnummer skal have den form, der er angivet i kapitel II i bilag V.
6. Kommissionen samler og offentliggør første gang i november 2007 og derefter hvert år senest den 30. november den del af medlemsstaternes lister, der indeholder listen over virksomheder, som omhandlet i stk. 2. I den samlede liste tages der hensyn til de i årets løb foretagne ændringer.
7. Medlemsstaterne offentliggør den eller de lister over virksomheder, der er omhandlet i stk. 1.
KAPITEL III
RETNINGSLINJER FOR GOD PRAKSIS
Artikel 20
Udarbejdelse, udbredelse og anvendelse af retningslinjer
1. Kommissionen støtter udarbejdelsen af EF-retningslinjer for god praksis i fodersektoren og for anvendelsen af HACCP-principper i overensstemmelse med artikel 22.
Om nødvendigt støtter medlemsstaterne udarbejdelsen af nationale retningslinjer i overensstemmelse med artikel 21.
2. De kompetente myndigheder skal fremme udbredelsen og anvendelsen af både nationale retningslinjer og EF-retningslinjer.
3. Det er dog frivilligt, om foderstofvirksomhedslederne anvender sådanne retningslinjer.
Artikel 21
Nationale retningslinjer
1. Når der udarbejdes nationale retningslinjer for god praksis, skal foderstofsektoren udarbejde og udbrede disse:
a)
i samråd med repræsentanter for de parter, hvis interesser i væsentlig grad er berørt, f.eks. de kompetente myndigheder og brugergrupper
b)
under hensyn til de relevante adfærdskodekser i Codex Alimentarius,
og
c)
under hensyn til kravene i bilag I, når de vedrører primærproduktionen af foder.
2. Medlemsstaterne vurderer de nationale retningslinjer for at sikre sig
a)
at de er udarbejdet i overensstemmelse med stk. 1
b)
at deres indhold er praktisk anvendeligt for de sektorer, som de gælder for,
og
c)
at de er egnede som retningslinjer for korrekt anvendelse af artikel 4, 5 og 6 i de sektorer og/eller for de foderstoffer, som de gælder for.
3. Medlemsstaterne sender Kommissionen deres nationale retningslinjer.
4. Kommissionen etablerer og driver et system til registrering af disse retningslinjer og giver medlemsstaterne adgang til dette.
Artikel 22
EF-retningslinjer
1. Før der udarbejdes EF-retningslinjer for god hygiejnepraksis eller for anvendelsen af HACCP-principperne, hører Kommissionen den komité, der er omhandlet i artikel 31, stk. 1. Formålet med denne høring er at overveje, om der er behov for sådanne retningslinjer, deres anvendelsesområde og indhold.
2. Hvis der udarbejdes EF-retningslinjer, sørger Kommissionen for, at de udarbejdes og udbredes:
a)
efter høring af eller i samråd med relevante repræsentanter for den europæiske foderstofsektor og andre interesserede parter som f.eks. forbrugergrupper
b)
i samarbejde med parter, hvis interesser kan blive berørt væsentligt, herunder de kompetente myndigheder.
3. EF-retningslinjer udarbejdes og udbredes under hensyn til:
a)
de relevante adfærdskodekser i Codex Alimentarius
b)
kravene i bilag I, når de vedrører primærproduktionen af foder.
4. Den komité, der er nævnt i artikel 31, stk. 1, vurderer udkastet til EF-retningslinjer for at sikre sig:
a)
at de er udarbejdet i overensstemmelse med stk. 2 og 3
b)
at deres indhold er praktisk anvendeligt i hele Fællesskabet for de sektorer, som de gælder for
c)
at de er egnede som retningslinjer for korrekt anvendelse af artikel 4, 5 og 6 i de sektorer og/eller for de foderstoffer, som de gælder for.
5. Kommissionen opfordrer komitéen som omhandlet i artikel 31, stk. 1, til med jævne mellemrum at gennemgå EF-retningslinjer, der er udarbejdet i overensstemmelse med denne artikel, i samarbejde med de parter, der er nævnt i stk. 2 i denne artikel. Gennemgangen har til formål at sikre, at retningslinjerne fortsat er praktisk anvendelige, og at tage hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling.
6. Titlerne på EF-retningslinjer, der er udarbejdet i overensstemmelse med denne artikel, samt referencerne hertil, offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
KAPITEL IV
IMPORT OG EKSPORT
Artikel 23
Import
1. Foderstofvirksomhedsledere, der importerer foderstoffer fra tredjelande, skal sikre, at import kun finder sted, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
afsendelsestredjelandet er opført på en liste, der er udarbejdet i henhold til artikel 48 i forordning (EF) nr. 882/2004, over tredjelande, som det er tilladt at importere foderstoffer fra
b)
afsendelsesvirksomheden er opført på en liste, der er udarbejdet og opdateret af det pågældende tredjeland i henhold til artikel 48 i forordning (EF) nr. 882/2004, over virksomheder, som det er tilladt at importere foderstoffer fra
c)
foderet er fremstillet af afsendelsesvirksomheden eller af en anden virksomhed opført på listen omhandlet i litra b) eller i Fællesskabet,
og
d)
foderstoffet opfylder:
i)
kravene i denne forordning og i al anden EF-lovgivning om foderstoffer,
eller
ii)
betingelser, Fællesskabet har anerkendt som værende ligestillede hermed,
eller
iii)
kravene i en særlig aftale mellem Fællesskabet og eksportlandet, hvis en sådan eksisterer.
2. Der kan vedtages bestemmelser om et standardimportcertifikat efter proceduren i artikel 31, stk. 2.
Artikel 24
Midlertidige foranstaltninger
Uanset artikel 33 og indtil de lister, der skal udarbejdes i henhold til artikel 23, stk. 1, litra a) og b), foreligger, er import fortsat tilladt på de betingelser, der er fastsat i artikel 6 i direktiv 98/51/EF.
Artikel 25
Eksport
Foder, herunder foder til dyr, som ikke anvendes i fødevareproduktionen, der er fremstillet i Fællesskabet og bestemt til markedsføring i tredjelande, skal opfylde bestemmelserne i artikel 12 i forordning (EF) nr. 178/2002.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 26
Gennemførelsesbestemmelser
Gennemførelsesbestemmelser kan vedtages efter proceduren i artikel 31, stk. 2.
Artikel 27
Ændringer af bilag I, II og III
Bilag I, II og III kan ændres efter proceduren i artikel 31, stk. 2, for at tage hensyn til
a)
udvikling af kodekser for god praksis
b)
erfaringerne fra gennemførelsen af HACCP-baserede systemer, jf. artikel 6
c)
den teknologiske udvikling
d)
videnskabelig rådgivning, især nye risikovurderinger
e)
fastsættelse af mål for foderstofsikkerhed
f)
udvikling af krav, der er relaterede til specifikke aktiviteter.
Artikel 28
Dispensationer fra bestemmelserne i bilag I, II og III
Der kan af særlige grunde gives dispensation fra bestemmelserne i bilag I, II og III efter proceduren i artikel 31, stk. 2, hvis sådanne dispensationer ikke er til hinder for at nå forordningens mål.
Artikel 29
Hurtigt varslingssystem
Hvis et foderstof, herunder foderstoffer til dyr, som ikke anvendes i fødevareproduktionen, udgør en alvorlig fare for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet, finder artikel 50 i forordning (EF) nr. 178/2002 tilsvarende anvendelse.
Artikel 30
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre deres iværksættelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver inden den 8. februar 2007 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser, og meddeler den omgående enhver senere ændring heraf.
Artikel 31
Komitéprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 178/2002 (i det følgende benævnt »komitéen«).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 32
Høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet
Kommissionen hører Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet om alle spørgsmål, der hører under denne forordnings anvendelsesområde, og som kan have stor betydning for folkesundheden, navnlig inden Kommissionen foreslår kriterier eller mål, jf. artikel 5, stk. 3.
Artikel 33
Ophævelse
Følgende direktiver ophæves med virkning fra den 1. januar 2006, uden at det tilsidesætter medlemsstaternes forpligtelser vedrørende gennemførelsesfristerne:
a)
Rådets direktiv 95/69/EF;
b)
Kommissionens direktiv 98/51/EF.
Artikel 34
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget iStrasbourg, den 12. januar 2005.
32005R0183
L 035/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 183/2005 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 януари 2005 година
за определяне на изискванията за хигиена на фуражите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37, параграф 2 и член 152, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора за създаване на Европейската общност (2),
като имат предвид, че:
(1)
Производството на добитък играе много важна роля в сектора на земеделието на Общността. Задоволителните резултати от тази дейност зависят до голяма степен от използването на безопасни и доброкачествени фуражи.
(2)
Преследването на високо ниво на защита на здравето на хора и животни е една от основните цели на закона за храните, така както са посочени в Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за определяне на общите принципи и изисквания към законодателството в областта на храните за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури в областта на безопасността на храните (3). Въпросният регламент урежда освен това други общи принципи и дефиниции за националното и общностното законодателство за храните, включително целта да се постигне свободно движение на фуражи в рамките на Общността.
(3)
Директива 95/69/ЕО на Съвета (4) създаде условията и подробните правила, прилагани за някои категории предприятия и посредници в сектора на фуражите за животни, така че те да могат да упражняват своите дейности. Опитът показа, че тези условия и правила съставляват здрава основа за гарантиране безопасност на фуражите. Въпросната директива създаде освен това условия за одобряване на предприятията, произвеждащи някои вещества, изброени в Директива 82/471/ЕИО на Съвета от 30 юни 1982 г. относно някои продукти, използвани при храненето на животните (5).
(4)
Директива 98/51/ЕО на Комисията от 9 юли 1998 г. за определяне на някои мерки по прилагане на Директива 95/69/ЕО на Съвета за определяне на условията и правилата за одобряване и регистриране на някои предприятия и посредници, работещи в сектор на фуражите за животни (6) установи някои мерки, включващи правила за внос от трети страни.
(5)
Опитът показа освен това, че е необходимо да се гарантира това, че всички предприятия за фуражи, включително за аквакултури, работят в съответствие с хармонизирани изисквания за безопасност и че е необходимо да се направи обща ревизия, така че да се отчете необходимостта от гарантиране на по-високо ниво на защита на здравето на хора и животни, а така също и на околната среда.
(6)
Основната цел на новите правила за хигиена, съдържащи се в настоящия регламент, е да се гарантира високо ниво на защита на потребителите с оглед безопасността на храните и на фуражите, като се отчитат по-специално следните принципи:
а)
основната отговорност за безопасност на фуража е на оператора в сектора на фуражите;
б)
необходимостта да се гарантира безопасност на фуражите по цялата хранителна верига, като се започне от първичното производство на фуражите до и включително храненето на животните, отглеждани за производство на храна;
в)
общото изпълнение на процедурите, основани на принципите на системата за анализ на опасностите и критични контролни точки (НАССР), които - заедно с прилагане на добра хигиенна практика - следва да засилят отговорността на операторите в сектора на фуражите;
г)
тези ръководства за добра практика са ценен инструмент, помагащ на операторите в сектора на фуражите от всички нива на хранителната верига да се придържат към правилника за хигиена на фуражите и към прилагане на принципите на НАССР;
д)
създаването на микробиологични критерии на основата на научни критерии за риска;
е)
необходимостта да се гарантира това, че внасяните фуражи постигат стандарт, който е поне еквивалентен на този за фуражите, произвеждани в Общността.
(7)
За да се гарантира пълно прилагане на системата за регистрация и одобрение за всички оператор в сектора на фуражите и, следователно, да се гарантира възможност за пълно проследяване, целесъобразно е да се гарантира това, че те получават и използват фуражи само от предприятия, които са регистрирани и/или одобрени в съответствие с настоящия регламент.
(8)
Необходим е интегрален подход, за да се гарантира безопасност на фуражите от и включително на първичното производство на фуражи до и включително пласирането им на пазара или тяхното експортиране. Първичното производство на фуражи включва продукти, които са подложени само на просто физическо третиране, като например почистване, опаковане, складиране, естествено сушене или силажиране.
(9)
В съответствие с принципите на пропорционалност и субсидиарност правилата на Общността не се прилагат за някои случаи на частно домашно производство на фуражи и хранене на някои животни, нито за преки доставки на малки количества първично производство на фуражи на местно ниво, нито за продажби на дребно на храни за домашни любимци.
(10)
Идентифицират се и се контролират адекватно рисковете за фуражите, съществуващи на ниво първично производство на фуражи, така че да се гарантира това, че се спазват целите на настоящия регламент. Следователно основните принципи на настоящия регламент се прилагат за ферми, произвеждащи фуражи единствено за изискванията на собственото им производство, а така също и за ферми, пласиращи фуражи на пазара. Следва да се вземе под внимание фактът, че рискът е по-малък, ако фуражите се произвеждат и използват за хранене на животни, които се използват само за домашна консумация или за животни, които не се използват за производство на храни. Търговията на малки количества фуражни продукти на местно ниво и продажбите на дребно на храни за домашни любимци се третират отделно в рамките на настоящия регламент.
(11)
Прилагането на принципите на НАССР към първичното производство на фуражи е средносрочна цел на европейското законодателство за хигиената. Въпреки това, ръководства за добра практика трябва вече да насърчат използването на подходящи изисквания за хигиената.
(12)
Безопасността на фуражите зависи от редица фактори. Законодателство трябва да урежда минималните изисквания за хигиена. Трябва да има изградени официални контролни органи, които да проверяват съответствието на операторите в сектора на фуражите. Освен това операторите в сектора на фуражите трябва да предприемат мерки или приемат процедури, за да постигнат високо ниво на безопасност на фуражите.
(13)
Принципите на НАССР могат да помогнат операторите в сектора на фуражите да постигнат по-висок стандарт на безопасност на фуражите. Принципите на НАССР не трябва да се разглеждат като метод за саморегулиране и не заместват официалния контрол.
(14)
За изпълнение на принципите на НАССР се изисква пълно сътрудничество и ангажимент на служителите от предприятията за фураж.
(15)
За принципите на НАССР при производство на фуражи следва да се вземат под внимание принципите, съдържащи се в Codex Alimentarius, но те трябва да позволят достатъчна гъвкавост във всички ситуации. В някои предприятия за фураж не могат да бъдат определени критичните точки за контрол, а в някои случаи добрите практики могат да заменят наблюдението на критичните точки за контрол. Аналогично, изискването да се установят „критични граници“, така както е изложено в Codex Alimentarius, не изисква да се фиксира във всеки случай цифрова граница. Изискването да се запазят документите, така както е изложено в същия кодекс, трябва да е гъвкаво, така че да се избегне ненужният товар за много малки предприятия. Трябва да се гарантира това, че операциите, изпълнявани от предприятието за фураж на ниво първично производство на фуражи, включително свързаните с това операции, а така също и смесването на фуражи с допълващи фуражи изключително за нуждите на собственото имение, не трябва задължително да следват принципите на НАССР.
(16)
Необходима е освен това гъвкавост, за да се нагодят нуждите на предприятията за фуражи, разположени в региони, изпитващи специални географски ограничения или свързани със структурни изисквания. Тази гъвкавост не трябва обаче да е за сметка на целите на хигиената на фуражите. Трябва при необходимост да се прави обсъждане в рамките на Постоянния комитет за хранителната верига и здравето на животните.
(17)
Целесъобразно е да има система за регистрация и одобрение на всички предприятия за фуражи от компетентния орган на държавата-членка, осигуряваща възможност за проследяване от производителя до крайния потребител и улесняваща прилагането на ефективен официален контрол. Съществуващите системи за събиране на данни относно предприятията за фуражи могат да се използват от компетентния орган на държавата-членка, така че да се стартира и внедри системата, предвидена в настоящия регламент.
(18)
Целесъобразно е да се поддържа система за одобрение на предприятията за фуражи по отношение на дейности, представляващи по-висок риск при производството на фуражи. Следва да се предвидят процедури, така че да се разшири сегашният обхват на системата за одобрение, предвидена в Директива 95/69/ЕО.
(19)
За да бъдат одобрени или регистрирани, предприятията за фуражи трябва да отговарят на няколко условия, засягащи техните операции относно обектите, оборудването, персонала, производството, качествения контрол, складирането и документацията, така че да се гарантират както сигурността на фуражите, така и възможността за проследяване на продуктите. Трябва да се предвиди възможност тези условия да варират, така че да се гарантира това, че са подходящи за различните видове предприятия за фуражи. На държавите-членки трябва да се разреши да издават условно одобрение на предприятия, ако от посещението на място се вижда, че предприятието отговаря на всички изисквания за инфраструктурата и оборудването. Целесъобразно е освен това обаче да се посочи максимална продължителност от време за такова условно одобрение.
(20)
Трябва да се предвиди временно суспендиране, поправка или отмяна на регистрацията или одобрението, ако предприятията променят или прекратят дейностите си, или ако вече не изпълняват условията, засягащи тяхната дейност.
(21)
Възможността за проследяване на фуражите и фуражните съставки по цялата фуражна верига е съществен елемент за осигуряване на безопасността на фуражите. Регламент (ЕО) № 178/2002 съдържа правила, с които се гарантира възможност за проследяване на фуражите и фуражните съставки и се предвижда процедура за приемане на правилник за изпълнение, прилаган за конкретните сектори.
(22)
Последователните фуражни кризи показаха, че грешки във всеки стадий на хранителната верига могат да имат значителни икономически последици. Характеристиката на фуражното производство и сложността на веригата за разпределение на фуражите означават, че е трудно да оттеглим фуража от пазара. Разходите за компенсиране на икономическите щети по фуражната и хранителната верига се поемат често пъти от обществените фондове. Справянето с тази икономическа последица на ниска цена за обществото може да се подобри, ако операторът, чиято дейност предизвиква икономическа щета във фуражния сектор, бъде държан финансово отговорен. Създаването на обща задължителна система за финансова отговорност и финансови гаранции обаче, например посредством застраховане, прилагано за всички оператори в сектора на фуражите, може да не е осъществимо или целесъобразно. Поради това Комисията следва да обсъди този въпрос по-задълбочено, отчитайки разпоредбите в съществуващото законодателство с оглед гражданската отговорност в други сфери, а така също и съществуващите системи и практики между държавите-членки. За целта Комисията трябва да представи доклад, придружен при необходимост от законодателни предложения.
(23)
Фуражите, внасяни в Общността, трябва да задоволяват общите изисквания, посочени в Регламент (ЕО) № 178/2002, и условията за внос, посочени в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (7). За да се избегнат смущения в търговията е целесъобразно, докато бъдат завършени мерките за изпълнение, вносът да продължи да се разрешава при условията, посочени в Директива 98/51/ЕО.
(24)
Продуктите на Общността, изнасяни в трети страни, трябва да задоволяват общите изисквания, посочени в Регламент (ЕО) № 178/2002.
(25)
Целесъобразно е да се разшири обхватът на системата за бързо предупреждение за храни и фуражи, установена в Регламент (ЕО) № 178/2002, така че да се включат рисковете за здравето на животните или за околната среда от фуражи, използвани за животни, които не се отглеждат за производство на храни.
(26)
Законодателството на Общността относно хигиената на фуражите трябва да бъде подкрепено от научна консултация. За тази цел Европейският орган за безопасност на храните трябва да се консултира винаги, когато това е необходимо.
(27)
За да се отчете техническият и научният напредък, трябва да има тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
(28)
Настоящият регламент отчита международните задължения, посочени в санитарното и фитосанитарното споразумение на Световната търговска организация и в международните стандарти за безопасност на храните, съдържащи се в Codex Alimentarius.
(29)
Държавите-членки трябва да установят правила за наказанията, прилагани за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и да гарантират тяхното изпълнение. Тези наказания трябва да бъдат ефективни, пропорционални и разубеждаващи.
(30)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящия регламент, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните пълномощия, предоставени на Комисията (8).
(31)
Целесъобразно е да се предвиди по-късна дата за прилагане на регламента, така че да се даде време за адаптиране на засегнатите от него предприятия за фуражни.
(32)
Поради изложените причини Директиви 95/69/ЕО и 98/51/ЕО се отменят,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ДЕФИНИЦИИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява:
а)
общи правила за хигиена на фуражите;
б)
условия и правила, осигуряващи възможност за проследяване на фуражите;
в)
условия и правила за регистрация и одобрение на предприятия.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
дейности на операторите в сектора на фуражите на всички стадии от и включително първичното производство на фуражи до и включително пласирането на фуражи на пазара;
б)
хранене на животни, отглеждани за производство на храна;
в)
внос и износ на фуражи от и за трети страни.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
частно домашно производство на фуражи:
i)
за произвеждащи храна животни, отглеждани за частна домашна консумация;
и
ii)
за животни, които не се отглеждат за производство на храни;
б)
хранене на произвеждащи храна животни, отглеждани за частна домашна консумация или за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, буква в) от Регламент 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на хранителните продукти (9);
в)
хранене на животни, които не се отглеждат за производство на храни;
г)
пряка доставка на малки количества първично производство на фуражи на местно ниво от производител към частни ферми, които ще се използват в тези ферми;
д)
продажба на дребно на храна за домашни любимци.
3. Държавите-членки могат да приемат правила и насоки за уреждане на дейностите, посочени в параграф 2. Националните правила и насоки гарантират постигане на целите на настоящия регламент.
Член 3
Дефиниции
По смисъла на настоящия регламент дефинициите в Регламент (ЕО) № 178/2002 се прилагат във връзка със следните специфични дефиниции:
а)
„хигиена на фуражите“ означава мерките и условията, които са необходими за контролиране на рисковете и осигуряване на годност за консумация от животни на фуражи, като се отчита планираната им употреба;
б)
„оператор в сектора на фуражите“ означава физическо или юридическо лице, поело отговорност да гарантира това, че са спазени изискванията на настоящия регламент в рамките на предприятието за фураж, което е под техен контрол;
в)
„фуражни добавки“ означава вещества или микроорганизми, разрешени с Регламент (ЕО) № 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно добавки, използвани при храненето на животни (10);
г)
„предприятие“ означава всяка единица на предприятието за фураж;
д)
„компетентен орган“ означава органът на държава-членка или на трета страна, определен за изпълнение на официални проверки;
е)
„първично производство на фуражи“ означава производство на земеделски продукти, включително и по-специално отглеждане, прибиране на реколта, доене, отглеждане на животни (преди заколване) или риболов, водещи изключително до продукти, които не се подлагат на друга операция след прибиране на реколтата, събиране или улавяне, изключвайки обикновеното физическо третиране.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Общи задължения
1. Операторите в сектора на фуражите гарантират, че всички стадии на производство, обработка и разпределение под техен контрол се изпълняват в съответствие със законодателството на Общността и със съвместимите с него национални закони, както и в съответствие с добрите практики. Те по-специално гарантират това, че задоволяват съответните изисквания за хигиена, посочени в настоящия регламент.
2. При хранене на животни, отглеждани за производство храни, фермерите вземат мерки и приемат процедури за поддържане на разумно постижимо ниско ниво риска от биологично, химично и физическо замърсяване на фуражи, животни и животински продукти.
Член 5
Специални задължения
1. За операции на ниво първично производство на фуражи и на следващите, свързани с това операции:
а)
транспорт, складиране и третиране на първичните продукти на мястото на тяхното производство;
б)
транспортни операции за доставка на първични продукти от мястото на тяхното производство до предприятие;
в)
смесване на фуражи за изключителните изисквания на техните имения, без да се използват добавки или премикси от добавки, с изключение на силажни добавки,
операторите в сектора на фуражите се съобразяват с разпоредбите в приложение I, ако се прилагат за изпълняваните операции.
2. За операции, различни от посочените в параграф 1, включително смесването на фуражи при изключителни нужди за техните стопанства, като се използват добавки или премикси с изключение на добавки, свързани с дейности по силажиране, операторите в сектора на фуражите се съобразяват с разпоредбите на приложение II, когато се прилагат за тези операции.
3. Операторите в сектора на фуражите трябва:
а)
да е съобразяват със специфични микробиологични критерии;
б)
да вземат мерки или приемат процедури, необходими за изпълнение на конкретните цели.
Критериите и целите, посочени в букви а) и б), се приемат съобразно процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
4. Операторите в сектора на фуражите могат да използват ръководствата, предвидени в глава III, които да им помогнат да се справят със задълженията си в изпълнение на настоящия регламент.
5. При хранене на животни, отглеждани за производство храни, фермерите се съобразяват с разпоредбите, изложени в приложение III.
6. Операторите в сектора на фуражите и фермерите трябва да получават и използват фуражи само от предприятия, които са регистрирани и/или одобрени в съответствие с настоящия регламент.
Член 6
Система за анализ на риска и критични точки за контрол (НАССР)
1. Оператор в сектора на фуражите, изпълняващи операции, различни от посочените в член 5, параграф 1, създават, изпълняват и поддържат процедура или процедури на основата на принципите на системата на НАССР.
2. Посочените в параграф 1 принципи са, както следва:
а)
идентифициране на всички рискове, които трябва да бъдат възпрепятствани, елиминирани или редуцирани до приемливи нива;
б)
идентифициране на критичните точки за контрол при стъпката или стъпките, при които контролът е от съществено значение за възпрепятстване или елиминиране на риск, или редуцирането му до приемливи нива;
в)
създаване на критични граници в критичните точки за контрол, разделящи приемливост от неприемливост, за възпрепятстване, елиминиране или редуцирането на идентифицираните рискове;
г)
създаване и изпълнение на ефективни процедури на мониторинг в критичните точки за контрол;
д)
създаване на коригиращо действие, когато мониторингът покаже, че някоя критична точка за контрол не е под контрол;
е)
създаване на процедури, с които да се удостовери, че мерките, очертани в букви а)-д) са комплектни и действат ефективно. Процедурите за удостоверяване се изпълняват редовно;
ж)
създаване на документи и архиви, съизмерими с характера и размера на предприятията за фураж, за да се демонстрира ефективното прилагане на мерките, изложени в букви а)-е).
3. Когато в продукт, процес или в който и да е стадий на производството, обработката, складирането и разпределението се прави някаква промяна, операторите в сектора на фуражите ревизират своята процедура и извършват необходимите промени.
4. Като част от системата от процедури, посочена в параграф 1, операторите в сектора на фуражите могат да използват ръководства за добри практики във връзка с ръководствата за прилагане на НАССР, разработени съобразно член 20.
5. Могат да се приемат мерки за улесняване на изпълнението на настоящия член, включително за малки предприятия в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 7
Документи, отнасящи се за системата на НАССР
1. Операторите в сектора на фуражите:
а)
предоставят на компетентния орган доказателство за съответствието им с член 6 във формата, поискана от компетентния орган;
б)
гарантират, че всички документи, описващи процедурите, разработени в съответствие с член 6, са по всяко време актуални.
2. При определяне на изискванията относно формата, посочена в параграф 1, буква а), компетентният орган отчита характера и размера на предприятието за фураж.
3. Могат да се приемат подробни правила за изпълнение на настоящия член, съобразно процедурата, посочена в член 31, параграф 2. Тези правила могат да улеснят изпълнението на принципите на НАССР от някои оператори в сектора на фуражите, разработени в съответствие с глава III, с оглед спазване на изискванията на член 6, параграф 1.
Член 8
Финансови гаранции
1. За да се подготви за ефективна система от финансови гаранции за операторите в сектора на фуражите, Комисията ще представи на Европейския парламент и на Съвета до 8 февруари 2006 г. доклад за финансовите гаранции във фуражния сектор. В допълнение към изследването на съществуващите национални правни разпоредби, системи и практики, свързани с гражданската отговорност във фуражния сектор и свързаните с него сектори, докладът се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения за такава изпълнима и практична система от гаранции на ниво Общността. Тези гаранции трябва да осигурят покритие за всички разходи, за които операторите могат да бъдат държани отговорни, като пряка последица от оттеглянето от пазара, третирането и/или разрушаването на всякакви фуражи, животни и произведени от тях храни.
2. Операторите в сектора на фуражите са отговорни за всички нарушения на релевантното законодателство относно безопасността на фуражите, като операторите по смисъла на член 5, параграф 2 представят доказателство за това, че притежават покритие с финансови гаранции, така както се изисква от законодателните мерки на Общността, посочени в параграф 1.
Член 9
Официални проверки, нотификация и регистрация
1. Операторите в сектора на фуражите си сътрудничат с компетентните органи, в съответствие с приложимото законодателство на Общността и със съвместимите с него национални закони.
2. Операторите в сектора на фуражите:
а)
нотифицират съответния компетентен орган за всички предприятия под техен контрол, действащи във всеки от стадиите на производство, обработка, складиране, транспорт или разпределение на фуражи във формата, изисквана от компетентния орган с оглед регистрация;
б)
предоставят на компетентния орган актуална информация относно всички предприятия под техен контрол, така както е посочено в буква а), включително нотифицират компетентния орган за всяка съществена промяна в дейностите и всяко затваряне на съществуващо предприятие.
3. Компетентният орган поддържа регистър или регистри за предприятията.
Член 10
Одобрение на предприятия за фураж
Операторите в сектора на фуражите гарантират, че предприятията под техен контрол, които са предмет на настоящия регламент, са одобрени от компетентния орган, когато:
1.
тези предприятия изпълняват една от следните дейности:
а)
производство и/или пласиране на пазара на фуражни добавки, които са предмет на Регламент (ЕО) № 1831/2003, или продукти, които са предмет на Директива 82/1471/ЕИО и са посочени в глава 1 от приложение IV към настоящия регламент;
б)
производство и/или пласиране на пазара на премикси, подготвени с използване на фуражни добавки, посочени в глава 2 от приложение IV към настоящия регламент;
в)
производство за пласиране на пазара или производство за изключителните изисквания на своите имения на съставни фуражни продукти с използване на фуражни добавки или премикси, съдържащи фуражни добавки и посочени в глава 3 от приложение IV към настоящия регламент;
2.
се изисква одобрение от националното законодателство на държавата-членка, в която е разположено предприятието;
или
3.
се изисква одобрение с регламент, приет по процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 11
Изисквания
Операторите в сектора на фуражите не могат да работят без:
а)
регистрация, така както е предвидено в член 9;
или
б)
одобрение, ако се изисква в съответствие с член 10.
Член 12
Информация относно националните правила за одобрение
Всяка държава-членка, изискваща одобрение в изпълнение на член 10, параграф 2 за някои предприятия, разположени на нейната територия, информира Комисията и другите държави-членки за приложимите национални правила.
Член 13
Одобрение на предприятия
1. Компетентният орган одобрява предприятия само ако след посещение на място, преди започване на всяка дейност, предприятията докажат, че отговарят на релевантните изисквания на настоящия регламент.
2. Компетентният орган може да даде временно одобрение, ако при посещение на място става ясно, че предприятието отговаря на всички изисквания за инфраструктурата и оборудването. Компетентният орган дава окончателно одобрение, ако при ново посещение на място, направено в срок от три месеца от даване на временното одобрение, става ясно, че предприятието отговаря на другите изисквания, посочени в параграф 1. Ако е постигнат ясен напредък, но предприятието все още не изпълнява всички тези изисквания, компетентният орган може да продължи временното одобрение. Въпреки това, продължителността на временното одобрение не може да превишава срок от общо шест месеца.
Член 14
Суспендиране на регистрация или одобрение
Компетентният орган суспендира временно регистрацията или одобрението на предприятието за една, няколко или за всички негови дейности, ако се окаже, че предприятието вече не изпълнява условията, приложими за тези дейности.
Това суспендиране продължава, докато предприятието отново не започне да отговаря на тези условия. Ако условията не бъдат изпълнени в срок от една година, прилага се член 15.
Член 15
Отмяна на регистрация или одобрение
Компетентният орган отменя регистрацията или одобрението на предприятието за една или няколко от неговите дейности, ако:
а)
предприятието прекрати една или няколко от своите дейности;
б)
се окаже, че предприятието не изпълни в продължение на период от една година условията, приложими за неговите дейности;
в)
идентифицира сериозни недостатъци или е трябвало многократно да спира производство на предприятието, а операторът в сектора на фуражите все още не е в състояние да даде адекватни гаранции относно бъдещото производство.
Член 16
Изменения в регистрацията или одобрението на предприятие
При поискване компетентният орган изменя регистрацията или одобрението на предприятие, ако то докаже своята способност да развива дейности, които са допълнителни спрямо онези, за които е било първоначално регистрирано или одобрено, или ги заместват.
Член 17
Освобождаване от посещения на място
1. Държавите-членки са освободени от задължението да извършват посещения на място, така както е предвидено в член 13, по отношение на предприятия за фураж, които действат само като търговци, без да задържат продуктите в свои помещения.
2. Тези предприятия за фураж представят на компетентния орган декларация във форма, за каквато компетентният орган вземе решение, в смисъл че фуражите, които пласират на пазара, съответстват на условията на настоящия регламент.
Член 18
Преходни мерки
1. Предприятията и посредниците, одобрени и/или регистрирани в съответствие с Директива 95/69/ЕО, могат да продължат своите дейности, при условие че до 1 януари 2006 г. представят нотификация в този смисъл на компетентния орган, в чийто район са разположени техните обекти.
2. Предприятията и посредниците, за които не се изисква нито регистрация, нито одобрение съобразно Директива 95/69/ЕО, но които трябва да бъдат регистрирани по настоящия регламент, могат да продължат своите дейности, при условие че до 1 януари 2006 г. представят молба за регистрация на компетентен орган, в чийто район са разположени техните обекти.
3. До 1 януари 2008 г. молителят трябва да декларира във форма, за каквато компетентният орган вземе решение, че са изпълнени условията, посочени в настоящия регламент.
4. Компетентните органи отчитат вече съществуващите системи за събиране на данни и искат от нотифициращия или молителя да предостави само допълнителна информация, гарантираща съответствие с условията на настоящия регламент. По-специално, компетентните органи могат да разглеждат молба по параграф 2 като нотификация в изпълнение на член 6 от Регламент (ЕО) № 852/2004.
Член 19
Списък с регистрираните и одобрени предприятия
1. За всяка дейност компетентният орган регистрира в национален списък или списъци предприятията, които е регистрирал по член 9.
2. Предприятията, одобрени от компетентния орган в съответствие с член 13, се регистрират в националния списък под индивидуален идентификационен номер.
3. Държавите-членки актуализират редовно регистрациите за предприятията в списъците, посочени в параграфи 1 и 2, в съответствие с решенията, посочени в членове 14, 15 и 16, за суспендиране, отмяна или изменение на регистрация или одобрение.
4. Списъкът, посочен в параграф 2, трябва да се състави във формата, предвидена в приложение V, глава I.
5. Идентификационният номер, посочен в параграф 2, трябва да е във формата, предвидена в приложение V, глава II.
6. Комисията съставя и предоставя на широката общественост онази част от списъците с държавите-членки, която включва предприятията, посочени в параграф 2, за първи път през ноември 2007 г. и след това ежегодно, най-късно до 30 ноември. Съставеният списък отчита измененията, направени през годината.
7. Държавите-членки предоставят на широката общественост списъците с предприятията, посочени в параграф 1.
ГЛАВА III
РЪКОВОДСТВА ЗА ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 20
Развитие, разпространение и използване на ръководства
1. Комисията насърчава разработката на ръководства на Общността за добри практики във фуражния сектор и за прилагане на принципите на НАССР в съответствие с член 22.
Ако е необходимо, държавите-членки насърчават разработката на национални ръководства в съответствие с член 21.
2. Разпространението и използването както на националните ръководства, така и тези на Общността, се насърчава от компетентните органи.
3. Независимо от това, операторите в сектора на фуражите могат доброволно да използват тези ръководства.
Член 21
Национални ръководства
1. При разработка на национални ръководства за добри практики, те трябва да се разработват и разпространяват от секторите на предприятията за фураж:
а)
в консултация с представители на страните, чиито интереси могат съществено да се засегнат, като например компетентни органи и потребителски групи;
б)
с отчитане на релевантните кодекси за употреба от Codex Alimentarius;
и
в)
ако засягат първичното производство на фуражи, с отчитане на изискванията, изложени в приложение I.
2. Държавите-членки оценяват националните ръководства, за да гарантират, че:
а)
са разработени в съответствие с параграф 1;
б)
съдържанието им има практическо значение за секторите, за които се отнасят;
и
в)
са подходящи като ръководства за изпълнение на членове 4, 5 и 6 за съответните сектори и/или фуражи.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията националните ръководства.
4. Комисията изгражда и поддържа система за регистрация на тези ръководства и я предоставя за ползване от държавите-членки.
Член 22
Ръководства на Общността
1. Преди да бъдат разработени ръководства на Общността за добри практики за хигиена или прилагане на принципите на НАССР, Комисията се консултира с Комитета, посочен в член 31, параграф 1. Целта на тази консултация е да се разгледа целесъобразността за съставяне на тези ръководства, техния обхват и техния предмет.
2. При разработката на ръководства на Общността Комисията гарантира, че те се разработват и разпространяват:
а)
от или в консултация със съответните представители от европейския фуражен сектор и с други заинтересувани страни, като например сдружения на потребители;
б)
в сътрудничество със среди, чиито интереси могат да бъдат засегнати съществено, включително компетентните органи.
3. Ръководствата на Общността се разработват и разпространяват, отчитайки:
а)
релевантните кодекси за употреба от Codex Alimentarius;
и
б)
ако засягат първичното производство на фуражи - изискванията, изложени в приложение I.
4. Комитетът, посочен в член 31, параграф 1, оценява проектите за ръководства на Общността, за да гарантира, че:
а)
са разработени в съответствие с параграфи 2 и 3;
б)
съдържанието им има практическо значение в цялата Общност за секторите, за които се отнасят;
и
в)
са подходящи като ръководства за изпълнение на членове 4, 5 и 6, за съответните сектори и/или фуражи.
5. Комисията кани периодично Комитета, посочен в член 31, параграф 1, да ревизира всички ръководства на Общността, подготвени в съответствие с настоящия член, в сътрудничество с юридическите лица, посочени в параграф 2 от настоящия член. Целта на тази ревизия е да се гарантира това, че ръководствата остават практически приложими и са отчетени технологичните и научните развития.
6. Заглавията и препратките на ръководствата на Общността, подготвени в съответствие с настоящия член, се публикуват в серия С на Официалния вестник на Европейския съюз.
ГЛАВА IV
ВНОС И ИЗНОС
Член 23
Внос
1. Операторите в сектора на фуражите, внасящи фуражи от трети страни, гарантират, че вносът се осъществява само в съответствие със следните условия:
а)
третата страна изпращач е включена в списъка с третите страни, от които се разрешава внос на фуражи, съставен в съответствие с член 48 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
б)
предприятието изпращач е включено в списъка с предприятията, от които се разрешава внос на фуражи, съставен и поддържан в актуално състояние от третата страна в съответствие с член 48 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
в)
фуражът е произведен от предприятието изпращач или от друго предприятие, включено в списъка, посочен в точка б), или в Общността;
и
г)
фуражите са съобразени с:
i)
изискванията, посочени в настоящия регламент и в друго законодателство на Общността, уреждащо правилника за фуражите;
или
ii)
условията, за които се признава в Общността, че са поне еквивалентни на тях;
или
iii)
ако съществува конкретна договореност между Общността и страната износител, съдържащите се там изисквания.
2. Може да се приеме примерен сертификат в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 24
Временни мерки
Като изключение от член 33 и докато бъдат съставени списъците, предвидени в член 23, параграф 1, букви а) и б), вносът ще продължи да се разрешава при условията, посочени в член 6 от Директива 98/51/ЕО.
Член 25
Износ
Фуражи, включително фуражи за животни, които не се отглеждат за производство на храни, произвеждани в Общността с цел да бъдат пускани на пазара в трети страни, трябва да задоволяват изискванията на член 12 от Регламент (ЕО) № 178/2002.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Мерки по прилагане
Мерките по прилагане се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 27
Изменения в приложения I, II и III
Приложения I, II и III могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2, така че да се отчетат:
а)
разработката на кодекс за добри практики;
б)
опитът, получен от внедряването на системи на основата на НАССР, в изпълнение на член 6;
в)
технологичните развития;
г)
научните консултация и особено новите оценки за рисковете;
д)
определянето на целите за безопасност на фуражите;
и
е)
разработката на изисквания, свързани с конкретни операции.
Член 28
Дерогации от приложения I, II и III
Дерогации от приложения I, II и III могат да се направят в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2, по конкретни причини, при условие че тези дерогации не засягат постигането на целите на настоящия регламент.
Член 29
Система за бързо предупреждение
Ако конкретни фуражи, включително фуражи за животни, които не се отглеждат за производство на храни, представляват сериозен риск за здравето на хора или животни, или за околната среда, член 50 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се прилага mutatis mutandis.
Член 30
Санкции
Държавите-членки установяват режима на санкциите, приложим за нарушения на настоящия регламент и предприемат мерки, необходими за гарантиране на тяхното изпълнение. Предвидените мерки трябва да са ефективни, пропорционални и разубеждаващи. Държавите-членки нотифицират до 8 февруари 2007 г. Комисията относно тези разпоредби и я нотифицират незабавно за всяко последващо изменение на тези разпоредби.
Член 31
Процедура на Комитета
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, създаден с Регламент (ЕО) № 178/2002 (наричан оттук нататък „Комитета“).
2. При препратки към настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО във връзка с разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се установява на шест месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 32
Консултация с Европейския орган за безопасност на храните
Комисията се консултира с Европейския орган за безопасност на храните по всеки въпрос, попадащ в обхвата на настоящия регламент, който може да има съществено влияние върху общественото здраве и, по-специално, преди да бъдат предложени критерии или цели в съответствие с член 5, параграф 3.
Член 33
Отмяна
Следните директиви се отменят, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за транспониране, считано от 1 януари 2006 г.:
а)
Директива 95/69/ЕО на Съвета;
б)
Директива 98/51/ЕО на Комисията.
Член 34
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 12 януари 2005 година.