++++
RAADETS DIREKTIV
af 9 . februar 1976
om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse , erhvervsuddannelse , forfremmelse samt arbejdsvilkaar
( 76/207/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
i sin resolution af 21 . januar 1974 om et arbejdsmarkedsmaessigt og socialt handlingsprogram ( 3 ) lagde Raadet saerlig vaegt paa ivaerksaettelse af foranstaltninger , der skal sikre gennemfoerelse af ligestilling mellem maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse , erhvervsuddannelse , forfremmelse samt arbejdsvilkaar , herunder afloenning ;
for saa vidt angaar afloenning vedtog Raadet den 10 . februar 1975 direktiv 75/117/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder ( 4 ) ;
en handling fra Faellesskabets side synes ligeledes paa kraevet for at gennemfoere princippet om ligebehandling af maend og kvinder baade for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse , uddannelse , forfremmelse samt med hensyn til andre arbejdsvilkaar ; ligebehandling af mandlige og kvindelige arbejdstagere er et af Faellesskabets maal , for saa vidt det navnlig drejer sig om at fremme en udjaevning af arbejdstagernes leve - og arbejdsvilkaar paa et stadigt stigende niveau ; traktaten indeholder ikke den hertil fornoedne saerlige hjemmel ;
princippet om ligebehandling med hensyn til social sikring boer defineres og gradvis gennemfoeres ved senere retsakter -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Dette direktiv tilsigter gennemfoerelse i medlemsstaterne af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til adgang til beskaeftigelse , herunder forfremmelse , og til erhvervsuddannelse samt arbejdsvilkaar og paa de betingelser , der er fastsat i stk . 2 , til social sikring . Dette princip betegnes i det foelgende " princippet om ligebehandling " .
2 . Med henblik paa at sikre en gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling med hensyn til social sikring , vedtager Raadet paa forslag fra Kommissionen naermere bestemmelser saerlig om dets indhold , udstraekning og gennemfoerelse .
Artikel 2
1 . Princippet om ligebehandling i henhold til nedenstaaende bestemmelser indebaerer , at der ikke finder nogen forskelsbehandling sted paa grundlag af koen , hverken direkte eller indirekte under henvisning saerlig til aegtekabelig eller familiemaessig stilling .
2 . Dette direktiv er ikke til hinder for , at medlemsstaterne fra direktivets anvendelsesomraade kan udelukke saadanne former for erhvervsudoevelse og i givet fald de dertil foerende uddannelser , for hvilke udoeverens koen er afgoerende paa grund af deres art eller de forhold , under hvilke de udfoeres .
3 . Dette direktiv er ikke til hinder for bestemmelser vedroerende beskyttelse af kvinder , saerlig i forbindelse med graviditet og moderskab .
4 . Dette direktiv er ikke til hinder for foranstaltninger til fremme af lige muligheder for maend og kvinder , saerlig ved at afhjaelpe de faktiske uligheder , som paavirker kvindernes muligheder paa de i artikel 1 , stk . 1 , anfoerte omraader .
Artikel 3
1 . Anvendelsen af princippet om ligebehandling indebaerer , at der ikke finder nogen forskelsbehandling sted paa grundlag af koen , for saa vidt angaar adgangsvilkaar , herunder udvaelgelseskriterier , til stillinger og funktioner inden for enhver sektor eller erhvervsgren , og til alle niveauer i erhvervshierarkiet .
2 . Med henblik herpaa traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til :
a ) at administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , ophaeves ;
b ) at de bestemmelser i kollektive overenskomster eller individuelle arbejdskontrakter , i virksomheders interne reglementer eller i vedtaegter for selvstaendige erhverv , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , anses som ugyldige , kan erklaeres ugyldige eller aendres ;
c ) at de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , revideres , naar det beskyttelseshensyn , som oprindelig laa til grund for disse , ikke laengere er begrundet ; at arbejdsmarkedets parter med hensyn til overenskomstbestemmelser af samme art opfoeres til at foretage de oenskelige revisioner .
Artikel 4
Anvendelsen af princippet om ligebehandling for saa vidt angaar adgang til erhvervsvejledning , erhvervsuddannelse , erhvervsmaessig videreuddannelse og omskoling af enhver art og paa ethvert niveau indebaerer , at medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til ,
a ) at administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , ophaeves ;
b ) at de bestemmelser i kollektive overenskomster eller individuelle arbejdskontrakter , i virksomheders interne reglementer eller i vedtaegter for selvstaendige erhverv , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , anses som ugyldige , kan erklaeres ugyldige eller aendres ;
c ) at give adgang til erhvervsvejledning , erhvervsuddannelse og erhvervsmaessig videreuddannelse samt omskoling efter samme kriterier og paa samme niveau uden forskelsbehandling paa grundlag af koen , dog med forbehold af den selvstaendighed , der i visse medlemsstater indroemmes visse private uddannelsesinstitutioner .
Artikel 5
1 . Anvendelsen af princippet om ligebehandling for saa vidt angaar arbejdsvilkaar , herunder afskedigelsesvilkaar , indebaerer , at maend og kvinder sikres samme vilkaar uden forskelsbehandling paa grundlag af koen .
2 . Med henblik herpaa traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til :
a ) at administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , ophaeves ;
b ) at de bestemmelser i kollektive overenskomster eller individuelle arbejdskontrakter , i virksomheders interne reglementer eller i vedtaegter for selvstaendige erhverv , som er i modstrid med princippet om ligebehandling , anses som ugyldige , kan erklaeres ugyldige eller aendres ;
c ) at de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , der er i modstrid med princippet om ligebehandling , revideres , naar det beskyttelseshensyn , som oprindelig laa til grund for disse , ikke laengere er begrundet ; at arbejdsmarkedets parter med hensyn til overenskomstbestemmelser af samme art opfordres til at foretage de oenskelige revisioner .
Artikel 6
Medlemsstaterne indfoerer i deres nationale retsorden de noedvendige bestemmelser for at enhver person , der mener sig kraenket ved at princippet om ligebehandling som anfoert i artikel 3 , 4 og 5 tilsidesaettes i forhold til den paagaeldende , kan goere sine rettigheder gaeldende for retslige instanser efter eventuelt at have indbragt sagen for andre kompetente instanser .
Artikel 7
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at beskytte arbejdstagerne mod enhver afskedigelse , som maatte vaere en arbejdsgivers reaktion paa en klage paa virksomhedsplan eller paa et soegsmaal , fremsat eller indledt med det formaal at udvirke , at princippet om ligebehandling overholdes .
Artikel 8
Medlemsstaterne paaser , at foranstaltninger , der traeffes i medfoer af dette direktiv , saavel som de allerede gaeldende bestemmelser paa dette omraade bringes til arbejdstagernes kundskab paa enhver egnet maade , for eksempel ved oplysning paa arbejdspladserne .
Artikel 9
1 . Medlemsstaterne ivaerksaetter de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv inden tredive maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .
For saa vidt angaar artikel 3 , stk . 2 , afsnit c ) , foerste saetningsled , og artikel 5 , stk . 2 , afsnit c ) , foerste saetningsled , skal medlemsstaterne dog inden fire aar efter dette direktivs meddelelse foretage en foerste gennemgang og eventuelt en foerste revision af de heri omhandlede administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser .
2 . Medlemsstaterne foretager regelmaessigt en undersoegelse af de i artikel 2 , stk . 2 , omhandlede former for erhversudoevelse for at vurdere , om det under hensyntagen til den sociale udvikling er berettiget , at disse fortsat udelukkes . De meddeler Kommissionen resultater af denne undersoegelse .
3 . Medlemsstaterne meddeler endvidere Kommissionen teksten til de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , som de vedtager paa det omraade , som omfattes af dette direktiv .
Artikel 10
Inden en frist paa to aar efter udloebet af den periode paa tredive maaneder , der er fastsat i artikel 9 , stk . 1 , foerste afsnit , meddeler medlemsstaterne Kommissionen alle noedvendige oplysninger , for at denne kan udarbejde en beretning til forelaeggelse for Raadet om gennemfoerelsen af dette direktiv .
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 9 . februar 1976 .
31976L0207
L 039/40
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 9 февруари 1976 година
относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд
(76/207/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че Съветът, в своята Резолюция от 21 януари 1974 г., отнасяща се до социалната програма за действие (3), е включил между приоритетите и действия за постигане на равенството между мъжете и жените по отношение на заетостта, на професионалната квалификация и развитие, както и на условията на труд, включително и възнаграждението;
като има предвид, че по отношение на възнаграждението, Съветът е приел, на 10 февруари 1975 г., Директива 75/117/ЕИО, за сближаване законодателствата на държавите-членки относно прилагането на принципа на равно заплащане на мъжете и жените (4);
като има предвид, че се очертава необходимост от предприемане на действия също и от страна на Общността за осъществяването на принципа на равното третиране на мъжете и жените, както по отношение на заетостта, професионалната квалификация и развитие, така и по отношение на другите условия на труд; като има предвид, че равното третиране на работещите мъже и жени представлява една от целите на Общността в контекста на хармонизирането на условията на живот и труд и същевременно тяхното подобряване, като има предвид, че Договорът не е предвидил необходимите специфични правомощия за тази цел;
като има предвид, че следва да се определи и да се осъществи постепенното прилагане на принципа на равното третиране в сферата на социалното осигуряване, посредством допълнителни мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива има за цел прилагането в държавите-членки на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, включително повишение, и до професионална квалификация, както и по отношение на условията на труд и, в съответствие с условията, предвидени в параграф 2, на социалното осигуряване. Този принцип е наричан по-долу „принцип на равното третиране“.
2. С оглед да осигури постепенното прилагане на принципа на равното третиране в сферата на социалното осигуряване и по предложение на Комисията, Съветът следва да приеме разпоредби, които определят същността и значението на този принцип, както и обстоятелствата, при които се прилага.
Член 2
1. По смисъла на последващите разпоредби, принципът на равното третиране означава липсата на всякаква дискриминация, основана на пола, пряко или непряко, в частност чрез позоваване на брачното или семейното положение.
2. Настоящата директива не накърнява правото на държавите-членки да изключат от нейното приложно поле професионалните дейности и, евентуално, обучението за тяхното извършване, за които полът представлява определящ фактор, поради тяхната същност или условията, при които се извършват.
3. Настоящата директива не накърнява разпоредбите относно закрилата на жените, по-специално по време на бременност и майчинство.
4. Настоящата директива не накърнява мерките за насърчаване на равенството във възможностите за мъжете и жените, в частност, чрез премахване на съществуващото неравенство, което се отразява на възможностите за жените в областите, цитирани в член 1, параграф 1.
Член 3
1. Прилагането на принципа на равното третиране означава липсата на всякаква дискриминация, основана на пола, при условията за достъп, включително и критериите за подбор, до всяка една работа или длъжност, независимо от сектора или отрасъла на действие, и до всички нива на професионалната йерархия.
2. За целта, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да:
а)
бъдат отменени законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране;
б)
бъдат или да могат да бъдат обявени за нищожни, или да могат да бъдат изменени разпоредбите, които противоречат на принципа на равното третиране, и които са включени в колективните трудови договори или в индивидуалните трудови договори, в правилниците за вътрешния ред на предприятията, както и в правилата, уреждащи статута на свободните професии.
в)
бъдат преразгледани онези законови, подзаконови и административни разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране и за които потребността от закрила, наложила създаването им, вече не е основателна; по отношение на сходни разпоредби в колективните трудови договори социалните партньори се приканват да пристъпят към желаното им преразглеждане.
Член 4
Прилагането на принципа на равното третиране по отношение на достъпа до всички видове и до всички нива на професионалното ориентиране, на професионалното обучение, повишаването на професионалната квалификация и преквалификацията означава предприемането, от страна на държавите-членки, на необходимите мерки, за да:
а)
бъдат отменени законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране;
б)
бъдат или да могат да бъдат обявени за нищожни, или да могат да бъдат изменени разпоредбите, които противоречат на принципа на равното третиране и които са включени в колективните трудови договори или в индивидуалните трудови договори, в правилниците за вътрешния ред на предприятията, както и в правилата, уреждащи статута на свободните професии;
в)
може достъпът до професионалното ориентиране, професионалното обучение, повишаването на професионалната квалификация и преквалификацията да се извършва в съответствие с едни и същи критерии и на едни и същи нива, без каквато и да е дискриминация, основана на пола, без това да накърнява предоставената, в някои държави-членки, независимост на частните обучителни институции.
Член 5
1. Прилагането на принципа на равното третиране по отношение на условията на труд, включително и условията за уволнение означава, че ще бъдат гарантирани еднакви условия за мъжете и жените, без каквато и да е дискриминация, основана на пола.
2. За целта държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да:
а)
бъдат отменени законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране;
б)
бъдат или да могат да бъдат обявени за нищожни, или да могат да бъдат изменени разпоредбите, които противоречат на принципа на равното третиране, и които са включени в колективните трудови договори или в индивидуалните трудови договори, в правилниците за вътрешния ред на предприятията, както и в правилата, уреждащи статута на свободните професии;
в)
бъдат преразгледани онези законови, подзаконови и административни разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране и за които потребността от закрила, наложила създаването им, вече е отпаднала; по отношение на сходни разпоредби в колективните трудови договори социалните партньори се приканват да пристъпят към желателното им преразглеждане.
Член 6
Държавите-членки въвеждат в националните си законодателства необходимите мерки, за да дадат възможност на всички лица, които смятат, че са ощетени поради неприлагането на принципа на равното третиране, по смисъла на членове 3, 4 и 5, да предявят своите претенции по съдебен ред, след евентуалното сезиране на други компетентни органи.
Член 7
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за закрила на работниците или служителите срещу всяко уволнение, което представлява реакция от страна на работодателя на жалба, подадена в рамките на предприятието или на предприета съдебна процедура, насочена към спазването на принципа на равното третиране.
Член 8
Държавите-членки осигуряват довеждането до знанието на работниците или служителите на мерките, предприети в изпълнение на настоящата директива, както и вече действащите разпоредби в тази област, чрез всички подходящи средства, например на техните работните места.
Член 9
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от тридесет месеца от нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.
По отношение на първата част на член 3, параграф 2, в) и първата част на член 5, параграф 2, в), обаче, държавите-членки ще пристъпят към първоначален преглед и към едно евентуално първоначално преразглеждане на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, цитирани в тези членове, в срок до четири години след нотифицирането на настоящата директива.
2. Държавите-членки правят периодично преглед на професионалните дейности, цитирани в член 2, параграф 2, за да се уверят дали е основателно запазването на посочените изключения, от гледна точка на социалното развитие. Те уведомяват Комисията за резултатите от това преразглеждане.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията текстове на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 10
В срок от две години след изтичането на тридесетмесечния период, предвиден в член 9, параграф 1, първа алинея, държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, с цел да ѝ дадат възможност да изготви доклад относно прилагането на настоящата директива, който да внесе в Съвета.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 1976 година.