EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING Nr. 573/2007/EF
af 23. maj 2007
om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme og om ophævelse af Rådets beslutning 2004/904/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 2), litra b),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske og Økonomiske Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2)
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med henblik på gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal der ifølge traktaten vedtages foranstaltninger, der skal sikre fri bevægelighed for personer, og i forbindelse hermed ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring, og foranstaltninger vedrørende asyl, indvandring og beskyttelse af tredjelandsstatsborgeres rettigheder.
(2)
Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 sit ønske om at oprette et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Med henblik herpå skal en fælles europæisk asyl- og migrationspolitik sigte mod både en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere og en bedre styring af migrationsstrømmene. En fælles politik på asylområdet, herunder et fælles europæisk asylsystem, bør udgøre en integrerende del af Den Europæiske Unions målsætning om gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er åbent for personer, som, tvunget af omstændighederne, legitimt søger beskyttelse i Den Europæiske Union.
(3)
Denne beslutning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er afspejlet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som suppleret ved New York-protokollen af 31. januar 1967 (i det følgende benævnt »Genève-konventionen«).
(4)
Med hensyn til behandlingen af personer, som er omfattet af denne beslutning, er medlemsstaterne bundet af deres forpligtelser i henhold til folkeretlige instrumenter, som de er part i, og som forbyder forskelsbehandling.
(5)
»Barnets tarv« bør, hvor det er relevant, være medlemsstaternes primære hensyn ved gennemførelsen af denne beslutning i overensstemmelse med FN's konvention om barnets rettigheder.
(6)
Gennemførelsen af en sådan politik bør bygge på solidaritet mellem medlemsstaterne og forudsætter mekanismer, som kan bidrage til at fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelse af flygtninge og fordrevne og følgerne heraf. Med henblik herpå blev der ved Rådets beslutning 2000/596/EF (4) oprettet en europæisk flygtningefond for perioden 2000-2004. Denne beslutning blev afløst af Rådets beslutning 2004/904/EF af 2. december 2004 om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2005-2010 (5). Dette sikrede fortsat solidaritet mellem medlemsstaterne i lyset af den nyligt vedtagne fællesskabslovgivning på asylområdet og under hensyntagen til erfaringerne med gennemførelsen af den europæiske flygtningefond i perioden 2000-2004.
(7)
I Haag-programmet fastsatte Det Europæiske Råd den 4. og 5. november 2004 en række målsætninger og prioriteter for at videreudvikle det fælles europæiske asylsystem i dets anden fase.
(8)
Det Europæiske Råd understregede især behovet for, at EU i erkendelse af et fælles ansvar bidrager til et mere tilgængeligt, retfærdigt og effektivt internationalt beskyttelsessystem og sikrer adgang til beskyttelse og varige løsninger på det tidligst mulige stadium, og opfordrede til udarbejdelse af regionale beskyttelsesprogrammer, herunder et fælles genbosættelsesprogram for medlemsstater, der ønsker at deltage i et sådant program.
(9)
Det Europæiske Råd opfordrede desuden til oprettelse af passende strukturer, der inddrager medlemsstaternes nationale asylmyndigheder, for at fremme det praktiske samarbejde, hvor parterne bistår hinanden med henblik på indførelse af en ensartet procedure i hele EU og fælles indsamling, vurdering og anvendelse af oplysninger om hjemlande, samt med henblik på håndteringen af særlige pres på asylsystemerne eller modtagelseskapaciteterne, som bl.a. skyldes deres geografiske beliggenhed.
(10)
En ny europæisk flygtningefond (i det følgende benævnt »fonden«) bør oprettes i lyset af oprettelsen af den europæiske fond for integration af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold, den europæiske fond for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold og fonden for de ydre grænser for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, specielt med henblik på at indføre fælles forvaltnings-, kontrol- og evalueringssystemer.
(11)
Fonden bør på grund af sit anvendelsesområde og formål under ingen omstændigheder yde støtte til aktioner vedrørende områder og centre, hvor personer tilbageholdes i tredjelande.
(12)
Det er nødvendigt at tilpasse fondens varighed til varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6).
(13)
Denne beslutning skal indgå i en sammenhængende ramme, som også består af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 574/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Fonden for De Ydre Grænser for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (7), Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 575/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Tilbagesendelsesfond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (8) og Rådets beslutning 2007/.../EF af ... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (9), som har til formål at sikre en rimelig ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne for så vidt angår den finansielle byrde, der følger af indførelsen af en integreret forvaltning af EU's ydre grænser og gennemførelsen af fælles politikker for asyl og indvandring, som er udviklet i overensstemmelse med afsnit IV i tredje del af traktaten.
(14)
Det er hensigtsmæssigt at støtte og forbedre den indsats, som medlemsstaterne gør for at sikre flygtninge, fordrevne og personer med subsidiær beskyttelsesstatus, jf. Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (10), passende modtagelsesforhold, at anvende retfærdige og effektive asylprocedurer og fremme god praksis på asylområdet med henblik på at beskytte rettighederne for personer, der har behov for international beskyttelse, og gøre det muligt for medlemsstaternes asylordninger at fungere effektivt.
(15)
Et af formålene med Genève-konventionen er at integrere flygtninge i samfundet i det land, hvor de har ophold. Disse personer skal kunne nyde godt af de værdier, der er anført i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Med henblik herpå er det hensigtsmæssigt at støtte medlemsstaternes indsats for at fremme den sociale, økonomiske og kulturelle integration af disse personer, da dette bidrager til den økonomiske og sociale samhørighed, som det er en af Fællesskabets grundlæggende opgaver at bevare og styrke, jf. traktatens artikel 2 og artikel 3, stk. 1, litra k).
(16)
I lyset af Haag-programmet er det nødvendigt at sikre, at fondens midler bruges på den mest effektive måde overhovedet til at opfylde målsætningerne for EU's asylpolitik under hensyn til behovet for at støtte genbosættelse og det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne, blandt andet som middel til at afhjælpe særligt pres på modtagelseskapaciteten og asylsystemerne.
(17)
Fonden bør støtte medlemsstaternes bestræbelser for at øge deres evne til at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik i lyset af deres forpligtelser i henhold til fællesskabslovgivningen navnlig med henblik på at indgå i et praktisk samarbejde medlemsstaterne imellem.
(18)
Fonden bør desuden støtte medlemsstaternes frivillige bestræbelser for at tilbyde flygtninge og fordrevne, der af FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) er udpeget som berettigede til genbosættelse, international beskyttelse og en varig løsning på medlemsstaternes område, herunder foranstaltninger, medlemsstaterne gennemfører for at vurdere behovet for genbosættelse og overførelse af de pågældende personer til deres område for at give dem en sikker retsstilling og fremme en effektiv integration.
(19)
Det ligger i fondens natur, at den bør kunne yde støtte til frivillig byrdefordeling, som er aftalt mellem medlemsstaterne, og som består i overførelse af personer, der nyder international beskyttelse, og af ansøgere om international beskyttelse, fra én medlemsstat til en anden, der tilbyder dem tilsvarende beskyttelse.
(20)
Fonden bør desuden kunne yde passende støtte til medlemsstaternes bestræbelser for at udpege, dele og fremme bedste praksis og oprette effektive samarbejdsstrukturer for at forbedre kvaliteten af beslutningstagningen som led i det fælles europæiske asylsystem.
(21)
Der bør oprettes en finansiel reserve til gennemførelsen af nødforanstaltninger med henblik på at yde midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer i overensstemmelse med Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf (11).
(22)
Det bør også være muligt at bruge denne finansielle reserve til at støtte medlemsstaternes bestræbelser for at afhjælpe situationer med særligt pres som følge af pludselig tilstrømning af et stort antal personer, som kan have behov for international beskyttelse, hvor der stilles betydelige og presserende krav til medlemsstaternes modtagelsesfaciliteter eller asylsystemer. Betingelserne og proceduren for at yde finansiel bistand i sådanne situationer bør fastlægges.
(23)
Fondens støtte ville være mere effektiv og mere målrettet, hvis samfinansieringen af de støtteberettigede foranstaltninger var baseret på et flerårigt program, som underkastes en midtvejsrevision, og på et årligt program, som hver medlemsstat udarbejder på grundlag af landets situation og behov.
(24)
Selv om det er hensigtsmæssigt at afsætte et bestemt beløb til hver medlemsstat, er det fortsat rimeligt at fordele en stor del af de disponible årlige midler i forhold til den byrde, der hviler på hver enkelt medlemsstat som følge af dens indsats for at modtage flygtninge og fordrevne, herunder flygtninge, som nyder godt af international beskyttelse, inden for rammerne af nationale programmer.
(25)
Personer, der tildeles international beskyttelse og en varig løsning gennem genbosættelse, bør medregnes i det antal personer, der nyder international beskyttelse, som danner grundlaget ved fordelingen af de disponible årlige midler mellem medlemsstaterne.
(26)
Da en strategisk brug af genbosættelse af personer fra lande eller regioner, der er udpeget til gennemførelse af de regionale beskyttelsesprogrammer, er vigtig, er det nødvendigt at yde supplerende finansiel støtte til genbosættelse af personer fra de vestlige nye uafhængige stater og Afrika syd for Sahara, der blev udpeget i Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 1. september 2005 om regionale beskyttelsesprogrammer, og Rådets konklusioner af 12. oktober 2005, og fra alle andre lande eller regioner, som udpeges i fremtiden.
(27)
Det er ligeledes nødvendigt at yde supplerende finansiel støtte til genbosættelsesforanstaltninger for visse kategorier af særligt sårbare personer, når genbosættelse betragtes som den bedste måde at dække deres særlige behov på.
(28)
I forbindelse med delt forvaltning, jf. artikel 53, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (12) (i det følgende benævnt »finansforordningen«), bør der fastsættes betingelser, som gør det muligt for Kommissionen at udøve sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, og forpligtelserne i forbindelse med medlemsstaternes samarbejde bør præciseres. Ved at anvende disse betingelser ville Kommissionen kunne sikre sig, at medlemsstaterne anvender fonden lovligt og korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. finansforordningens artikel 27 og artikel 48, stk. 2.
(29)
Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger til at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt samt kvaliteten af gennemførelsen. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastsætte en række overordnede principper og nødvendige funktioner, som alle programmerne bør overholde.
(30)
I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet bør medlemsstaterne have det primære ansvar for gennemførelsen af og kontrollen med fondens aktiviteter.
(31)
Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til forvaltnings- og kontrolsystemer, godkendelse af udgifter og forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af fællesskabslovgivningen bør fastlægges for at sikre en effektiv og korrekt gennemførelse af deres flerårige og årlige programmer. Navnlig med hensyn til forvaltning og kontrol er det nødvendigt at fastlægge, hvordan medlemsstaterne sikrer, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende.
(32)
Uden at dette berører Kommissionens beføjelser vedrørende finanskontrol, bør der tilskyndes til samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen på dette område.
(33)
Effektiviteten og virkningen af de foranstaltninger, som fonden støtter, afhænger også af evalueringen og formidlingen af resultaterne. Medlemsstaternes og Kommissionens respektive ansvar på dette område og de ordninger, der skal sikre evalueringens pålidelighed samt kvaliteten af de tilhørende oplysninger, bør formaliseres.
(34)
Da det er vigtigt, at fællesskabsmidlerne er synlige, bør Kommissionen udstikke retningslinjer for at fremme, at alle myndigheder, ikke-statslige organisationer, internationale organisationer eller andre enheder, der modtager tilskud fra denne fond, på passende vis anerkender den modtagne støtte, idet der tages hensyn til den praksis, der eksisterer i forbindelse med andre instrumenter med delt forvaltning, f.eks. strukturfondene.
(35)
Foranstaltningerne bør evalueres med henblik på en midtvejsrevision og en konsekvensanalyse, og evalueringsprocessen bør integreres i opfølgningen af projekterne.
(36)
I denne beslutning fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning.
(37)
Målet for denne beslutning, nemlig fremme af en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelse af flygtninge og fordrevne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(38)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning, bør vedtages i overensstemmelse med Rådet afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13).
(39)
Da foranstaltningen i denne beslutning vedrørende vedtagelse af strategiske retningslinjer, er af generel karakter og har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne beslutning, herunder ved at lade visse sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere denne beslutning med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør foranstaltningen vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. Af effektivitetshensyn bør de frister, som normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, afkortes for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske retningslinjer.
(40)
Beslutning 2004/904/EF bør ophæves.
(41)
Irland har i medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 6. september 2005 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning.
(42)
Det Forenede Kongerige har i medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 27. oktober 2005 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning.
(43)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.
(44)
I overensstemmelse med traktatens artikel 67, stk. 2, andet led, finder proceduren i traktatens artikel 251, jf. Rådets afgørelse 2004/927/EF af 22. december 2004 om at få visse områder, der er omfattet af afsnit IV i tredje del i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, underlagt proceduren i artikel 251 i traktaten (14), anvendelse på de områder, der er omfattet af traktatens artikel 62, nr. 1), nr. 2), litra a), og nr. 3) samt artikel 63, nr. 2), litra b), og nr. 3), litra b) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
EMNE, MÅL OG FORANSTALTNINGER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
Ved denne beslutning oprettes Den Europæiske Flygtningefond (i det følgende benævnt »fonden«) for perioden 1. januar 2008 til 31. december 2013 som en del af en sammenhængende ramme, der også omfatter beslutning nr. 574/2007/EF, beslutning nr. 575/2007/EF og beslutning 2007/…/EF, med henblik på at bidrage til en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og anvendelsen af solidaritetsprincippet mellem medlemsstaterne.
I denne beslutning fastlægges de mål, som fonden bidrager til at nå, betingelserne for gennemførelsen af fonden, de disponible finansielle midler og kriterierne for fordelingen af disse midler.
Desuden fastlægges forvaltningsreglerne for fonden, herunder reglerne for den finansielle forvaltning, og overvågnings- og kontrolordninger, som er baseret på en ansvarsfordeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 2
Fondens generelle mål
1. Fondens generelle mål er at støtte og fremme medlemsstaternes indsats med hensyn til modtagelse af flygtninge og fordrevne og følgerne heraf gennem samfinansiering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne beslutning, under hensyntagen til fællesskabslovgivningen på disse områder.
2. Fonden bidrager til finansieringen af teknisk bistand på medlemsstaternes eller Kommissionens initiativ.
Artikel 3
Støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. Fonden støtter foranstaltninger i medlemsstaterne, der vedrører et eller flere af følgende områder:
a)
modtageforhold og asylprocedurer
b)
integration af de personer, der er omhandlet i artikel 6, og hvis ophold i en specifik medlemsstat er af varig og stabil karakter
c)
forbedring af medlemsstaternes mulighed for at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik i lyset af deres forpligtelser i henhold til nugældende og kommende fællesskabslovgivning vedrørende det fælles europæiske asylsystem, navnlig med henblik på at indgå i praktiske samarbejdsaktiviteter mellem medlemsstaterne
d)
genbosættelse af de personer, der er omhandlet i artikel 6, litra e). I denne beslutning forstås ved genbosættelse den proces, hvorved borgere fra tredjelande eller statsløse, efter en anmodning fra UNHCR på grundlag af en persons behov for international beskyttelse, overføres fra et tredjeland til en medlemsstat, hvor de får ret til ophold med:
i)
status som flygtning i henhold til artikel 2, litra d), i direktiv 2004/83/EF, eller
ii)
en status, som giver de samme rettigheder og fordele efter national lovgivning og fællesskabslovgivning som flygtningestatus
e)
overførsel af personer, der falder ind under de i artikel 6, litra a) og b), omhandlede kategorier, fra den medlemsstat, der tilbød dem international beskyttelse, til en anden medlemsstat, hvor de vil få tilsvarende beskyttelse, og af personer, der falder ind under de i artikel 6, litra c), omhandlede kategorier, til en anden medlemsstat, hvor deres ansøgninger om international beskyttelse vil blive behandlet.
2. Med hensyn til modtagelsesforhold og asylprocedurer er bl.a. følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
infrastrukturer eller tjenesteydelser i forbindelse med indkvartering
b)
strukturer og undervisning, som skal sikre asylansøgere adgang til asylprocedurerne
c)
materiel hjælp og læge- og psykologhjælp
d)
social bistand, oplysning eller hjælp i forbindelse med administrative og/eller juridiske formaliteter og oplysning eller rådgivning om det mulige resultat af asylproceduren, herunder om aspekter som frivillig tilbagevenden
e)
juridisk og sproglig bistand
f)
undervisning, herunder sprogundervisning, og andre initiativer, som er forenelige med den pågældende persons status
g)
støtteordninger såsom oversættelse og uddannelse for at forbedre modtagelsesforholdene samt asylprocedurernes effektivitet og kvalitet
h)
oplysninger rettet til lokalsamfundene samt undervisning af de medarbejdere ved de lokale myndigheder, som skal fungere sammen med de personer, der modtages i værtslandet
i)
overførsel af personer, der falder ind under den i artikel 6, litra c), nævnte kategori, fra en medlemsstat, hvor de opholder sig, til den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af asylansøgningen.
3. Med hensyn til integration i samfundet i medlemsstaterne af de personer, der er omhandlet i stk. 1, litra b), og deres familiemedlemmer er bl.a. følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
rådgivning og bistand med hensyn til f.eks. bolig, underhold, integration på arbejdsmarkedet og læge-, psykolog- og socialhjælp
b)
foranstaltninger, der sætter disse personer i stand til at tilpasse sig samfundet i medlemsstaten på det sociokulturelle plan og tilslutte sig de værdier, der er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
c)
foranstaltninger, der fremmer støttemodtagernes varige og holdbare deltagelse i det civile og kulturelle liv
d)
foranstaltninger, der fokuserer på undervisning, erhvervsuddannelse og anerkendelse af kvalifikationer og eksamensbeviser
e)
foranstaltninger, der skal fremme egen empowerment (styrkelse af handlekraft) og gøre det muligt for de pågældende at blive selvforsørgende
f)
foranstaltninger, der fremmer meningsfuld kontakt og konstruktiv dialog mellem disse personer og det modtagende samfund, herunder foranstaltninger, der inddrager vigtige partnere som f.eks. den brede offentlighed, lokale myndigheder, flygtningesammenslutninger, frivillige grupper, arbejdsmarkedets parter og det bredere civilsamfund
g)
foranstaltninger til støtte for disse personers tilegnelse af færdigheder, herunder sprogundervisning
h)
foranstaltninger, der fremmer både lige adgang og lige resultater i forbindelse med disse personers kontakter med offentlige institutioner.
4. Med hensyn til foranstaltninger i forbindelse med forbedring af medlemsstaternes evne til at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik er specielt følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
foranstaltninger til fremme af indsamling, redigering, brug og formidling af oplysninger om hjemlandet, herunder oversættelse
b)
foranstaltninger, der forbedrer evnen til at indsamle, analysere og videreformidle statistikker om asylprocedurer, modtagelse, integration og personer, der nyder international beskyttelse
c)
foranstaltninger, der forbedrer kapaciteten til at vurdere asylansøgninger, herunder klager
d)
foranstaltninger, der bidrager til evaluering af asylpolitikken, som nationale konsekvensanalyser, undersøgelser blandt målgrupper, udvikling af indikatorer og benchmarking.
5. Med hensyn til foranstaltninger i forbindelse med genbosættelse er specielt følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
foranstaltninger i forbindelse med udarbejdelse og udvikling af et genbosættelsesprogram
b)
foranstaltninger i forbindelse med de nationale myndigheders vurdering af mulige tilfælde af genbosættelse, som f.eks. rejser til værtslandet, samtaler, læge- og sikkerhedsundersøgelser
c)
sundhedsvurdering og lægehjælp inden afrejsen
d)
materiel hjælp inden afrejsen
e)
informationsforanstaltninger inden afrejsen
f)
rejsearrangementer, herunder ledsagelse af sundhedspersonale
g)
information og bistand umiddelbart efter ankomsten, herunder tolkning.
6. Med hensyn til overførsel mellem medlemsstaterne af personer, der nyder international beskyttelse, og af ansøgere om international beskyttelse er specielt følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
informationsforanstaltninger inden afrejsen
b)
rejsearrangementer, herunder ledsagelse af sundhedspersonale
c)
information og bistand umiddelbart efter ankomsten, herunder tolkning.
7. De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 og 3, er også berettiget til støtte fra fonden, når de er rettet mod de personer, der er omhandlet i artikel 6, litra e).
8. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1-6, skal specielt fremme gennemførelsen af bestemmelserne i den relevante fællesskabslovgivning vedrørende det fælles europæiske asylsystem.
9. Foranstaltningerne tager hensyn til kønsrelaterede spørgsmål, børns tarv, den særlige situation for sårbare personer, såsom mindreårige, uledsagede mindreårige, handicappede, ældre, gravide, enlige forældre med mindreårige børn og ofre for tortur, voldtægt eller andre alvorlige former for psykologisk, fysisk eller seksuel vold eller misbrug, ofre for menneskehandel, enkeltpersoner med behov for akut lægehjælp og absolut nødvendig behandling af sygdom.
10. Fonden støtter kun foranstaltninger vedrørende indkvartering af personer som omhandlet i artikel 6, litra c), der er adskilt fra områder eller centre, der kun er bestemt for personer, som er nægtet indrejse, eller for personer, der blevet pågrebet, efter at de har passeret en ydre grænse illegalt, eller da de nærmede sig en ydre grænse med henblik på at indrejse illegalt på medlemsstaternes område.
Artikel 4
Fællesskabsforanstaltninger
1. På Kommissionens initiativ kan op til 10 % af fondens disponible midler anvendes til at finansiere tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af interesse for Fællesskabet som helhed (i det følgende benævnt »fællesskabsforanstaltninger«) vedrørende asylpolitikken og tiltag, der finder anvendelse på de målgrupper, der er omhandlet i artikel 6.
2. For at være berettiget til støtte skal fællesskabsforanstaltninger specielt:
a)
fremme samarbejdet på fællesskabsplan om gennemførelsen af fællesskabslovgivningen og god praksis, herunder tolkning og oversættelse til støtte for et sådant samarbejde
b)
støtte etablering af tværnationale samarbejdsnet og pilotprojekter baseret på tværnationale partnerskaber mellem organer beliggende i to eller flere medlemsstater, der har til formål at fremme innovationen, gøre det lettere at udveksle erfaringer og god praksis og forbedre asylpolitikkens kvalitet
c)
støtte tværnationale oplysningskampagner
d)
støtte undersøgelser og formidling og udveksling af oplysninger om bedste praksis og alle andre aspekter af asylpolitikken, bl.a. om anvendelse af den nyeste teknologi, og om samarbejde på nationalt plan mellem de vigtigste partnere, såsom lokale og regionale myndigheder, flygtningesammenslutninger og frivillige grupper
e)
støtte pilotprojekter, herunder innovative projekter, og undersøgelser, som ser på mulighederne for nye former for samarbejde på fællesskabsplan og fællesskabslovgivning på dette område
f)
støtte medlemsstaternes udvikling og anvendelse af fælles statistiske værktøjer, metoder og indikatorer til måling af udviklingen i politikken på asylområdet
g)
tilbyde netværk, der forbinder ikke-statslige organisationer, som bistår flygtninge og asylansøgere, og som findes i mindst ti medlemsstater, strukturstøtte med henblik på at lette udveksling af erfaring og god praksis og sikre, at udviklingen af Fællesskabets asylpolitik og praksis tager hensyn til den erfaring, som ikke-statslige organisationer har indhøstet, og til flygtninges og asylansøgernes interesser
h)
bistå medlemsstaterne med støtteordninger i tilfælde af behørigt begrundede nødsituationer, der kræver hurtig indgriben.
3. Det årlige arbejdsprogram med fastsættelse af prioriteterne for fællesskabsforanstaltningerne vedtages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 5
Nødforanstaltninger
1. Hvis mekanismerne i forbindelse med midlertidig beskyttelse iværksættes, jf. direktiv 2001/55/EF, finansierer fonden også nødforanstaltninger til fordel for medlemsstaterne ud over de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, og som supplement til disse.
2. Uden at det berører stk. 1, yder fonden også støtte til medlemsstaterne til gennemførelse af nødforanstaltninger for at afhjælpe situationer med særligt pres. Sådanne situationer er kendetegnet ved pludselig tilstrømning på bestemte steder ved grænserne af et stort antal tredjelandsstatsborgere, som kan have behov for international beskyttelse, hvilket stiller usædvanligt store og pressende krav til de pågældende medlemsstaters modtagelsesfaciliteter, asylsystemer eller infrastruktur, og kan skabe risici for menneskeliv, sundhed eller adgang til beskyttelse i henhold til fællesskabslovgivningen.
3. Foranstaltninger, der gennemføres for at afhjælpe situationer med særligt pres, som omhandlet i stk. 2, er berettiget til støtte fra fonden:
a)
hvis de skal gennemføres øjeblikkeligt og i praksis ikke lader sig indlemme i de relevante årlige programmer, og
b)
hvis de strækker sig over mindre end seks måneder.
4. Følgende former for nødforanstaltninger er støtteberettigede:
a)
modtagelse og indkvartering
b)
underhold, herunder mad og tøj
c)
læge- og psykologhjælp eller anden form for hjælp
d)
personale- og administrationsomkostninger i forbindelse med modtagelsen af de pågældende personer og iværksættelsen af foranstaltningerne
e)
logistik- og transportomkostninger
f)
juridisk og sproglig bistand
g)
tilbud om oversættelse og tolkning, ekspertise i hjemlandets forhold og andre foranstaltninger, der bidrager til hurtig udpegelse af personer, som kan have behov for international beskyttelse, og til en retfærdig og effektiv behandling af asylansøgninger.
5. De i stk. 4 omhandlede foranstaltninger kan støttes af eksperthold.
Artikel 6
Målgrupper
Målgrupperne for denne beslutning er følgende kategorier:
a)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som har opnået flygtningestatus i henhold til Genève-konventionen, og som har tilladelse til at opholde sig som flygtning i en af medlemsstaterne
b)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som er omfattet af en form for subsidiær beskyttelse som omhandlet i direktiv 2004/83/EF
c)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som har ansøgt om en af de former for beskyttelse, der er nævnt i litra a) og b)
d)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som er omfattet af en ordning for midlertidig beskyttelse som omhandlet i direktiv 2001/55/EF
e)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som er ved at blive eller er genbosat i en medlemsstat.
KAPITEL II
PRINCIPPER FOR STØTTE
Artikel 7
Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse
1. Fonden yder støtte, der supplerer nationale, regionale og lokale foranstaltninger, hvori Fællesskabets prioriteter er integreret.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhæng mellem fondens og medlemsstaternes støtte og Fællesskabets aktiviteter, politikker og prioriteter. Denne sammenhæng anføres specielt i det flerårige program, der er omhandlet i artikel 18.
3. Foranstaltninger, der finansieres af fonden, skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og de retsakter, der er vedtaget i henhold hertil.
Artikel 8
Programmering
1. Fondens mål søges virkeliggjort inden for rammerne af den flerårige programmeringsperiode fra 2008 til 2013, som underkastes en midtvejsrevision i henhold til artikel 22. Det flerårige programmeringssystem omfatter prioriteterne og en proces for forvaltning, beslutningstagning, revision og godkendelse.
2. De flerårige programmer, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
Artikel 9
Subsidiær og proportional indsats
1. Gennemførelsen af de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 18 og 20, henhører under medlemsstaternes ansvar på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med det institutionelle system, der kendetegner den enkelte medlemsstat. Ansvaret udøves i overensstemmelse med denne beslutning.
2. Med hensyn til revisionsbestemmelserne varierer de midler, som Kommissionen og medlemsstaterne anvender, efter fællesskabsstøttens størrelse. Det samme princip anvendes med hensyn til bestemmelserne om evaluering og rapporterne om de flerårige og årlige programmer.
Artikel 10
Gennemførelsesmetoder
1. Det fællesskabsbudget, der afsættes til fonden, gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår de fællesskabsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, og den tekniske bistand, der er omhandlet i denne beslutnings artikel 15.
2. Kommissionen udøver sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget ved at:
a)
kontrollere, at der findes velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer i medlemsstaterne efter procedurerne i artikel 32
b)
tilbageholde eller suspendere alle eller en del af betalingerne efter procedurerne i artikel 41 og 42, hvis de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer svigter, og anvende enhver anden nødvendig finansiel korrektion efter procedurerne i artikel 45 og 46.
Artikel 11
Partnerskab
1. Hver medlemsstat tilrettelægger efter gældende nationale regler og national praksis et partnerskab med de myndigheder og organer, der er involveret i gennemførelsen af det flerårige program, eller som ifølge den pågældende medlemsstat kan yde et værdifuldt bidrag til udviklingen af det.
Sådanne myndigheder og organer kan omfatte de kompetente regionale, lokale og kommunale myndigheder og andre offentlige myndigheder, internationale organisationer, navnlig UNHCR, og organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom ikke-statslige organisationer eller arbejdsmarkedets parter.
2. Et sådant partnerskab gennemføres i fuld overensstemmelse med de forskellige partneres kategoriers respektive institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser.
KAPITEL III
FINANSIEL RAMME
Artikel 12
Samlede midler
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne beslutning fra 1. januar 2008 til 31. december 2013 udgør 628 mio. EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den finansielle ramme.
3. Kommissionen fastlægger den vejledende årlige fordeling af midlerne på de enkelte medlemsstater efter kriterierne i artikel 13.
Artikel 13
Den årlige fordeling af midlerne til støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. Hver medlemsstat modtager et fast beløb på 300 000 EUR fra fondens årlige bevilling.
Dette beløb forhøjes til 500 000 EUR pr. år for perioden 2008-2013 for de stater, der tiltrådte Den Europæiske Union pr. 1. maj 2004.
Dette beløb forhøjes til 500 000 EUR pr. år for medlemsstater, der tiltræder Den Europæiske Union i perioden 2007-2013, for den resterende del af perioden 2008-2013, at regne fra året efter deres tiltrædelse.
2. Den resterende del af de årlige disponible midler fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
30 % af midlerne fordeles i forhold til antallet af personer, der falder ind under en af de kategorier, som er omhandlet i artikel 6, litra a), b) og e), som har fået indrejsetilladelse i løbet af de foregående tre år
b)
70 % af midlerne fordeles i forhold til antallet af personer, der falder ind under en af de kategorier, som er omhandlet i artikel 6, litra c) og d), der er registreret i løbet af de foregående tre år.
Med henblik på denne fordeling tages der under den kategori, der er omhandlet i artikel 6, litra a), ikke hensyn til de i artikel 6, litra e), omhandlede personer.
3. Medlemsstaterne modtager et fast beløb på 4 000 EUR for hver genbosat person, som falder ind under en af følgende kategorier:
a)
personer fra et land eller en region, der er udpeget til gennemførelse af et regionalt beskyttelsesprogram
b)
uledsagede mindreårige
c)
børn og kvinder, der er i fare for især psykologisk, fysisk eller seksuel vold eller udnyttelse
d)
personer med et alvorligt behov for lægehjælp, som kun kan dækkes gennem genbosættelse.
4. Når en medlemsstat genbosætter en person, som falder ind under mere end en af de i stk. 3 omhandlede kategorier, modtager den kun én gang et fast beløb for denne person.
5. Referencetallene er de seneste statistikker, som er udarbejdet af Kommissionen (Eurostat) på grundlag af data fra medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.
Hvis medlemsstaterne ikke har indsendt de pågældende statistikker til Kommissionen (Eurostat), skal de fremlægge foreløbige data så hurtigt som muligt.
Inden Kommissionen (Eurostat) accepterer disse data som referencetal, vurderer den de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed efter de sædvanlige operationelle procedurer. På Kommissionens (Eurostats) anmodning leverer medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger til dette formål.
6. Senest den 1. maj hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen et overslag over, hvor mange personer, som omhandlet i stk. 3 , de forventer at genbosætte i det efterfølgende år, herunder en opdeling i de forskellige kategorier, der er nævnt i stk. 3. Kommissionen meddeler det i artikel 52 omhandlede udvalg disse oplysninger.
Artikel 14
Finansieringsstruktur
1. Finansielle bidrag fra fonden har form af tilskud.
2. Foranstaltninger, der støttes af fonden, skal samfinansieres af offentlige eller private kilder og være af almennyttig karakter og må ikke modtage støtte fra andre kilder, som er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget.
3. Midlerne fra fonden skal udgøre et supplement til offentlige eller tilsvarende tilskud, som medlemsstaterne yder til foranstaltninger, der er omfattet af denne beslutning.
4. Fællesskabets bidrag til de støttede projekter kan ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger til en specifik foranstaltning for så vidt angår foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne i henhold til artikel 3.
Denne andel kan forhøjes til 75 % for projekter, der vedrører specifikke prioriteter, som er fastsat i de strategiske retningslinjer, jf. artikel 17.
Fællesskabsandelen forhøjes til 75 % i de medlemsstater, der er omfattet af samhørighedsfonden.
5. Inden for rammerne af gennemførelsen af den nationale programmering, jf. kapitel IV, udvælger medlemsstaterne projekter til finansiering på grundlag af følgende minimumskriterier:
a)
situationen og behovene i medlemsstaten
b)
omkostningseffektivitet, bl.a. i forhold til antallet af personer, der er omfattet af projektet
c)
ansøgerorganisationens og eventuelle partnerorganisationers erfaringsgrundlag, ekspertise, pålidelighed og finansielle bidrag
d)
omfanget af projekternes komplementaritet med andre foranstaltninger, der får støtte fra Den Europæiske Unions almindelige budget eller som led i nationale programmer.
6. Generelt yder Fællesskabet finansiel støtte til foranstaltninger inden for rammerne af fonden i højst tre år, under forudsætning af regelmæssige rapporter om de fremskridt, der er gjort.
7. Fællesskabets bidrag til støtteforanstaltninger, der gennemføres efter artikel 3, stk. 4, må ikke overstige 15 % af de samlede årlige midler, hver medlemsstat tildeles i henhold til artikel 13.
Artikel 15
Teknisk bistand på Kommissionens initiativ
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ og/eller vegne anvende op til 500 000 EUR af sin årlige bevilling til at finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende overvågning og administrativ og teknisk støtte og foranstaltninger vedrørende evaluering, revision og inspektion, der er nødvendige for at gennemføre denne beslutning.
2. Disse foranstaltninger omfatter:
a)
undersøgelser, evalueringer, ekspertrapporter og statistikker, også af generel art, vedrørende fondens virksomhed
b)
informationsforanstaltninger, der henvender sig til medlemsstaterne, de endelige støttemodtagere og den brede offentlighed, bl.a. oplysningskampagner og en fælles database med de projekter, der finansieres af fonden
c)
oprettelse, drift og sammenkobling af elektroniske systemer til forvaltning, overvågning, inspektion og evaluering
d)
udarbejdelse af en fælles ramme for evaluering og overvågning samt et system til fastlæggelse af indikatorer, der tager hensyn til nationale indikatorer, hvor det er relevant
e)
forbedring af evalueringsmetoderne og udveksling af oplysninger om praksis på dette område
f)
informations- og uddannelsesforanstaltninger, der henvender sig til de myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 25, og som supplerer medlemsstaternes vejledning af deres myndigheder, jf. artikel 31, stk. 2.
Artikel 16
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
1. På en medlemsstats initiativ kan fonden for hvert årligt program finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende forvaltning, overvågning, evaluering, information og kontrol og foranstaltninger, der skal styrke den administrative kapacitet med henblik på gennemførelsen af fonden.
2. Det årlige beløb, der afsættes til teknisk bistand, kan ikke overstige:
a)
for perioden 2008-2010 7 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR, og
b)
for perioden 2011-2013 4 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR.
KAPITEL IV
PROGRAMMERING
Artikel 17
Vedtagelse af strategiske retningslinjer
1. Kommissionen vedtager strategiske retningslinjer, som indeholder en ramme for fondens arbejde under hensyntagen til fremskridtene i udviklingen og gennemførelsen af fællesskabslovgivningen på det asylpolitiske område samt den vejledende fordeling af fondens finansielle midler for perioden for det flerårige program.
2. For hvert af fondens mål skal disse retningslinjer navnlig føre Fællesskabets prioriteter ud i livet med henblik på at fremme gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem.
3. Kommissionen vedtager de strategiske retningslinjer vedrørende den flerårige programmeringsperiode senest den 31. juli 2007.
4. De strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 52, stk. 3. Når disse strategiske retningslinjer er vedtaget, knyttes de som bilag til denne beslutning.
Artikel 18
Udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer
1. Hver medlemsstat foreslår på grundlag af de strategiske retningslinjer, som er omhandlet i artikel 17, et udkast til et flerårigt program, der indeholder følgende:
a)
en beskrivelse af den nuværende situation i medlemsstaten med hensyn til modtagelsesforhold, asylprocedurer, rådgivning om frivillig tilbagevenden, integration og genbosættelse og overførsel fra en anden medlemsstat af de personer, der er omfattet af artikel 6, samt udvikling, overvågning og evaluering af asylpolitikken
b)
en analyse af kravene i den pågældende medlemsstat med hensyn til modtagelsesforhold, asylprocedurer, rådgivning om frivillig tilbagevenden, integration og genbosættelse og overførsel fra en anden medlemsstat af de personer, der er omfattet af artikel 6, samt udvikling, overvågning og evaluering af asylpolitikken
c)
en hensigtsmæssig strategi for, hvordan disse mål skal nås, med angivelse af prioriteterne i forbindelse med gennemførelsen af målene, og en beskrivelse af de foranstaltninger, der er planlagt med henblik på gennemførelsen af disse prioriteter
d)
en redegørelse for, hvorvidt denne strategi er forenelig med andre regionale og nationale instrumenter og fællesskabsinstrumenter
e)
oplysninger om prioriteterne og de specifikke mål for disse. De pågældende mål skal kvantificeres ved hjælp af et begrænset antal indikatorer under hensyntagen til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtene i forhold til udgangssituationen og effektiviteten af de mål, gennem hvilke prioriteterne gennemføres
f)
en beskrivelse af den fremgangsmåde, der er valgt til gennemførelse af det partnerskabsprincip, der er fastlagt i artikel 11
g)
et udkast til en finansieringsplan, som for hver prioritet og for hvert årligt program indeholder oplysninger om det planlagte finansielle bidrag fra fonden og størrelsen af den samlede offentlige eller private samfinansiering
h)
de bestemmelser, som er fastsat for at sikre, at det flerårige program offentliggøres.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen deres udkast til det flerårige program senest fire måneder efter, at Kommissionen har fremlagt de strategiske retningslinjer for den pågældende periode.
3. Med henblik på godkendelse af udkastet til det flerårige program gennemgår Kommissionen:
a)
udkastet til det flerårige program i overensstemmelse med fondens mål og de strategiske retningslinjer, som er omhandlet i artikel 17
b)
relevansen af de foranstaltninger, der er beskrevet i udkastet til det flerårige program, i lyset af den foreslåede strategi
c)
om de forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne har indført med henblik på gennemførelsen af fondens foranstaltninger, overholder bestemmelserne i denne beslutning
d)
om udkastet til det flerårige program overholder fællesskabslovgivningen og specielt den fællesskabslovgivning, der skal sikre fri bevægelighed for personer, og i forbindelse hermed direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring.
4. Hvis Kommissionen mener, at et udkast til et flerårigt program ikke stemmer overens med de strategiske retningslinjer og/eller ikke overholder bestemmelserne i denne beslutning om forvaltnings- og kontrolsystemer eller fællesskabslovgivningen, opfordrer den pågældende medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det flerårige program i overensstemmelse hermed.
5. Kommissionen godkender hvert flerårigt program inden tre måneder efter, at det formelt er forelagt, efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 19
Revision af de flerårige programmer
1. På den pågældende medlemsstats eller Kommissionens initiativ underkastes det flerårige program en fornyet undersøgelse og revideres om nødvendigt for resten af programmeringsperioden for at tage større eller anderledes hensyn til Fællesskabets prioriteter. De flerårige programmer kan underkastes en fornyet undersøgelse på baggrund af evalueringer og/eller som følge af gennemførelsesvanskeligheder.
2. Kommissionen træffer beslutning om godkendelse af revisionen af det flerårige program hurtigst muligt efter, at den pågældende medlemsstat formelt har indgivet anmodning herom. Revisionen af det flerårige program foretages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 20
Årlige programmer
1. Det flerårige program, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
2. Kommissionen forelægger senest den 1. juli hvert år medlemsstaterne et skøn over de beløb, de vil få tildelt det følgende år inden for rammerne af de samlede bevillinger, der afsættes under den årlige budgetprocedure, beregnet efter reglerne i artikel 13.
3. Medlemsstaterne forelægger senest den 1. november hvert år Kommissionen et udkast til det årlige program for det følgende år, som er udarbejdet i overensstemmelse med det flerårige program, og som omfatter følgende elementer:
a)
de generelle regler for udvælgelse af de projekter, der skal finansieres under det årlige program
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal støttes under det årlige program
c)
den foreslåede finansielle fordeling af fondens bidrag på de forskellige foranstaltninger under programmet samt en angivelse af det beløb, der anmodes om til teknisk bistand, jf. artikel 16, med henblik på gennemførelsen af det årlige program.
4. Uanset stk. 3 forelægger medlemsstaterne Kommissionen udkast til de årlige programmer for 2008 senest den 1. marts 2008.
5. Kommissionen gennemgår medlemsstatens udkast til det årlige program under hensyntagen til den endelige størrelse af de bevillinger, fonden har fået tildelt under budgetproceduren.
Kommissionen meddeler senest en måned efter den formelle forelæggelse af udkastet til det årlige program den pågældende medlemsstat, om den kan godkende det. Hvis udkastet til det årlige program ikke er i overensstemmelse med det flerårige program, opfordrer Kommissionen den pågældende medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det årlige program i overensstemmelse hermed.
Kommissionen træffer senest den 1. marts det pågældende år beslutning om finansiering og godkender dermed det årlige program. I beslutningen anføres det beløb, som den pågældende medlemsstat får tildelt, samt den periode, hvori udgifterne er støtteberettigede.
6. Af hensyn til behørigt begrundede nødsituationer, der ikke var forudset på det tidspunkt, hvor det årlige program blev godkendt, og som kræver hurtig indgriben, kan en medlemsstat revidere op til 10 % af den finansielle fordeling af fondens bidrag mellem de forskellige foranstaltninger, der er opført i det årlige program, eller tildele op til 10 % af fordelingen til andre foranstaltninger i overensstemmelse med denne beslutning. Den pågældende medlemsstat orienterer Kommissionen om det reviderede årlige program.
Artikel 21
Særlige bestemmelser vedrørende nødforanstaltninger
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen en opgørelse over behovene og en plan for gennemførelsen af de nødforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 5, herunder en beskrivelse af de planlagte foranstaltninger og de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen heraf.
2. En medlemsstat, der anmoder om støtte fra fonden til at afhjælpe en situation med særligt pres, som beskrevet i artikel 5, stk. 2, forelægger Kommissionen en ansøgning med alle de foreliggende relevante oplysninger, herunder:
a)
en detaljeret beskrivelse af den nuværende situation, især med hensyn til antallet af nytilkomne, virkningerne for modtagelseskapaciteten og asylsystemet eller infrastrukturen og de presserende behov, samt en dokumenteret prognose over mulige udviklinger i situationen på kort sigt
b)
en dokumenteret redegørelse for den usædvanlige situation illustreret af oplysninger, som kan omfatte nyere statistikker og andre data om tilstrømning af personer ved den pågældende grænse
c)
en detaljeret beskrivelse af de påtænkte nødforanstaltninger, deres omfang, deres karakter og de berørte partnere
d)
et skøn over udgifterne til de påtænkte foranstaltninger.
Kommissionen afgør, om betingelserne for, at fonden kan yde finansiel støtte til nødforanstaltningerne, er opfyldt, og fastsætter, hvor stort et beløb der skal ydes, på grundlag af ovennævnte oplysninger og eventuelle yderligere foreliggende oplysninger. Kommissionen underretter medlemsstaterne om ovennævnte afgørelse.
3. Den finansielle bistand fra fonden til de nødforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 5, er begrænset til seks måneder og kan ikke overstige 80 % af omkostningerne ved en given foranstaltning.
4. Hvis den midlertidige beskyttelsesmekanisme, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, anvendes, fordeles de disponible midler mellem medlemsstaterne i forhold til antallet af personer, der nyder midlertidig beskyttelse i hver medlemsstat, jf. artikel 5, stk. 1.
Artikel 22
Midtvejsrevision af det flerårige program
1. Kommissionen tager de strategiske retningslinjer op til revision og vedtager om fornødent senest den 31. marts 2010 nye strategiske retningslinjer for perioden 2011-2013.
2. Hvis der vedtages sådanne reviderede strategiske retningslinjer, tager hver medlemsstat sit flerårige program op til fornyet overvejelse og reviderer det, hvis det er relevant.
3. Reglerne i artikel 18 om udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer finder tilsvarende anvendelse på udarbejdelse og godkendelse af disse reviderede flerårige programmer.
4. De reviderede strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 52, stk. 3.
KAPITEL V
FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEMER
Artikel 23
Gennemførelse
Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af denne beslutning og vedtager de gennemførelsesbestemmelser, der måtte være nødvendige.
Artikel 24
Almindelige principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
De forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne indfører i forbindelse med de flerårige programmer, omfatter:
a)
en definition af forvaltnings- og kontrolorganernes opgaver og en opgavefordeling inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om opgaveadskillelse mellem og inden for sådanne organer
c)
tilstrækkelige midler til, at de enkelte organer kan udføre de opgaver, de har fået tildelt, i hele gennemførelsesperioden for de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden
d)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes under de årlige programmer, er korrekte og formelt rigtige
e)
pålidelige elektroniske systemer for regnskabsføring, overvågning og finansiel rapportering
f)
et rapporterings- og overvågningssystem, når det ansvarlige organ uddelegerer opgavernes udførelse til et andet organ
g)
procedurehåndbøger vedrørende de opgaver, der skal udføres
h)
ordninger for revision af den måde systemet fungerer på
i)
systemer og procedurer til sikring af et tilstrækkeligt revisionsspor
j)
rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb.
Artikel 25
Udpegning af myndigheder
1. Medlemsstaten udpeger med henblik på gennemførelsen af sit flerårige program og sine årlige programmer følgende:
a)
en ansvarlig myndighed: et administrativt organ under medlemsstaten, en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, som er udpeget af medlemsstaten, eller et organ, der er underlagt medlemsstatens privatret og har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, som har ansvaret for forvaltningen af det flerårige program og de årlige programmer, der støttes af fonden, og varetager al kommunikation med Kommissionen
b)
en godkendelsesmyndighed: en national offentlig myndighed, et nationalt offentligt organ eller en person, der har et sådant organs eller en sådan myndigheds beføjelser, som af medlemsstaten er udpeget til at godkende udgiftsanmeldelser, før de sendes til Kommissionen
c)
en revisionsmyndighed: en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, der arbejder uafhængigt af den ansvarlige myndighed og godkendelsesmyndigheden, og som er udpeget af medlemsstaten og har ansvaret for at efterprøve, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
d)
i givet fald en myndighed, til hvilken der uddelegeres opgaver.
2. Medlemsstaten fastsætter regler for sit forhold til de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og for deres forhold til Kommissionen.
3. Med forbehold af artikel 24, litra b), kan nogle af eller alle de myndigheder, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, tilhøre samme organ.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til artikel 26-30 efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 26
Ansvarlig myndighed
1. Den ansvarlige myndighed skal opfylde følgende minimumskrav.
Den skal:
a)
være en juridisk person, medmindre den er et administrativt organ under medlemsstaten
b)
have en infrastruktur, der gør det let at kommunikere med en bred vifte af brugere og med de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen
c)
fungere i en administrativ kontekst, som gør det muligt at varetage opgaverne på en forsvarlig måde og undgå enhver interessekonflikt
d)
kunne anvende fællesskabsreglerne om forvaltning af midler
e)
have en økonomisk og forvaltningsmæssig kapacitet, som står i forhold til omfanget af de fællesskabsmidler, den skal forvalte
f)
råde over personale, der har de nødvendige faglige kvalifikationer til at kunne varetage administrative opgaver i et internationalt miljø.
2. Medlemsstaten sikrer den ansvarlige myndighed en tilstrækkelig finansiering, så den kan fortsætte med at varetage sine opgaver korrekt i hele perioden 2008-2013.
3. Kommissionen kan bistå medlemsstaterne med uddannelse af personale, navnlig for så vidt angår den korrekte anvendelse af kapitel V-IX.
Artikel 27
Den ansvarlige myndigheds opgaver
1. Den ansvarlige myndighed har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen af det flerårige program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Den skal navnlig:
a)
høre partnerne i henhold til artikel 11
b)
forelægge Kommissionen forslag til de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 18 og 20
c)
tilrettelægge og offentliggøre indkaldelser af bud og forslag, hvis det er hensigtsmæssigt
d)
tilrettelægge udvælgelsen af projekter til samfinansiering under fonden, i overensstemmelse med kriterierne i artikel 14, stk. 5
e)
modtage betalinger fra Kommissionen og foretage udbetalinger til de endelige støttemodtagere
f)
sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem samfinansieringen fra fonden og fra andre relevante finansielle instrumenter på nationalt plan og på fællesskabsplan
g)
overvåge, at de samfinansierede produkter og tjenesteydelser leveres, og at de anmeldte udgifter til foranstaltninger rent faktisk er afholdt og er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne og de nationale regler
h)
sørge for, at der er et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsdata for hver foranstaltning, der er omfattet af de årlige programmer, og at de gennemførelsesdata, som er nødvendige for den økonomiske forvaltning, overvågningen, kontrollen og evalueringen, indsamles
i)
sikre, at de endelige støttemodtagere og andre organer, der medvirker ved gennemførelsen af de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til foranstaltningen, uden at dette dog berører nationale regnskabsregler
j)
sørge for, at evalueringerne af fonden, jf. artikel 49, foretages inden for de frister, der er fastsat i artikel 50, stk. 2, og opfylder de kvalitetsstandarder, som er aftalt mellem Kommissionen og medlemsstaten
k)
indføre procedurer til sikring af, at alle dokumenter om udgifter og revisioner, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 43
l)
sikre, at revisionsmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte forvaltningsprocedurer og de projekter, der samfinansieres af fonden, med henblik på at gennemføre de revisioner, som er omhandlet i artikel 30, stk. 1
m)
sikre, at godkendelsesmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte procedurer og gennemførte kontroller vedrørende udgifter med henblik på godkendelse
n)
udarbejde og forelægge Kommissionen fremskridtsrapporter og endelige rapporter om gennemførelsen af de årlige programmer, udgiftsanmeldelser, som er godkendt af godkendelsesmyndigheden, og betalingsanmodninger, eller, hvor det er relevant, erklæringer om godtgørelse
o)
gennemføre informations- og rådgivningsaktiviteter og formidle resultaterne af de støttede foranstaltninger
p)
samarbejde med Kommissionen og de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater
q)
kontrollere de endelige støttemodtageres gennemførelse af retningslinjerne i artikel 33, stk. 6.
2. Den ansvarlige myndigheds forvaltningsaktiviteter i forbindelse de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 16.
Artikel 28
Den ansvarlige myndigheds uddelegering af opgaver
1. Når alle eller nogle af den ansvarlige myndigheds opgaver uddelegeres til en anden myndighed, fastlægger den ansvarlige myndighed de uddelegerede opgavers omfang, og den fastlægger detaljerede procedurer for gennemførelsen af de uddelegerede opgaver, som skal opfylde betingelserne i artikel 26.
2. Det skal indgå i disse procedurer, at den ansvarlige myndighed regelmæssigt skal gives oplysninger om, hvorvidt de uddelegerede opgaver udføres effektivt, og en beskrivelse af de anvendte midler.
Artikel 29
Godkendelsesmyndighed
1. Godkendelsesmyndigheden skal:
a)
attestere, at:
i)
udgiftsanmeldelsen er nøjagtig, følger af pålidelige regnskabssystemer og er baseret på kontrollerbare bilag
ii)
de anmeldte udgifter er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler og er afholdt i forbindelse med foranstaltninger, som er udvalgt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat for programmet, under overholdelse af fællesskabsreglerne og de nationale regler
b)
med henblik på godkendelse sikre sig, at den fra den ansvarlige myndighed har modtaget tilstrækkelige oplysninger om de fulgte procedurer og de kontroller, som er foretaget, i forbindelse med udgifter, der er medtaget i udgiftsanmeldelserne
c)
med henblik på godkendelse tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
d)
føre regnskaber i elektronisk form over de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen
e)
kontrollere, at enhver fællesskabsfinansiering, som konstateres uretmæssigt udbetalt som følge af uregelmæssigheder, inddrives, i givet fald med renter
f)
føre regnskab over de beløb, der skal inddrives, og de beløb, der er inddrevet, til Den Europæiske Unions almindelige budget, om muligt ved fradrag i den følgende udgiftsanmeldelse.
2. Godkendelsesmyndighedens aktiviteter i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 16, forudsat at denne myndigheds beføjelser efter artikel 25 respekteres.
Artikel 30
Revisionsmyndighed
1. Revisionsmyndigheden skal:
a)
sikre, at der foretages revisioner med henblik på at efterprøve, om forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
b)
sikre, at revisionerne af foranstaltningerne foretages på grundlag af en passende stikprøve med henblik på at efterprøve de anmeldte udgifter; stikprøven skal omfatte mindst 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til hvert årligt program
c)
inden for seks måneder efter godkendelsen af det flerårige program forelægge Kommissionen en revisionsstrategi, som omfatter de organer, der skal foretage den i litra a) og b) omhandlede revision, og som sikrer, at de vigtigste modtagere af samfinansiering fra fonden revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden.
2. Når den udpegede revisionsmyndighed efter denne beslutning også er den udpegede revisionsmyndighed efter beslutning nr. 574/2007/EF, nr. 575/2007/EF og 2007/.../EF, eller når der anvendes fælles systemer for to eller flere af disse fonde, kan der fremlægges en fælles kombineret revisionsstrategi efter stk. 1, litra c).
3. Revisionsmyndigheden udarbejder for hvert årligt program en rapport, som omfatter:
a)
en årlig revisionsrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med revisionsstrategien vedrørende det årlige program, og af alle konstaterede mangler ved systemerne til forvaltning og kontrol af programmet
b)
en udtalelse, der udarbejdes på grundlag af de kontroller og revisioner, der er foretaget under revisionsmyndighedens ansvar om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet giver rimelig vished for, at de udgiftsanmeldelser, der er forelagt Kommission, er korrekte, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige
c)
en erklæring, hvori gyldigheden af anmodningen om betaling eller erklæringen om godtgørelsen af saldoen og de pågældende udgifters lovlighed og formelle rigtighed, vurderes.
4. Revisionsmyndigheden sikrer, at revisionsarbejdet udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder.
5. Revisionerne i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 16, forudsat at revisionsmyndighedens beføjelser efter artikel 25 respekteres.
KAPITEL VI
ANSVAR OG KONTROL
Artikel 31
Medlemsstaternes ansvar
1. Medlemsstaterne er ansvarlige for at sikre, at den økonomiske forvaltning af de flerårige og årlige programmer er forsvarlig, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige.
2. Medlemsstaterne sørger for, at de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, godkendelsesmyndighederne, revisionsmyndighederne og alle andre relevante organer modtager den nødvendige vejledning i, hvordan de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er omhandlet i artikel 24-30, skal oprettes for at sikre, at fællesskabsmidlerne anvendes effektivt og korrekt.
3. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder. De giver Kommissionen meddelelse herom og holder den underrettet om udviklingen i sager, hvor der er indledt administrativ eller retslig forfølgning.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en endelig støttemodtager, ikke kan inddrives, er den pågældende medlemsstat ansvarlig for tilbagebetalingen af de tabte beløb til Den Europæiske Unions almindelige budget, hvis det kan bevises, at tabet skyldes fejl eller forsømmelighed fra medlemsstatens side.
4. Medlemsstaterne har det primære ansvar for finanskontrollen med foranstaltningerne og sørger for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne og revisionerne gennemføres således, at der sikres en korrekt og effektiv anvendelse af fællesskabsmidlerne. De sender Kommissionen en beskrivelse af disse systemer.
5. De detaljerede gennemførelsesbestemmelser til stk. 1-4 vedtages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 32
Forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Inden Kommissionen godkender det flerårige program efter proceduren i artikel 52, stk. 2, sikrer medlemsstaterne, at der er indført forvaltnings- og kontrolsystemer i overensstemmelse med artikel 24-30. De er ansvarlige for, at systemerne fungerer effektivt i hele programmeringsperioden.
2. Sammen med deres udkast til det flerårige program forelægger medlemsstaterne Kommissionen en beskrivelse af organisationen af og procedurerne i de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, og godkendelsesmyndighederne, og en beskrivelse af de interne revisionssystemer, som anvendes af de pågældende myndigheder og organer, revisionsmyndigheden og alle andre organer, der foretager revisioner under dennes ansvar.
3. Kommissionen gennemgår anvendelsen af denne bestemmelse som led i udarbejdelsen af den i artikel 50, stk. 3, omhandlede rapport.
Artikel 33
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen sikrer efter proceduren i artikel 32, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der er i overensstemmelse med artikel 24-30, og den sikrer på grundlag af de årlige revisionsrapporter og sine egne revisioner, at systemerne fungerer effektivt i programmeringsperioden.
2. Uden at det berører de revisioner, som foretages af medlemsstaterne, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet for at kontrollere, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, herunder revisioner af foranstaltninger, der indgår i de årlige programmer. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse kontroller.
3. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge, om systemerne fungerer korrekt, eller om en eller flere transaktioner er forskriftsmæssige. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i disse kontroller.
4. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne passende oplysning om og offentlig omtale og opfølgning af de foranstaltninger, som fonden støtter.
5. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem foranstaltningerne og andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
6. Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af de midler, der tildeles i henhold til denne beslutning.
Artikel 34
Samarbejde med medlemsstaternes revisionsmyndigheder
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler straks resultaterne af revisionerne af forvaltnings- og kontrolsystemerne med henblik på at udnytte kontrolressourcerne bedst muligt og undgå unødigt dobbeltarbejde.
Kommissionen fremsætter sine bemærkninger til den revisionsstrategi, der fremlægges i henhold til artikel 30, senest tre måneder efter modtagelsen.
2. Ved fastsættelsen af sin egen revisionsstrategi identificerer Kommissionen de årlige programmer, som den finder tilfredsstillende på grundlag af sin viden om forvaltnings- og kontrolsystemerne.
For de pågældende programmers vedkommende kan Kommissionen konkludere, at den først og fremmest kan henholde sig til revisionsmaterialet fra medlemsstaterne, og at den kun vil foretage egne kontroller på stedet, hvis der er tegn på mangler ved systemerne.
KAPITEL VII
ØKONOMISK FORVALTNING
Artikel 35
Støtteberettigelse - udgiftsanmeldelser
1. Alle udgiftsanmeldelser skal omfatte de udgifter, som endelige støttemodtagere har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningerne, og den tilsvarende offentlige eller private støtte.
2. Udgifterne skal svare til de betalinger, som de endelige støttemodtagere har foretaget. De skal dokumenteres med kvitterede fakturaer eller regnskabsbilag med tilsvarende bevisværdi.
3. For at være berettiget til støtte fra fonden skal en udgift være faktisk afholdt tidligst 1. januar det år, som den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, vedrører, jf. artikel 20, stk. 5, tredje afsnit. De samfinansierede foranstaltninger må ikke være afsluttet før støtteberettigelsens begyndelsesdato.
4. Reglerne for udgifters støtteberettigelse i forbindelse med foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne og samfinansieres af fonden i overensstemmelse med artikel 3, vedtages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 36
Ubeskårne betalinger til de endelige støttemodtagere
Medlemsstaterne sørger for, at den ansvarlige myndighed sikrer, at de endelige støttemodtagere modtager den fulde offentlige støtte så hurtigt som muligt. Der må ikke fradrages eller tilbageholdes nogen beløb eller opkræves yderligere særlige omkostninger eller andre omkostninger med tilsvarende virkning, som reducerer det beløb, der udbetales til de endelige støttemodtagere, forudsat at de endelige støttemodtagere opfylder alle kravene med hensyn til foranstaltningernes og udgifternes støtteberettigelse.
Artikel 37
Anvendelse af euroen
1. Beløb i udkastet til medlemsstaternes flerårige og årlige programmer, jf. henholdsvis artikel 18 og 20, godkendte udgiftsanmeldelser, betalingsanmodninger, jf. artikel 27, stk. 1, litra n), udgifter, der er omhandlet i fremskridtsrapporten om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 39, stk. 4, samt den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 51, angives i euro.
2. Kommissionens finansieringsbeslutninger, som godkender medlemsstaternes årlige programmer, jf. tredje afsnit i artikel 20, stk. 5, tredje afsnit, og Kommissionens forpligtelser og betalinger angives og gennemføres i euro.
3. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for betalingsanmodningen, omregner udgifterne i national valuta til euro. Beløbet omregnes til euro til Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne er bogført i de regnskaber, som den ansvarlige myndighed for det pågældende program fører. Kommissionen offentliggør hver måned denne kurs elektronisk.
4. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 3 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i godkendelsesmyndighedens regnskaber inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 38
Forpligtelser
Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser indgås hvert år på grundlag af Kommissionens finansieringsbeslutning, som godkender det årlige program, jf. artikel 20, stk. 5, tredje afsnit.
Artikel 39
Betalinger - Forfinansiering
1. Kommissionen udbetaler bidragene fra fonden i overensstemmelse med de budgetmæssige forpligtelser.
2. Udbetalingerne sker i form af forfinansiering og betaling af saldoen. Beløbene udbetales til den ansvarlige myndighed, som medlemsstaten har udpeget.
3. Der udbetales en første forfinansiering til medlemsstaten på 50 % af det beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender af det årlige program, senest 60 dage efter, at denne beslutning er vedtaget.
4. Der udbetales endnu en forfinansiering senest tre måneder efter, at Kommissionen inden for to måneder efter den formelle fremlæggelse af en betalingsanmodning fra en medlemsstat har godkendt en fremskridtsrapport om gennemførelsen af det årlige program og en godkendt udgiftsanmeldelse, som er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29, stk. 1, litra a), og artikel 35, og som godtgør, at udgifterne har udgjort mindst 60 % af den første forfinansiering.
Den anden forfinansiering fra Kommissionen kan ikke overstige 50 % af det samlede beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, og, såfremt en medlemsstat nationalt har indgået udgiftsforpligtelser for et beløb, der er mindre end beløbet i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, under alle omstændigheder forskellen mellem de fællesskabsmidler, som medlemsstaten rent faktisk har forpligtet sig til at betale til de projekter, der er udvalgt inden for rammerne af det årlige program, og den første forfinansiering.
5. De renter, som forfinansieringen eventuelt afkaster, konteres det pågældende årlige program, idet det betragtes som en indtægt for medlemsstaten som nationalt offentligt bidrag og skal anmeldes til Kommissionen i forbindelse med udgiftsanmeldelsen vedrørende den endelige rapport om gennemførelsen af det pågældende årlige program.
6. De beløb, der er udbetalt som forfinansiering, udlignes i regnskaberne, når det årlige program afsluttes.
Artikel 40
Betaling af saldo
1. Kommissionen betaler saldoen, forudsat at den senest ni måneder efter den slutdato for udgifternes støtteberettigelse, som er fastsat i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, har modtaget følgende dokumenter:
a)
en godkendt udgiftsanmeldelse, der er behørigt udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29, stk. 1, litra a), og artikel 35, og en anmodning om betaling af saldoen eller en erklæring om godtgørelse
b)
den afsluttende rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 51
c)
den årlige revisionsrapport, udtalelse og erklæring, som er omhandlet i artikel 30, stk. 3.
Saldoen betales kun, hvis den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program og erklæringen om, at anmodningen om betaling af saldoen er gyldig, accepteres.
2. Hvis den ansvarlige myndighed ikke inden fristens udløb fremlægger de dokumenter, som er anført i stk. 1, i et acceptabelt format, frigør Kommissionen den del af den budgetmæssige forpligtelse for det tilsvarende årlige program, som ikke er blevet brugt til betaling af forfinansieringen.
3. Den procedure med automatisk frigørelse, som er omhandlet i stk. 2, suspenderes med hensyn til beløbet for de pågældende projekter, når der på medlemsstatsplan verserer en retssag eller administrativ klage med opsættende virkning på det tidspunkt, hvor de dokumenter, som er anført i stk. 1, fremlægges. Medlemsstaten giver i den delvise endelige rapport, som den fremlægger, detaljerede oplysninger om disse projekter og indsender hver sjette måned rapporter om de fremskridt, der er gjort med hensyn til disse projekter. Senest tre måneder efter afslutningen af retssagen eller den administrative klageprocedure fremlægger medlemsstaten de dokumenter, som kræves efter stk. 1, for de pågældende projekter.
4. Den frist på ni måneder, som er omhandlet i stk. 1, ophører med at løbe, hvis Kommissionen har vedtaget en beslutning om suspension af udbetalingerne af samfinansieringen til det relevante årlige program i overensstemmelse med artikel 42. Fristen begynder at løbe igen fra den dato, hvor Kommissionens beslutning som omhandlet i artikel 42, stk. 3, er blevet meddelt medlemsstaten.
5. Med forbehold af artikel 41 informerer Kommissionen senest seks måneder efter, at den har modtaget de dokumenter, som er anført i nærværende artikels stk. 1, medlemsstaten om det udgiftsbeløb, som Kommissionen anerkender, at fonden skal dække, og om de finansielle korrektioner, som måtte følge af forskellen mellem de anmeldte udgifter og de anerkendte udgifter. Medlemsstaten har tre måneder til at fremsætte bemærkninger.
6. Senest tre måneder efter, at Kommissionen har modtaget medlemsstatens bemærkninger, træffer den beslutning om det udgiftsbeløb, som det anerkendes, at fonden skal dække, og inddriver den saldo, der fremkommer som forskellen mellem de endeligt anerkendte udgifter og de beløb, som allerede er udbetalt til denne medlemsstat.
7. Forudsat at der er tilstrækkelige budgetmidler til rådighed, betaler Kommissionen saldoen senest 60 dage efter den dato, hvor den accepterer de dokumenter, som er anført i stk. 1. Resten af den budgetmæssige forpligtelse frigøres senest seks måneder efter betalingen.
Artikel 41
Tilbageholdelse af betalinger
1. Betalingen tilbageholdes i en periode på højst seks måneder af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen, hvis:
a)
der i en rapport fra et nationalt revisionsorgan eller et fællesskabsrevisionsorgan er tegn på betydelige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemerne
b)
den anvisningsberettigede er nødt til at foretage yderligere kontrol, fordi han har fået kendskab til oplysninger, der peger i retning af, at udgifter i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret.
2. Medlemsstaten og den ansvarlige myndighed underrettes straks om begrundelsen for tilbageholdelsen af betalingen. Betalingen tilbageholdes indtil medlemsstaten træffer de fornødne foranstaltninger.
Artikel 42
Suspension af betalinger
1. Kommissionen kan suspendere alle eller en del af forfinansierings- og saldobetalingerne, hvis:
a)
der er konstateret en væsentlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som berører pålideligheden af proceduren for attestering af betalinger, og der ikke er truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt, eller
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret, eller
c)
en medlemsstat ikke har efterkommet de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 31 og 32.
2. Kommissionen kan beslutte at suspendere forfinansierings- og saldobetalingerne efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger inden for en frist på tre måneder.
3. Kommissionen bringer suspensionen af forfinansierings- og saldobetalingerne til ophør, når den finder, at medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, som er nødvendige for, at suspensionen kan ophæves.
4. Hvis medlemsstaten ikke træffer de nødvendige foranstaltninger, kan Kommissionen træffe beslutning om at annullere hele eller en del af fællesskabsbidraget til det årlige program, jf. artikel 46.
Artikel 43
Opbevaring af dokumenter
Uden at dette berører bestemmelserne om statsstøtte i traktatens artikel 87, sikrer den ansvarlige myndighed, at alle bilag vedrørende udgifter og revisioner i forbindelse med de pågældende programmer opbevares til brug for Kommissionen og Revisionsretten i en periode på fem år efter afslutningen af programmerne, i overensstemmelse med artikel 40, stk. 1.
Denne periode afbrydes, hvis der indledes en retssag, eller hvis Kommissionen fremsætter behørigt begrundet anmodning herom.
Dokumenterne opbevares enten som originaler eller bekræftede kopier på almindeligt anerkendte datamedier.
KAPITEL VIII
FINANSIELLE KORREKTIONER
Artikel 44
Finansielle korrektioner foretaget af medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne har i første instans ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder og reagerer på tegn på større ændringer, som har indflydelse på arten af eller betingelserne for gennemførelsen af eller kontrollen med programmerne og foretager de nødvendige finansielle korrektioner.
2. Medlemsstaterne foretager de nødvendige finansielle korrektioner med hensyn til de enkeltstående eller systemrelaterede uregelmæssigheder, som afsløres i forbindelse med foranstaltninger eller årlige programmer.
De korrektioner, som medlemsstaten foretager, består i annullering og om muligt inddrivelse af hele eller en del af Fællesskabets bidrag. Hvis beløbet ikke tilbagebetales inden for den frist, som den pågældende medlemsstat har fastsat, skal der betales morarenter, som beregnes ved anvendelse af den rentesats, som er omhandlet i artikel 47, stk. 2. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden.
3. I tilfælde af systemrelaterede uregelmæssigheder udvider den pågældende medlemsstat sine undersøgelser til at omfatte alle transaktioner, som kan tænkes at være berørt.
4. Medlemsstaterne medtager i den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 51, en liste over annullationsprocedurer, der er indledt for det pågældende årlige program.
Artikel 45
Kommissionens revision af regnskaberne og finansielle korrektioner
1. Uden at det berører Revisionsrettens beføjelser og den kontrol, som medlemsstaterne foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, af de foranstaltninger, der finansieres af fonden, og af forvaltnings- og kontrolsystemerne. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat herom, så den kan modtage den nødvendige bistand. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i denne kontrol.
Kommissionen kan anmode den pågældende medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge nøjagtigheden af en eller flere transaktioner. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i denne kontrol.
2. Hvis Kommissionen efter at have foretaget den nødvendige kontrol konkluderer, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 31, suspenderer den forfinansierings- eller saldobetalingen i overensstemmelse med artikel 42.
Artikel 46
Kriterier for korrektionerne
1. Kommissionen kan foretage finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Fællesskabets bidrag til et årligt program, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som har bragt det bidrag fra Fællesskabet, der allerede er udbetalt til programmet, i fare
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke
c)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 31, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke.
Kommissionen træffer beslutning under hensyntagen til eventuelle bemærkninger fra medlemsstaten.
2. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede enkeltstående uregelmæssigheder, idet den tager hensyn til, om uregelmæssigheden er systemrelateret, ved afgørelsen af, om der bør anvendes en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion. Hvis uregelmæssigheden har tilknytning til en udgiftsanmeldelse, for hvilken revisionsmyndigheden i henhold til artikel 30, stk. 3, litra b), tidligere har afgivet en positiv erklæring, formodes det, at der er tale om et systemrelateret problem, som giver anledning til anvendelse af en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion, medmindre medlemsstaten inden for tre måneder kan fremlægge et bevis, som afkræfter denne formodning.
3. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til uregelmæssighedens omfang og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler, der er konstateret ved det pågældende årlige program.
4. Når Kommissionen baserer sin holdning på forhold, som er fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner vedrørende de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 32, rapporterne om anmeldte uregelmæssigheder og eventuelle svar fra medlemsstaten.
Artikel 47
Tilbagebetaling
1. Alle tilbagebetalinger til Den Europæiske Unions almindelige budget skal ske før den forfaldsdato, der er angivet på indtægtsordren, som udarbejdes i overensstemmelse med artikel 72 i finansforordningen. Denne forfaldsdato skal være den sidste dag i den anden måned, der følger efter udstedelsen af indtægtsordren.
2. Enhver forsinkelse med tilbagebetalingen giver anledning til betaling af morarenter fra forfaldsdatoen og til datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank pr. den første kalenderdag i forfaldsmåneden anvender på sine væsentligste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, Serie C, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.
Artikel 48
Medlemsstaternes forpligtelser
En finansiel korrektion foretaget af Kommissionen berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at foretage inddrivelser i henhold til artikel 44.
KAPITEL IX
OVERVÅGNING, EVALUERING OG RAPPORTER
Artikel 49
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen overvåger regelmæssigt fonden i samarbejde med medlemsstaterne.
2. Fonden evalueres af Kommissionen i partnerskab med medlemsstaterne for at vurdere de iværksatte foranstaltningers relevans, effektivitet og virkninger i lyset af det generelle mål, der er fastsat i artikel 2, i forbindelse med udarbejdelsen af de rapporter, der er omhandlet i artikel 50, stk. 3.
3. Kommissionen vurderer også komplementariteten mellem de foranstaltninger, der gennemføres under fonden, og de foranstaltninger, der henhører under andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
Artikel 50
Rapporteringsforpligtelser
1. Den ansvarlige myndighed i hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at projekterne overvåges og evalueres.
Med henblik herpå skal aftaler og kontrakter, som den indgår med de organisationer, der er ansvarlige for gennemførelsen af foranstaltningerne, indeholde bestemmelser om, at der regelmæssigt skal fremlægges detaljerede rapporter om, hvor langt man er nået med gennemførelsen og opfyldelsen af de fastsatte mål, og disse rapporter skal danne grundlag for henholdsvis fremskridtsrapporten og den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program.
2. Medlemsstaterne forelægger senest den 30. juni 2012 for perioden 2008-2010 og senest den 30. juni 2015 for perioden 2011-2013 Kommissionen en evalueringsrapport om resultaterne og virkningerne af de foranstaltninger, der er samfinansieret af fonden.
3. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2012 for perioden 2008-2010 og senest den 31. december 2015 for perioden 2011-2013 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en efterfølgende evalueringsrapport.
Artikel 51
Endelig rapport om gennemførelsen af det årlige program
1. Den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program skal indeholde følgende oplysninger for at sikre et klart overblik over gennemførelsen af programmet:
a)
den finansielle og operationelle gennemførelse af det årlige program
b)
de fremskridt, der er gjort med hensyn til at gennemføre det flerårige program og dets prioriteter i forhold til de særlige kontrollerbare mål, idet der, når det er muligt, foretages en kvantificering af indikatorerne
c)
de foranstaltninger, som den ansvarlige myndighed har truffet for at sikre en korrekt og effektiv gennemførelse, navnlig:
i)
overvågnings- og evalueringsforanstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende dataindsamling
ii)
en oversigt over alle større problemer i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program og de foranstaltninger, som er truffet
iii)
anvendelsen af teknisk bistand
d)
de foranstaltninger, der er truffet for at informere om og sikre offentlig omtale af de årlige og flerårige programmer.
2. Rapporten kan godkendes, når den indeholder alle de i stk. 1 fastsatte oplysninger. Kommissionen træffer inden for to måneder efter at have modtaget alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, en afgørelse om indholdet af den rapport, som den ansvarlige myndighed har forelagt, og afgørelsen meddeles medlemsstaterne. Hvis Kommissionen ikke reagerer inden udløbet af den fastsatte frist, betragtes rapporten som godkendt.
KAPITEL X
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 52
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det fælles udvalg for solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, som nedsættes ved beslutning nr. 574/2007/EF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 samt stk. 5, litra b), og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Tidsfristerne i artikel 5a, stk. 3, litra c), og stk. 4, litra b) og e), i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til seks uger.
Artikel 53
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager denne beslutning op til revision på grundlag af et forslag fra Kommissionen senest den 30. juni 2013.
Artikel 54
Overgangsbestemmelser
1. Denne beslutning er ikke til hinder for, at den støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af beslutning 2004/904/EF eller enhver anden retsforskrift, der finder anvendelse på den pågældende støtte pr. 31. december 2007, videreføres eller ændres, herunder annulleres helt eller delvis.
2. Når Kommissionen vedtager beslutninger om samfinansiering under denne fond, tager den hensyn til de foranstaltninger, som er vedtaget på grundlag af beslutning 2004/904/EF før den 7. juni 2007, og som har finansielle virkninger i den periode, som samfinansieringen vedrører.
3. Forpligtelser, der er indgået i forbindelse med samfinansieringer, som er godkendt af Kommissionen mellem den 1. januar 2005 og den 31. december 2007, og for hvilke de dokumenter, der er nødvendige for, at programmerne kan afsluttes, ikke er sendt til Kommissionen inden for fristen for fremlæggelse af den endelige rapport, frigøres automatisk af Kommissionen senest den 31. december 2010, hvilket giver anledning til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb.
Beløb, der vedrører foranstaltninger eller programmer, som er suspenderet på grund af en retssag eller en administrativ klage med opsættende virkning, lades ude af betragtning ved beregningen af det beløb, som skal frigøres automatisk.
4. Medlemsstaterne forelægger senest den 30. juni 2009 Kommissionen en evalueringsrapport om resultaterne og virkningerne af de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden, vedrørende perioden 2005-2007.
5. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2009 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af fonden for perioden 2005-2007.
Artikel 55
Ophævelse
Beslutning 2004/904/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2008.
Artikel 56
Ikrafttræden og anvendelse
Denne beslutning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 2008 med undtagelse af artikel 13, 17, 18, 20, 23, 25, artikel 31, stk. 2 og 5, artikel 32, artikel 35, stk. 4, og artikel 52, som anvendes fra den 7. juni 2007.
Artikel 57
Adressater
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.
РЕШЕНИЕ № 573/2007/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 май 2007 година
за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ и за отмяна на Решение 2004/904/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 2, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
С оглед постепенното установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, Договорът за създаване на Европейската общност предвижда както приемане на мерки за гарантиране свободното движение на хора в съчетание със съпътстващи мерки във връзка с контрола по външните граници, убежището и имиграцията, така и приемането на мерки относно убежището, имиграцията и гарантиране правата на граждани на трети страни.
(2)
На своето заседание в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г. Европейският съвет отново потвърди решимостта си да създаде пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Затова, една обща европейска политика в областта на убежището и миграцията следва да има за цел както справедливо третиране на граждани на трети страни, така и подобрено управление на миграционните потоци. Изграждането на единна политика по въпросите на убежището, включително Обща европейска система за убежище, следва да бъде неразделна част от целите на Европейския съюз за постепенно установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, отворено за онези, които, принудени от обстоятелствата, законно търсят закрила в Европейския съюз.
(3)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, заложени в частност в Хартата за основните права на Европейския съюз и Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. относно статута на бежанците, така както е допълнена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г. (наричана по-нататък „Женевската конвенция“).
(4)
Относно третирането на лицата, попадащи в приложното поле на настоящото решение, държавите-членки са обвързани със задължения съгласно международно-правните инструменти, по които са страна и които забраняват дискриминацията.
(5)
При изпълнение на настоящото решение, където това е приложимо, държавите-членки се ръководят основно от „висшите интереси на детето“ по смисъла на Конвенцията на ООН за правата на детето.
(6)
Осъществяването на тази политика следва да се основава на солидарност между държавите-членки и изисква наличието на механизми за насърчаване постигането на баланс между държавите-членки в усилията им за приемане и понасяне на последствията от приемането на бежанци и разселени лица. За тази цел с Решение 2000/596/ЕО на Съвета (4) бе създаден Европейски бежански фонд за периода от 2000 до 2004 г. Това решение бе заменено с Решение 2004/904/ЕО на Съвета от 2 декември 2004 г. за създаване на Европейския бежански фонд за периода 2005-2010 г. (5). Това гарантира по-нататъшната солидарност между държавите-членки, предвид наскоро приетото законодателство на Общността в областта на убежището, като се отчита натрупаният опит от дейността на Европейския бежански фонд през периода от 2000 до 2004 г.
(7)
В Хагската програма от 4 и 5 ноември 2004 г. Европейският съвет постанови поредица от цели и приоритети с цел по-нататъшно развитие на Общата европейска система за убежище в нейната втора фаза.
(8)
В частност Европейският съвет подчерта необходимостта Европейският съюз да допринесе в дух на споделена отговорност за по-достъпна, по-справедлива и по-ефективна система за международна закрила и да предостави на възможно най-ранен етап достъп до закрила и трайни решения, като същевременно призова да бъдат разработени програми за регионална закрила в рамките на ЕС, включително съвместна програма за презаселване, предназначена за държавите-членки, които искат да участват в такава програма.
(9)
Европейският съвет призова също за установяване на подходящи структури с участието на националните служби за предоставяне на убежище в държавите-членки с цел улесняване на практическото и плодотворно сътрудничество, за изграждане на единна процедура в рамките на ЕС, за съвместно набиране, оценка и използване на информации относно страните на произход, както и за преодоляване на особено силен натиск върху системите за убежище или капацитета за прием, свързани с фактори като географското положение.
(10)
Следва да се създаде нов Европейски бежански фонд (наричан по-нататък „Фонда“) предвид предложенията на Комисията за създаване на Европейски фонд за интеграция на законно пребиваващи граждани на трети страни, Европейски фонд за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (наричан по-долу „Фонд за връщане“) и Фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г. като част от общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, и по-специално с оглед установяване на механизми за съвместно управление, контрол и оценка.
(11)
Предвид обхвата и целта на Фонда той в никакъв случай не може да подпомага дейности, свързани с места и центрове за задържане на лица в трети страни.
(12)
Необходимо е срокът на действие на Фонда да се адаптира към срока на действие на многогодишната финансова рамка, който е определен в Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (6).
(13)
Настоящото решение има за цел да създаде част от цялостна рамка, която включва също Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Фонд за външните граници за периода 2007-2013 г. като част от общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (7), Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за връщане за периода 2008-2013 г. като част от общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (8) и Решение 2007/.../ЕО на Съвета от ... за създаване на Европейски фонд за интеграция на граждани на трети страни за периода 2007-2013 г. като част от общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (9), чиято цел е да реши въпроса за справедливото разпределение на отговорностите между държавите-членки по отношение на финансовата тежест, породена от въвеждането на интегрирано управление на външните граници на Европейския съюз и от осъществяването на общите политики в областта на убежището и имиграцията, разработени в съответствие с трета част, дял IV от Договора.
(14)
Целесъобразно е да се подкрепят и подобряват усилията на държавите-членки за осигуряване на подходящи условия за приемане на бежанци, разселени лица и лица, ползващи се със субсидиарна закрила в съответствие с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (10), за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и насърчаване на добрите практики в областта на убежището с цел защита правата на търсещите международна закрила и създаване на условия за ефикасна работа на системите за убежище в държавите-членки.
(15)
Интеграцията на бежанците в обществото на страната, в която са се установили, е една от целите на Женевската конвенция. Такива лица трябва да имат възможност да споделят ценностите, заложени в Хартата за основните права на Европейския съюз. Затова държавите-членки следва да получат подкрепа за дейности по насърчаване на тяхната социална, икономическа и културна интеграция дотолкова, доколкото тя допринася за икономическото и социално сближаване, чието поддържане и укрепване е една от основните цели на Общността, предвидена в член 2 и член 3, параграф 1, буква к) от Договора.
(16)
В светлината на Хагската програма е необходимо да се гарантира, че средствата на Фонда се използват по най-ефикасния начин за постигане целите на политиката за предоставяне на убежище на ЕС при отчитане на потребността от подпомагане на презаселването и практическото сътрудничество между държавите-членки, inter alia като средства за преодоляване на особено силен натиск върху капацитета на прием и системите за убежище.
(17)
Фондът следва също да подпомага усилията на държавите-членки, свързани с подобряването на капацитета им за разработване, наблюдение и оценяване на политиките им за предоставяне на убежище предвид техните задължения според законодателството на Общността, в частност с оглед осъществяване на практическо сътрудничество между държавите-членки.
(18)
Фондът следва да подпомага доброволните усилия на държавите-членки за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, определени като годни за презаселване от Върховния комисар на ООН за бежанците (ВКБООН), като например дейности, осъществявани от държавите-членки с оглед оценка на нуждите от презаселване и прехвърляне на заинтересованите лица на тяхна територия, за да им бъде даден сигурен законен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция.
(19)
В съответствие с характера на Фонда той следва да може да подпомага доброволни и съгласувани между държавите-членки дейности, насочени към равномерно поделяне на тежестта между тях и състоящи се в прехвърляне на лица, ползващи се с международна закрила, от една държава-членка към друга, която им предоставя същата закрила, както и прехвърляне на лица, кандидатстващи за международна закрила.
(20)
Фондът следва също да може да подпомага по подходящ начин съвместните усилия на държавите-членки, насочени към определяне, споделяне и насърчаване на добрите практики, както и към установяване на структури за ефективно сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на Общата европейска система за убежище.
(21)
Следва да бъде създаден финансов резерв за прилагане на спешните мерки по предоставяне на временна закрила в случай на масов приток на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета от 20 юли 2001 г. относно минималните стандарти за предоставяне на временна закрила в случай на масово навлизане на разселени лица и за мерките за поддържане на баланса между държавите-членки в полагането на усилия за прием на такива лица и понасяне на последиците от този прием (11).
(22)
Следва да е възможно този финансов резерв да бъде използван също за подпомагане усилията на държавите-членки за преодоляване на определени ситуации на натиск в резултат от внезапно пристигане на голям брой лица, които е възможно да се нуждаят от международна закрила и предизвикват сериозно и неотложно натоварване на съоръженията за прием или системите за убежище в държавите-членки. Следва да бъдат определени условията и процедурата за отпускане на финансова помощ в такива ситуации.
(23)
Подкрепата, предоставена от Фонда, би била по-ефикасна и по-целенасочена, ако съфинансирането на допустими дейности се основава на многогодишна програма, която подлежи на междинен преглед, и на годишна програма, изготвена от всяка държава-членка, като се отчитат нейните потребности и състояние.
(24)
Въпреки, че е целесъобразно на всяка държава-членка да бъде отпускана фиксирана сума, справедливо е значителен дял от наличните годишните средства да бъдат разпределяни пропорционално на понасяната от всяка държава-членка тежест съобразно усилията й по приемане на бежанци и разселени лица, включително бежанци, ползващи се с международна закрила в рамките на национални програми.
(25)
Лицата, получили международна закрила и трайно решение посредством презаселване, следва да бъдат включени в броя на ползващите се с международна закрила, които се вземат предвид при разпределението на наличните годишни средства между държавите-членки.
(26)
Предвид значението на стратегическото използване на презаселването от страни и региони, определени за прилагане на регионалните програми за закрила, е необходимо да се предостави допълнителна финансова подкрепа за презаселването на лица от Западните нови независими държави и подсахарска Африка, определени по този начин в Съобщение на Комисията до Европейския парламент и Съвета относно регионалните програми за закрила от 1 септември 2005 г. и в Заключенията на Съвета от 12 октомври 2005 г., както и на лица от всички други страни или региони, които ще бъдат определени така в бъдеще.
(27)
Също толкова необходимо е да се предостави допълнителна финансова подкрепа за дейности по презаселване на някои особено уязвими категории лица, при които презаселването се приема за най-подходящо решение, пригодено към специфичните им нужди.
(28)
В контекста на съвместното управление, както е посочено в член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейския съюз (12) (наричан по-долу „Финансовия регламент“), следва да се уточнят условията, позволяващи на Комисията да спазва задълженията си за изпълнение на общия бюджет на Европейските общности, и да се изяснят задълженията за сътрудничество на държавите-членки. Прилагането на тези условия би позволило на Комисията да се увери, че държавите-членки използват Фонда правилно, законосъобразно и в съответствие с принципа за добро финансово управление по смисъла на член 27 и член 48, параграф 2 от Финансовия регламент.
(29)
Държавите-членки следва да приемат съответни мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за управление и контрол, както и качеството на изпълнението. За тази цел е нужно да се създадат общи принципи и необходими функции, на които да отговарят всички програми.
(30)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, държавите-членки следва да носят основната отговорност за изпълнението и контрола на интервенциите на Фонда.
(31)
Задълженията на държавите-членки по отношение на системите за управление и контрол, сертифицирането на разходите, и предотвратяването, откриването и отстраняването на нередности и нарушения на правото на Общността следва да бъдат уточнени, за да се гарантира ефикасното и правилно изпълнение на многогодишните и годишни програми. В частност, що се отнася до управлението и контрола, е необходимо да се определят условията, чието спазване от държавите-членки гарантира, че системите са въведени и функционират задоволително.
(32)
Без да се засягат правомощията на Комисията по отношение на финансовия контрол, сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област следва да бъде насърчавано.
(33)
Ефективността и влиянието на дейностите, подпомагани от Фонда, също зависят от тяхната оценка и от разпространението на резултатите. Отговорностите на държавите-членки и Комисията в това отношение и механизмите за гарантиране надеждността на оценката и качеството на свързаната информация, следва да бъдат формализирани.
(34)
Като се има предвид значението на прозрачността на финансирането по линия на Общността, Комисията следва да предостави ръководство, с което да улесни потвърждаване по надлежен начин на получената помощ от всички власти, неправителствени, международни или други организации, получаващи безвъзмездна помощ от Фонда, като се отчита практиката при други инструменти под съвместно управление, като например структурните фондове.
(35)
Дейностите следва да бъдат оценявани с оглед междинния преглед и оценката на въздействието, а процесът на оценяване следва да бъде включен в механизмите за наблюдение на проекти.
(36)
Настоящото решение създава финансова рамка за целия срок на програмата, която съставлява основната отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура съгласно точка 37 от Междуинституционалното споразумение относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление.
(37)
Тъй като целта на настоящото решение, а именно да се насърчи балансът между държавите-членки в усилията им по приемане на бежанци и разселени лица, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и въздействието на дейността може да бъде постигната по-успешно на общностно ниво, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, постановен в член 5 на Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, постановен в същия член, настоящото решение не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел.
(38)
Мерките, необходими за прилагането на настоящото решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (13).
(39)
Тъй като мярката от настоящото решение относно приемането на стратегически насоки е от общ характер и е предназначена да измени несъществени елементи от настоящото решение, inter alia, чрез заличаване на някои от тези елементи или чрез допълване на настоящото решение с нови несъществени елементи, те следва да се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО. С цел повишаване на ефикасността, при приемането на стратегическите насоки сроковете, приложими при процедурата по регулиране с контрол, следва да бъдат съкратени.
(40)
Решение 2004/904/ЕО следва да бъде отменено.
(41)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, с писмо от 6 септември 2005 г. Ирландия е нотифицирала за желанието си да вземе участие в приемането и прилагането на настоящото решение.
(42)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, с писмо от 27 октомври 2005 г. Обединеното кралство е нотифицирало за желанието си да вземе участие в приемането и прилагането на настоящото решение.
(43)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания няма да вземе участие в приемането и прилагането на настоящото решение и не е обвързана с него, нито е предмет на неговото прилагане.
(44)
В съответствие с второ тире на параграф 2 от член 67 от Договора, Решение 2004/927/EО на Съвета от 22 декември 2004 г. относно определяне на някои области, обхванати от трета част, дял IV от Договора за създаване на Европейската общност, за които е приложима процедурата, определена в член 251 от посочения Договор (14) направи процедурата, посочена в член 251 от Договора, приложима за областите, попадащи в приложното поле на член 62, параграф 1, параграф 2, буква а), параграф 3, както и на член 63, параграф 2, буква б) и параграф 3, буква б) от Договора,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ЦЕЛИ И ДЕЙНОСТИ
Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящото решение създава за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2013 г. Европейски бежански фонд (наричан по-долу „Фонда“), като част от цялостна рамка, която включва също Решение № 574/2007/ЕО, Решение № 575/2007/ЕО и Решение № .../2007/ЕО с цел укрепване на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, и прилагане на принципа на солидарност между държавите-членки.
Настоящото решение определя целите, за които Фондът допринася, неговата дейност, наличните финансови средства, както и критериите за разпределянето на тези средства.
Настоящото решение определя правила за управление на Фонда, включително финансови такива, както и механизми за контрол и наблюдение, основани на споделяне на отговорности между Комисията и държавите-членки.
Член 2
Основна цел на Фонда
1. Основната цел на Фонда е да подкрепя и насърчава усилията на държавите-членки по приемането и понасянето на последствията от приемането на бежанци и разселени лица, при отчитане на законодателството на Общността по тези въпроси и чрез съфинансиране на предвидените в настоящото решение дейности.
2. Фондът участва във финансирането на техническата помощ по инициатива на държавите-членки или на Комисията.
Член 3
Допустими дейности в държавите-членки
1. Фондът подпомага дейности в държавите-членки, свързани с едно или повече от следните:
а)
условия за приемане и процедури по предоставяне на убежище;
б)
интегриране на лицата по член 6, чийто престой в определена държава-членка е продължителен и постоянен;
в)
подобряване капацитета на държавите-членки за разработване, наблюдение и оценяване на политиките им за предоставяне на убежище предвид техните задължения съгласно съществуващото и бъдещото законодателство на Общността в областта на Общата европейска система за убежище, в частност с цел осъществяване на практическо сътрудничество между държавите-членки;
г)
презаселване на лицата по член 6, буква д). По смисъла на настоящото решение презаселване означава процесът, при който по искане на ВКБООН, мотивирано от потребност от международна закрила, граждани на трети страни или лица без гражданство биват прехвърлени от трета страна към държава-членка, където пребиваването им е разрешено с един от следните статути
i)
статут на бежанец по смисъла на член 2, буква г) от Директива 2004/83/EО на Съвета, или
ii)
статут, предоставящ същите права и ползи съгласно националното и общностното законодателство, както и стаутът на бежанец;
д)
прехвърляне на лица, попадащи в посочените в член 6, букви а) и б) категории, от държавата-членка, предоставила им международна закрила, към друга държава-членка, където ще им бъде предоставена подобна закрила, както и на лица, попадащи в споменатата в член 6, буква в) категория, към друга държава-членка, където ще бъдат разгледани молбите им за международна закрила.
2. Що се отнася до условията за приемане и процедурите по предоставяне на убежище, допустимите дейности включват следното:
а)
инфраструктура или услуги, свързани с настаняване;
б)
структури и обучение с цел осигуряване достъп на лицата, търсещи убежище до процедурите за предоставяне на убежище;
в)
предоставяне на материална помощ и медицински или психологически грижи;
г)
социална помощ, предоставяне на информация или подпомагане във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации относно възможния изход на процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като доброволното завръщане;
д)
правна и езикова помощ;
e)
образование, езиково обучение и други инициативи в съответствие със статута на съответното лице;
ж)
предоставяне на помощни услуги като превод и обучение, целящи подобряване условията на прием и ефикасността и качеството на процедурите по предоставяне на убежище;
з)
информация, предназначена за местните общности, както и обучение на персонала на местните власти, който ще бъде в контакт с приеманите лица в приемащата страна;
и)
прехвърляне на лица, попадащи в посочената в член 6, буква в) категория, от държава-членка, където те реално се намират, към държавата-членка, отговорна за разглеждането на тяхната молба за предоставяне на убежище.
3. Що се отнася до интеграцията в обществата на държавите-членки на лицата посочени в параграф 1, буква б) и членовете на техните семейства, допустимите дейности включват следното:
а)
консултиране и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за съществуване, интеграция на трудовия пазар, медицински, психологически и социални грижи;
б)
дейности, позволяващи на такива лица да се адаптират към обществото на съответната държава-членка в социално-културно отношение и да споделят ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз;
в)
дейности, насърчаващи трайното и устойчиво участие в социалния и културния живот;
г)
мерки, свързани с образованието, професионалното обучение, признаването на квалификации и дипломи;
д)
дейности, насочени към насърчаване на самоизграждането и способстване за самоиздръжката на тези лица;
е)
дейности, насърчаващи смислените контакти и конструктивния диалог между тези лица и приемащото общество, включително дейности, насърчаващи участието на основни партньори като обществеността, местните власти, бежанските организации, доброволните групи, социалните партньори и широката гражданска общественост;
ж)
мерки в подкрепа на придобиването на умения от страна на тези лица, включително езиково обучение;
з)
дейности, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия при взаимодействието на тези лица с институциите.
4. Що се отнася до дейности с оглед подобряване капацитета на държавите-членки за разработване, наблюдение и оценяване на политиките им за предоставяне на убежище, следните такива дейности са в частност допустими за подпомагане от Фонда:
а)
дейности по насърчаване на събирането, съпоставянето, използването и разпространяването на информация относно страните на произход, включително превод;
б)
дейности по подобряване капацитета за набиране, анализиране и разпространяване на статистики относно процедурите за предоставяне на убежище, приемането, интеграцията и бенефициерите на международна закрила;
в)
дейности по подобряване капацитета за разглеждане на молби за убежище, включително обжалвания;
г)
дейности, които съдействат за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и прилагане на добрите практики.
5. Що се отнася до дейности с оглед презаселване, допустими за подпомагане от Фонда са в частност следните:
а)
дейности, свързани с установяването и разработването на програма за презаселване;
б)
дейности, свързани с оценка от компетентните органи в държавата-членка на потенциалните случаи за презаселване, като например провеждане на посещения в приемащата страна, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
в)
оценка на здравословното състояние преди заминаването и медицинско лечение;
г)
мерки за материално подпомагане преди заминаването;
д)
мерки за предоставяне на информация преди заминаването;
e)
организация на пътуването, включително осигуряване на медицински превоз;
ж)
предоставяне на информация и помощ непосредствено след пристигането, включително услуги за устен превод.
6. Що се отнася до прехвърляне на лица, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, допустими за подпомагане от Фонда са в частност следните дейности:
а)
мерки по предоставяне на информация преди заминаването;
б)
организация на пътуването, включително осигуряване на медицински превоз;
в)
предоставяне на информация и помощ непосредствено след пристигането, включително услуги за устен превод.
7. Посочените в параграфи 2 и 3 дейности са допустими за подпомагане от Фонда и в случаите, когато се отнасят до лицата по член 6, буква д).
8. Предвидените в параграфи 1-6 дейности насърчават по-специално прилагането на разпоредбите от съответното законодателство на Общността в областта на Общата европейска система за убежище.
9. Дейностите отчитат въпросите, свързани с равнопоставеността на половете, висшия интерес на детето, специфичното положение на уязвими лица като непълнолетни, непридружени непълнолетни, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с непълнолетни деца, както и лица, които са били жертва на изтезание, изнасилване или други сериозни форми на психологическо, физическо или сексуално насилие, жертви на трафик или форми на сексуални престъпления, лица, нуждаещи се от спешни грижи и основно лечение на заболявания.
10. Фондът подпомага само дейности по настаняване на лица, посочени в член 6, буква в), отделно от местата и центровете, предназначени само за лица, на които е било отказано влизане, и за такива, заловени след незаконно преминаване на границата или при наближаване на външните граници с цел незаконно влизане на територията на държавите-членки.
Член 4
Дейности на Общността
1. По инициатива на Комисията, до 10 % от наличните средства на Фонда могат да се използват за финансиране на транснационални дейности или дейности в интерес на Общността като цяло (наричани по-долу „дейности на Общността“), отнасящи се до политиката за предоставяне на убежище и мерките, приложими за целевите групи по член 6.
2. За да бъдат допустими за финансиране, дейностите на Общността по-конкретно трябва:
а)
да задълбочават сътрудничеството в рамките на Общността по прилагане на общностното право и добрите практики, като това включва услуги за устен и писмен превод в подкрепа на това сътрудничество;
б)
да способстват за създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, които се основават на транснационални партньорства между разположени в две или повече държави-членки организации, и предназначени да стимулират нововъведенията, да улесняват обмена на опит и добри практики, и да подобряват качеството на политиката за предоставяне на убежище;
в)
да подпомагат транснационалните разяснителни кампании;
г)
да подпомагат проучвания, разпространение и обмен на информация относно добрите практики и всички други аспекти на политиките за предоставяне на убежище, включително използване на най-съвременни технологии и сътрудничество на национално равнище между основни партньори, като местни и регионални власти, бежански сдружения и доброволни групи;
д)
да подпомагат пилотни проекти, включително иновативни проекти и проучвания, изследващи възможността за нови форми на сътрудничество в рамките на Общността и на законодателство на Общността в тази област;
е)
да подпомагат разработването и прилагането от страна на държавите-членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за измерване развитието на политиката в областта на убежището;
ж)
да предоставят на мрежите, обединяващи неправителствени организации за подпомагане на бежанци и търсещи убежище в поне 10 държави-членки, структурна помощ, предназначена да улесни обмена на опит и добри практики, както и да гарантира, че развитието на политиките и практиките на Общността в областта на убежището отразяват придобития от неправителствените организации опит и интересите на бежанците и търсещите убежище;
з)
да предоставят помощни услуги на държавите-членки в случай на надлежно обосновани спешни ситуации, изискващи неотложни действия.
3. Годишната работна програма, определяща приоритетите в дейностите на Общността, се приема в съответствие с процедурата, посочена в член 52, параграф 2.
Член 5
Спешни мерки
1. В случай на прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, Фондът също така финансира мерки за подпомагане на държавите-членки, като тези мерки са отделни от споменатите в член 3 дейности и представляват допълнение към тях.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, Фондът предоставя също помощ на държавите-членки при прилагането на спешни мерки, насочени към преодоляване на ситуации на особено силен натиск. Тези ситуации се характеризират с внезапно пристигане на определени пунктове на границата на голям брой граждани на трети страни, които е възможно да се нуждаят от международна закрила и които предизвикват сериозно и неотложно натоварване на съоръженията за прием, системата за убежище или инфраструктурата в съответните държави-членки, при което може да възникне риск за човешкия живот, благополучието или достъпа до закрила, предвидени от законодателството на Общността.
3. Дейностите, осъществявани с цел преодоляване на посочените в параграф 2 ситуации на особен натиск, са допустими за подпомагане от Фонда, ако:
а)
се предвижда да бъдат незабавно осъществени и практически не могат да бъдат включени в съответната годишна програма, и
б)
продължителността им не надхвърля шест месеца.
4. Допустимите спешни мерки се отнасят до следните видове дейности:
а)
приемане и настаняване;
б)
осигуряване на средства за съществуване, включително храна и облекло;
в)
медицинска, психологическа или друга помощ;
г)
разходи за персонал и административни разходи, свързани с приемането на съответните лица и прилагането на мерките;
д)
логистични и транспортни разходи;
е)
правна и езикова помощ;
ж)
предоставяне на услуги за писмен и устен превод, експертиза в областта на удостоверенията за самоличност и други мерки, способстващи за бързата идентификация на лицата, които е възможно да се нуждаят от международна закрила, както и за справедливото и ефикасно обработване на молбите за убежище.
5. Мерките по параграф 4 могат да се подпомагат от експертни екипи.
Член 6
Целеви групи
За целите на настоящото решение целевите групи включват следните категории лица:
а)
всички граждани на трети страни или лица без гражданство, притежаващи статута, определен в Женевската конвенция и на които е разрешено да пребивават в качеството на бежанци в една от държавите-членки;
б)
всички граждани на трети страни или лица без гражданство, които се ползват от определена форма на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2004/83/ЕО;
в)
всички граждани на трети страни или лица без гражданство, които са кандидатствали за една от формите на закрила, описани в букви а) и б);
г)
всички граждани на трети страни или лица без гражданство, ползващи се с временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО;
д)
всички граждани на трети страни или лица без гражданство, които се презаселват или са били презаселени в държава-членка.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ НА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПОМОЩ
Член 7
Взаимно допълване, съответствие и съвместимост
1. Фондът предоставя помощ, която допълва националните, регионалните и местните дейности, като интегрира в тях приоритетите на Общността.
2. Комисията и държавите-членки гарантират, че предоставената от Фонда и държавите-членки помощ е в съответствие с дейностите, политиките и приоритетите на Общността. По-конкретно, това съответствие се отбелязва в многогодишната програма, посочена в член 18.
3. Финансираните от Фонда операции са в съответствие с разпоредбите на Договора и приетите съгласно тях актове.
Член 8
Програмиране
1. Целите на Фонда се осъществяват в рамките на многогодишен програмен период от 2008 до 2013 г., който подлежи на междинен преглед в съответствие с член 22. Многогодишната програмна система включва приоритетите и процес на управление, вземане на решения, одитиране и сертифициране.
2. Одобрените от Комисията многогодишни програми се осъществяват посредством годишни програми.
Член 9
Интервенция на принципите на субсидиарност и пропорционалност
1. За изпълнението на многогодишните и годишните програми, споменати в членове 18 и 20, са отговорни държавите-членки на съответното териториално ниво, в съответствие с институционалната система, характерна за всяка държава-членка. Тази отговорност се упражнява в съответствие с настоящото решение.
2. Във връзка с разпоредбите, касаещи одита, средствата, използвани от Комисията и от държавите-членки, варират в зависимост от степента на участие на Комисията. Същият принцип се прилага и относно разпоредбите за оценяване, и докладите за многогодишните и годишните програми.
Член 10
Методи за изпълнение
1. Бюджетът, отпуснат на Фонда от Общността, се изпълнява в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета, с изключение на дейностите на Общността, споменати в член 4, и техническата помощ, посочена в член 15 от настоящото решение.
2. Комисията упражнява своята отговорност по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз чрез:
а)
проверка на наличието и правилното функциониране на системи за управление и контрол в държавите-членки в съответствие с описаните в член 32 процедури;
б)
задържане или временно преустановяване на всички или част от плащанията в съответствие с членове 41 и 42, ако националните системи за управление и контрол не изпълнят функцията си, и чрез прилагане на каквато и да е друга необходима финансова корекция в съответствие с описаните в членове 45 и 46 процедури.
Член 11
Партньорство
1. В съответствие с действащите национални правила и практики, всяка държава-членка организира партньорство с органите и организациите, които участват в изпълнението на многогодишната програма, или могат да дадат ползотворен принос за нейното развитие според съответната държава-членка.
Такива органи и организации могат да включват компетентните регионални, местни, градски и други административни органи, международни организации и структури, в частност ВКБООН, представляващи гражданското общество, като неправителствени организации или социални партньори.
2. Такова партньорство се осъществява при пълно зачитане на съответната институционална, правна и финансова юрисдикция на всяка категория партньори.
ГЛАВА III
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 12
Общи ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на настоящото решение от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2013 г. се определя на 628 милиона EUR.
2. Годишните отпускани средства се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Комисията прави примерно годишно разпределение по държави-членки в съответствие с определените в член 13 критерии.
Член 13
Годишно разпределение на средства за допустими дейности в държавите-членки
1. Всяка държава-членка получава фиксирана сума от 300 000 EUR от годишния бюджет на Фонда.
Тази сума се определя на 500 000 EUR годишно за периода 2008-2013 г. за държавите, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г.
Тази сума се определя на 500 000 EUR годишно за държавите-членки, които ще се присъединят към Европейския съюз в периода 2007-2013 г., и покрива остатъка от периода 2008-2013 г., считано от годината след тяхното присъединяване.
2. Остатъкът от наличните годишни ресурси се разпределя между държавите-членки, както следва:
а)
30 % пропорционално на броя лица, допуснати през предходните три години в една от категориите, споменати в член 6, букви а), б) и д);
б)
70 % пропорционално на броя лица, които попадат в една от категориите, посочени по член 6, букви в) и г), регистрирани през предходните три години.
За целите на това разпределение лицата, посочени в член 6, буква д), се изключват от категорията, посочена в член 6, буква а).
3. Държавите-членки получават фиксирана сума от 4 000 ЕUR за всяко презаселено лице, което попада в една от следните категории:
а)
лица от страна или регион, определен за прилагане на регионална програма за закрила;
б)
непридружени непълнолетни лица;
в)
непълнолетни и жени, изложени на риск, по-специално от психологическо, физическо или сексуално насилие или експлоатация;
г)
лица със сериозни медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване.
4. В случаите, когато държава-членка презаселва лице, попадащо в повече от една от посочените в параграф 3 категории, тя получава фиксираната сума за това лице еднократно.
5. За референтни стойности се приемат последните статистически данни, осигурени от Комисията (Евростат) въз основа на данни, предоставяни от държавите-членки в съответствие с правото на Общността.
Когато държавите-членки не са предоставили на Комисията (Евростат) съответните статистики, те осигуряват предварителни данни във възможно най-кратък срок.
Преди да приеме тези данни за референтни стойности, Комисията (Евростат) оценява качеството, съпоставимостта и пълнотата на статистическата информация в съответствие с нормалните процедури на работа. По искане на Комисията (Евростат), държавите-членки й предоставят цялата необходима информация за извършване на горното.
6. До 1 май всяка година държавите-членки предоставят на Комисията прогноза за броя на лицата по параграф 3, които ще бъдат презаселвани през следващата година, включително разпределение по категории така, както е посочено в настоящия параграф. Комисията предава тази информация на Комитета, посочен в член 52.
Член 14
Структура на финансиране
1. Финансовото участие на Фонда се осъществява под формата на безвъзмездни помощи.
2. Подпомаганите от Фонда дейности са с нестопанска цел, съфинансират се от публични или частни източници, не отговарят на условията за финансирането им от други източници, обхванати от общия бюджет на Европейския съюз.
3. Отпусканите от Фонда суми представляват допълнение към публични или еквивалентни разходи, отпуснати от държавите-членки за мерките, предмет на настоящото решение.
4. Участието на Общността в подпомагани проекти, що се отнася до дейности, изпълнявани в държавите-членки съгласно член 3, не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, определени в член 17.
Участието на Общността се увеличава до 75 % в държавите-членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
5. В рамките на осъществяването на националното програмиране съгласно глава IV държавите-членки подбират проекти за финансиране въз основа на следните минимални критерии:
а)
състоянието и потребностите в държавата-членка;
б)
съотношението себестойност/ефективност на разходите, inter alia предвид броя лица, обхванати от проекта;
в)
опитът, експертните умения, надеждността и финансовото участие на организацията, кандидатстваща за финансиране, както и на всяка организация партньор;
г)
степента на допълване между проектите и други дейности, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, или като част от национални програми.
6. По правило финансовата помощ на Общността, отпускана за подпомагани от Фонда дейности, се предоставя за период, не по-дълъг от три години, при условие, че се изготвят периодични отчетни доклади.
7. Участието на Общността в подпомагане на дейности, осъществявани съгласно член 3, параграф 4, не може да надвиши 15 % от общата сума на годишните средства, отпуснати на всяка държава-членка в съответствие с член 13.
Член 15
Техническа помощ по инициатива на Комисията
1. По инициатива на и/или от името на Комисията Фондът може да финансира до горна граница от 500 000 EUR от годишния си бюджет подготвителни мерки, мерки за наблюдение, за административно и техническо обслужване, както и мерки за оценка, одит и инспекции, необходими за прилагането на настоящото решение.
2. Тези дейности включват:
а)
проучвания, оценки, експертни доклади и статистики, включително такива от общ характер, свързани с работата на Фонда;
б)
мерки за информиране на държавите-членки, крайните бенефициери и широката общественост, включително разяснителни кампании и изграждане на обща база данни за проекти, финансирани по линия на Фонда;
в)
изграждането, функционирането и осъществяването на взаимовръзка между електронни системи за управление, наблюдение, инспекция и оценка;
г)
разработването на обща рамка за оценка и наблюдение, както и на системи от показатели, които при целесъобразност отчитат националните показатели;
д)
въвеждане на подобрения в методите за оценка, както и обмен на информация относно практики в тази област;
е)
мерки с цел осигуряване на информация и обучение на органите, определени от държавите-членки в съответствие с член 25, в допълнение към усилията на държавите-членки за предоставяне на общи указания на същите органи съгласно член 31, параграф 2.
Член 16
Техническа помощ по инициатива на държавите-членки
1. По инициатива на съответната държава-членка Фондът може да финансира за всяка годишна програма подготвителни мерки, мерки за управление, наблюдение, оценка, информация и контрол, както и мерки за повишаване на административния капацитет с оглед изпълнение на дейностите по Фонда.
2. Сумата, определена за техническа помощ съгласно всяка годишна програма, не може да надхвърли:
a)
за периода 2008-2010 г., 7 % от общата годишна сума на съфинансирането, отпуснато на държавата-членка, плюс 30 000 EUR; и
б)
за периода 2011-2013 г., 4 % от общата годишна сума на съфинансирането, отпуснато на държавата-членка, плюс 30 000 EUR.
ГЛАВА IV
ПРОГРАМИРАНЕ
Член 17
Приемане на стратегически насоки
1. Комисията приема стратегически насоки, определящи рамка за интервенциите на Фонда, като взема под внимание напредъка в развитието и прилагането на законодателството на Общността в областта на политиката за предоставяне на убежище, както и примерното разпределение на финансовите средства на Фонда за периода на многогодишната програма.
2. Тези насоки прилагат в частност, за всяка от целите на Фонда, приоритетите на Общността, насочени към насърчаване изграждането на Общата европейска система за убежище.
3. Комисията приема стратегическите насоки за многогодишния програмен период до 31 юли 2007 г.
4. Стратегическите насоки се приемат в съответствие с процедура на регулиране с контрол, посочена в член 52, параграф 3. Щом бъдат приети, тези насоки се прилагат към настоящото решение.
Член 18
Подготовка и одобряване на националните многогодишни програми
1. Всяка държава-членка предлага, въз основа на споменатите в член 17 стратегически насоки, проект за многогодишна програма, който се състои от следните елементи:
а)
описание на текущото състояние в държавата-членка по отношение на механизмите за прием, процедурите за предоставяне на убежище, консултациите с оглед доброволно завръщане, интеграцията и презаселване и прехвърляне от друга държава-членка на лицата по член 6, както и разработването, наблюдението и оценката на политиките за предоставяне на убежище;
б)
анализ на потребностите във въпросната държава-членка по отношение на приемането, процедурите за предоставяне на убежище, консултациите с оглед доброволно завръщане, интеграцията и презаселване и прехвърляне от друга държава-членка на лицата по член 6, както и разработването, наблюдението и оценката на политиките за предоставяне на убежище;
в)
представянето на подходяща стратегия за постигане на тези цели с посочване на приоритетите при осъществяването им, както и описание на дейностите, предвидени за изпълнение на тези приоритети;
г)
данни за съвместимостта на тази стратегия с други регионални, национални и общностни инструменти;
д)
информация за приоритетите и конкретните им цели. Тези цели се изразяват количествено чрез ограничен брой показатели при отчитане на принципа на пропорционалност. Показателите трябва да позволяват да се измери постигнатият спрямо изходното състояние напредък, както и ефективността на поставените цели при осъществяване на приоритетите;
е)
описание на избрания подход при прилагане принципа на партньорство, определен в член 11;
ж)
проект за план за финансиране, в който се определя за всеки приоритет и за всяка годишна програма предлаганото финансово участие на Фонда, както и общият размер на общественото или частно съфинансиране;
з)
разпоредбите, установени, за да се гарантира публичност на многогодишната програма.
2. Държавите-членки внасят проекта за многогодишна програма в Комисията най-късно до четири месеца, след като Комисията е предоставила стратегическите насоки за съответния период.
3. За да одобри проекта за многогодишна програма, Комисията разглежда:
а)
съвместимостта на проекта на многогодишната програма с целите на Фонда и стратегическите насоки, определени в член 17;
б)
основателността на дейностите, предвидени в проекта, от гледна точка на предлаганата стратегия;
в)
съответствието на многогодишните програми с механизмите за управление и контрол, установени от държавата-членка във връзка с осъществяването на интервенциите на Фонда, с разпоредбите на настоящото решение;
г)
съответствието на проекта на многогодишната програма с Общностното право, по-специално с Общностното право, целящо да гарантира свободното движение на лица в съчетание с пряко свързаните съпътстващи мерки относно контрола на външните граници, убежището и имиграцията.
4. Когато Комисията прецени, че даден проект за многогодишна програма е несъвместим със стратегическите насоки и/или не съответства на разпоредбите на настоящото решение относно системите за управление и контрол, или на Общностното право, тя приканва съответната държава-членка да предостави цялата необходима допълнителна информация и, ако е целесъобразно, да внесе съответните изменения в проекта на многогодишната програма.
5. Комисията одобрява всяка многогодишна програма в тримесечен срок от нейното официално внасяне по реда на процедурата, посочена в член 52, параграф 2.
Член 19
Изменения на многогодишните програми
1. По инициатива на съответната държава-членка или на Комисията многогодишната програма се преразглежда и при необходимост в нея се внасят изменения за остатъка от програмния период с цел съобразяване в по-голяма степен или в по-различен аспект с приоритетите на Общността. Многогодишната програма може да бъде преразгледана и въз основа на оценки и/или вследствие на трудности в хода на изпълнението й.
2. Комисията приема решение, с което се одобряват измененията в многогодишната програма, във възможно най-кратък срок след официалното подаване на молба в тази връзка от съответната държава-членка. Измененията на многогодишната програма се извършват по реда на посочената в член 52, параграф 2 процедура.
Член 20
Годишни програми
1. Одобрените от Комисията многогодишни програми се осъществяват посредством годишни програми.
2. Комисията предоставя на държавите-членки до 1 юли всяка година прогноза за сумите, които ще им бъдат отпуснати за следващата година в рамките на общия размер на отпуснатите на Фонда средства според годишната бюджетна процедура, като тези суми се изчисляват по реда на член 13.
3. До 1 ноември всяка година държавите-членки представят на Комисията проект за годишна програма за следващата година, изготвен в съответствие с многогодишната програма и състоящ се от следните елементи:
а)
общите правила за подбор на проекти за финансиране по годишната програма;
б)
описание на дейностите за подпомагане по годишната програма;
в)
предложеното финансово разпределение на средствата на Фонда между различните дейности по програмата; както и исканата сума за техническа помощ по член 16 за целите на изпълнението на годишната програма.
4. Чрез дерогация от параграф 3, държавите-членки представят на Комисията проекта на годишните програми за 2008 г. до 1 март 2008 г.
5. Когато разглежда проекта за годишна програма на дадена държава-членка, Комисията взема под внимание окончателния размер на средствата, отпуснати на Фонда според бюджетната процедура.
В едномесечен срок от официалното внасяне на проекта Комисията уведомява съответната държавата-членка дали може да го одобри, или не. В случай, че проектът за годишна програма е несъвместим с многогодишната програма, Комисията приканва държавата-членка да предостави цялата необходима информация и, когато е целесъобразно, да съответно да преразгледа проекта на годишна програма.
Комисията приема решението за финансиране, одобряващо годишната програма, до 1 март на съответната година. Решението указва размера на сумата, отпусната на съответната държава-членка, и периода, за който разходите са допустими.
6. С цел преодоляване на надлежно обосновани спешни ситуации, които не е могло да бъдат предвидени към момента на одобряване на годишната програма и изискват неотложни действия, държава-членка може да преразпредели до 10 % от финансовото разпределение на отпуснатите от Фонда средства между посочените в годишната програма дейности, или да пренасочи до 10 % от разпределението към други дейности в съответствие с настоящото решение. Комисията бива уведомена за преразгледаната годишна програма.
Член 21
Специални разпоредби относно спешните мерки
1. Държавите-членки предоставят на Комисията информация за потребностите и план за прилагане на спешните мерки, предвидени в член 5, включително описание на планираните мерки и организациите, отговорни за осъществяването им.
2. Държава-членка, която иска подпомагане от Фонда за преодоляване на ситуация, характеризираща се с особено силен натиск според описанието в член 5, параграф 2, внася пред Комисията молба, в която предоставя цялата информация в тази връзка, включително:
а)
подробно описание на текущата ситуация, в частност по отношение на броя пристигнали, въздействието върху съоръженията за прием и системата за убежище или инфраструктурата, спешните нужди, както и обоснована прогноза за възможното развитие на ситуацията в краткосрочен план;
б)
обосновано изложение на извънредния характер на ситуацията, представен с елементи, които могат да включват последни статистически и други данни за притока на лица на съответния определен пункт на границата;
в)
подробно описание на предвижданите спешни мерки, техният мащаб, тяхното естество, както и заинтересованите партньори;
г)
разпределение на прогнозните разходи по предвижданите мерки.
Комисията решава дали са изпълнени условията за отпускане от Фонда на финансова помощ за спешни мерки, и каква да бъде сумата на финансовата помощ, въз основа на посочената по-горе информация и всяка допълнителна информация, с която разполага по случая. Комисията уведомява държавите-членки за това си решение.
3. Финансовата помощ на Фонда за предвидените в член 5 спешни мерки се ограничава до период от шест месеца и не надхвърля 80 % от себестойността по всяка мярка.
4. В случай на механизъм за временна закрила съгласно разпоредбите на член 5, параграф 1, наличните ресурси се разпределят между държавите-членки въз основа на броя лица, ползващи се с временна закрила във всяка държава-членка, както е посочено в член 5, параграф 1.
Член 22
Междинен преглед на многогодишната програма
1. Комисията прави преглед на стратегическите насоки и при необходимост приема, до 31 март 2010 г., нови стратегически насоки за периода 2011-2013 г.
2. В случай, че такива стратегически насоки бъдат приети, всяка държава-членка преразглежда многогодишната си програма и ако е целесъобразно, внася изменения в нея.
3. Правилата, установени в член 18 относно подготовката и одобряването на многогодишните национални програми се прилагат mutatis mutandis при подготовката и одобряването на изменените многогодишни програми.
4. Изменените стратегически насоки се приемат в съответствие с процедурата на регулиране с контрол, посочена в член 52, параграф 3.
ГЛАВА V
СИСТЕМИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 23
Прилагане
Комисията отговаря за прилагането на настоящото решение и за целта приема необходимите правила.
Член 24
Общи принципи на системите за управление и контрол
Системите за управление и контрол на многогодишните програми, установени от държавите-членки, осигуряват следното:
а)
определяне на функциите на организациите, свързани с управлението и контрола, и разпределението на функциите в рамките на всяка организация;
б)
спазване принципа на разделение на функциите между и в рамките на тези организации;
в)
достатъчни ресурси за всяка организация с оглед изпълнение на функциите, които са й били отредени за периода на осъществяване на съфинансираните от Фонда дейности;
г)
процедури за гарантиране на правилността и редовността на разходите, декларирани според годишните програми;
д)
надеждни счетоводни системи, системи за наблюдение и финансова отчетност в електронен вид;
е)
система за отчетност и наблюдение в случаите, когато отговорната организация делегира изпълнението на задачите си на друга;
ж)
процедурни ръководства относно функциите, които трябва да бъдат изпълнявани;
з)
механизми за извършване на одит на функционирането на системата;
и)
системи и процедури за осигуряване на надеждна одитна пътека;
й)
процедури за отчетност и наблюдение за нередности и възстановяване на неоснователно изплатени суми.
Член 25
Определяне на органите
1. С цел изпълнение на многогодишната и годишните си програми, държавата-членка определя, както следва:
а)
отговорен орган: функционална структура на държавата-членка, национален обществен орган или организация, определени от държавата-членка, или частноправен субект на държавата-членка, изпълняващ обществени функции, който отговаря за управлението на многогодишната програма и годишните програми, подпомагани от Фонда, и осигурява цялата комуникация с Комисията;
б)
сертифициращ орган: национален обществен орган или организация, или лице, действащо в качеството на такава организация или орган, определени от държавата-членка да заверяват декларациите за разходите, преди те да бъдат изпратени до Комисията;
в)
одитен орган: национален обществен орган или организация, при условие, че е функционално независим от отговорния орган и сертифициращия орган, определен от държавата-членка и отговарящ за проверката на ефективното функциониране на системата за управление и контрол;
г)
когато е целесъобразно, упълномощен орган.
2. Държавата-членка определя правила, уреждащи нейните отношения с органите, посочени в параграф 1, както и отношенията на тези органи с Комисията.
3. При спазване на член 24, буква б), някои или всички органи, посочени в параграф 1 от настоящия член, могат да се намират в една и съща организация.
4. Редът за прилагане на членове 26-30 се приема от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 52, параграф 2.
Член 26
Отговорен орган
1. Отговорният орган се подчинява на следните минимални условия.
Той:
а)
е юридическо лице, освен ако е функционална структура на държавата-членка;
б)
разполага с необходимата инфраструктура за добра комуникация с широк обхват от потребители, както и с отговорните организации на останалите държави-членки и Комисията;
в)
работи в административна среда, която му предоставя възможност да изпълнява задачите си правилно, като избягва всякакви конфликти на интереси;
г)
е в състояние да прилага нормите за управление на фондовете на Общността;
д)
разполага с финансови и управленски ресурси, съответстващи на обема на средствата на Общността, които ще трябва да управлява;
е)
разполага със служители, които имат необходимата професионална квалификация за извършване на административна дейност в международни условия.
2. Държавата-членка предоставя на отговорния орган достатъчно финансиране, така че той да може да продължи да изпълнява задачите си правилно през периода 2008-2013 г.
3. Комисията може да подпомага държавите-членки в обучението на служители, в частност предвид правилното прилагане на глави V- IХ.
Член 27
Задачи на отговорния орган
1. Отговорният орган отговаря за управлението и изпълнението на многогодишната програма в съответствие с принципа за добро финансово управление.
В частност той:
а)
се допитва до партньорите в съответствие с член 11;
б)
внася в Комисията предложения за многогодишна и годишни програми, на които се позовават членове 18 и 20;
в)
организира и публикува покани за обществени поръчки и предложения, ако е целесъобразно;
г)
организира процедури за подбор на проекти за съфинансиране от Фонда в съответствие с критериите, изложени в член 14, параграф 5;
д)
приема плащания, извършени от Комисията, и извършва плащания за крайните бенефициери;
е)
осигурява съгласуваност и допълняемост между съфинансирането от Фонда и от други национални и общностни финансови инструменти;
ж)
наблюдава предоставянето на съфинансирани продукти и услуги, проверява дали заявените за дейностите разходи са били действително извършени, и спазва общностните и националните разпоредби;
з)
следи за наличието на система за въвеждане и съхранение в електронен вид на счетоводната документация за всяка дейност от годишните програми, както и за събирането на данни за изпълнението, необходими за финансовото управление, наблюдение, контрол и оценка;
и)
следи крайните бенефициерри и другите организации, участващи в изпълнението на съфинансираните от Фонда дейности, да поддържат отделна счетоводна система или отделна счетоводна сметка за всички транзакции, свързани с дейността, без да се нарушават националните счетоводни норми;
й)
следи оценяването на Фонда, посочено в член 49, да се извършва в сроковете, определени в член 50, параграф 2, и да отговаря на стандартите за качество, договорени между Комисията и държавата-членка;
к)
въвежда процедури, гарантиращи, че всички документи, свързани с разходите и одитите, необходими за осигуряване на съответната одитна пътека, се водят съгласно изискванията, посочени в член 43;
л)
следи одитният орган да получава за целите на извършване на одитите, посочени в член 30, параграф 1, цялата необходима информация за прилаганите управленски процедури и съфинансираните от Фонда проекти;
м)
следи сертифициращият орган да получава за целите на сертифицирането цялата необходима информация за процедурите и проверките, които се извършват във връзка с разходите;
н)
съставя и внася в Комисията междинни и заключителни доклади за изпълнението на годишните програми, декларации за разходите, заверени от сертифициращия орган, и молби за плащане, или при целесъобразност, декларации за възстановяване на разходи;
о)
извършва информационна и консултантска дейност; и разпространява резултатите от подпомаганите дейности;
п)
сътрудничи на Комисията и отговорните органи в останалите държави-членки;
р)
проверява изпълнението на споменатите в член 33, параграф 6 насоки от крайните бенефициери.
2. Управленските дейности на отговорния орган за проекти, изпълнявани в държавите-членки, могат да се финансират в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 16.
Член 28
Делегиране на задачи от отговорния орган
1. Когато всички или някои от задачите на отговорния орган се делегират на упълномощен орган, отговорният орган определя обхвата на делегираните задачи и установява подробни процедури за изпълнението на делегираните задачи съгласно условията, посочени в член 26.
2. Тези процедури включват предоставяне на отговорния орган на редовна информация относно ефективното изпълнение на делегираните задачи и описание на използваните средства.
Член 29
Сертифициращ орган
1. Сертифициращият орган:
а)
удостоверява, че:
i)
декларацията за разходите е точна и е съставена въз основа на надеждни счетоводни системи и подлежащи на проверка оправдателни документи,
ii)
декларираните разходи съответстват на приложимите общностни и национални разпоредби и са извършени в рамките на дейности, подбрани в съответствие с критерии, приложими за програмата и съответстващи на общностните и националните разпоредби;
б)
за целите на сертифицирането следи дали е получил необходимата информация от отговорния орган относно процедурите и проверките, извършвани във връзка с разходите, включени в декларациите за разходи;
в)
за целите на сертифицирането отчита резултатите от всички одити, извършени от или под ръководството на одитния орган;
г)
води счетоводна документация в електронен вид за разходите, декларирани пред Комисията;
д)
проверява възстановяването на всички средства на Общността, за които е установено, че са били изплатени неоснователно вследствие на установени нередности, както и на лихвите, когато е целесъобразно, като води сметка за подлежащите на възстановяване суми и внася възстановените суми в общия бюджет на Европейския съюз, приспадайки ги, когато е възможно, от следващата декларация за разходи.
2. Дейностите на сертифициращия орган по проекти, изпълнявани в държавите-членки, могат да се финансират в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 16, при условие, че се спазят правомощията на този орган, описани в член 25.
Член 30
Одитен орган
1. Одитният орган:
а)
следи за извършването на одити за проверка на ефективното функциониране на системата за управление и контрол;
б)
следи за извършването на одити на дейности въз основа на подходяща извадка за проверка на декларираните разходи; извадката представлява не по-малко от 10 % от общите допустими разходи за всяка годишна програма;
в)
внася в Комисията в срок до шест месеца след одобряването на многогодишната програма одитна стратегия, включваща организациите, които ще извършват посочените в букви а) и б) одити, като гарантира основните бенефициери, съфинансирани от Фонда, да бъдат одитирани, и одитите да бъдат разпределени равномерно през целия програмен период.
2. Когато определеният по силата на настоящото решение одитен орган е също така определен за одитен орган по силата на Решения № 574/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и № .../2007/ЕО, или когато за два или повече от тези фондове се прилагат общи системи, може да се предложи единна комбинирана стратегия за одитиране съгласно параграф 1, буква в).
3. За всяка годишна програма одитният орган съставя доклад, който включва:
а)
годишен одитен доклад, в който се излагат констатациите от одитите, извършени в съответствие с одитната стратегия в рамките на годишната програма, и се отчитат всички пропуски, открити в системите за управление и контрол на програмата;
б)
становище, въз основа на проверките и одитите, които са извършени под ръководството на одитния орган, дали функционирането на системата за управление и контрол дава достатъчно гаранции, че подадените в Комисията декларации за разходи са точни и всички свързани с тях транзакции са законосъобразни и редовни;
в)
декларация за оценка основателността на молбата за плащане или декларацията за възстановяване на остатъка, както и на законосъобразността и редовността на съответните разходи.
4. Одитният орган следи одитирането да отчита международно признатите одиторски стандарти.
5. Одитът по проекти, изпълнявани в държавите-членки, може да се финансира в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 16, при условие, че се спазят правомощията на този орган, описани в член 25.
ГЛАВА VI
ОТГОВОРНОСТИ И КОНТРОЛ
Член 31
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки отговарят за осигуряването на добро финансово управление на многогодишната и годишните програми, както и за законосъобразността и редовността на свързаните с тях транзакции.
2. Държавите-членки следят отговорните органи и всеки упълномощен орган, сертифициращи органи, одитни органи и всички други заинтересовани организации да получават необходимите указания относно въвеждане на системите за управление и контрол, посочени в членове 24-30, така че финансирането от Общността да се използва ефикасно и правилно.
3. Държавите-членки предотвратяват, установяват и отстраняват нередностите. Те нотифицират за тях Комисията и редовно уведомяват Комисията за напредъка в административните и правни процедури.
Когато неоснователно изплатени на краен бенефициер суми не могат да бъдат възстановени, съответната държава-членка отговаря за възстановяване на изразходваните суми в общия бюджет на Европейските общности, когато се установи, че загубата е понесена по нейна вина или вследствие на проявена от нея небрежност.
4. Държавите-членки носят основната отговорност за финансовия контрол на дейностите и следят системите за управление и контрол и одитите да се изпълняват така, че да гарантират правилното и ефективно използване на средствата на Общността. Те предоставят на Комисията описание на тези системи.
5. Подробните правила за прилагане на параграфи 1-4 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 52, параграф 2.
Член 32
Системи за управление и контрол
1. Преди одобряването на многогодишната програма от Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 52, параграф 2, държавите-членки осигуряват въвеждането на системи за управление и контрол в съответствие с членове 24-30. Те отговарят за осигуряване на ефективното функциониране на системите през целия програмен период.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията, заедно с техния проект за многогодишна програма, описание на организацията и процедурите на отговорните, упълномощените и сертифициращите органи, както и на системите за вътрешен одит, функциониращи в тези органи и организации, одитния орган и всички други органи, провеждащи одити под негово ръководство.
3. Комисията преразглежда прилагането на тази разпоредба при изготвянето на доклада, определен в член 50, параграф 3.
Член 33
Отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява, по реда на процедурата, предвидена в член 32, че държавите-членки са въвели системи за управление и контрол, които съответстват на членове 24-30, и въз основа на годишните одитни доклади и на нейните собствени одити, че системите функционират ефективно през програмния период.
2. Без да се засягат одитите, извършвани от държавите-членки, служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да провеждат проверки на място, за да проверят ефективното функциониране на системите за управление и контрол, което може да включва одити на дейности, включени в годишните програми, с предизвестие не по-малко от три работни дни. В тези одити могат да участват служители или упълномощени представители на съответната държава-членка.
3. Комисията може да изиска от държава-членка да извърши проверки на място, за да провери правилното функциониране на системите или правилността на една или повече транзакции. В тези проверки могат да участват служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията.
4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, осигурява предоставянето на подходяща информация, публичност и последващ контрол за дейностите, подкрепяни от Фонда.
5. Комисията следи, в сътрудничество с държавите-членки, дейностите да съответстват и допълват други подобни политики, инструменти и инициативи на Общността.
6. Комисията определя насоки за осигуряване прозрачност на финансирането, отпуснато в съответствие с настоящото решение.
Член 34
Сътрудничество с одитните органи на държавите-членки
1. Комисията сътрудничи с одитните органи, за да координира съответните им планове за одит и методи, и незабавно споделя резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол с цел да използва възможно най-добре ресурсите за контрол и да избегне неоснователно дублиране на работата.
Комисията предоставя своите коментари за одитната стратегия, представена според условията на член 30, най-много в тримесечен срок от получаването ѝ.
2. Когато определя своята одитна стратегия, Комисията установява онези годишни програми, които счита за удовлетворителни на основата на съществуващите познания за системите за управление и контрол.
За тези програми Комисията може да заключи, че може да разчита основно на данните от одита, предоставени от държавите-членки, и че ще извършва собствени проверки на място, само ако има данни за предполагаеми пропуски в системите.
ГЛАВА VII
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
Член 35
Допустимост - деклариране на разходите
1. Всички декларации за разходите включват сумата на разходите, направени от крайните бенефициери при извършване на дейностите, както и съответстващото участие на държавни или частни фондове.
2. Разходите съответстват на плащанията, извършени от крайните бенефициери. Те се доказват с получени фактури или счетоводни документи със същата доказателствена стойност.
3. Разходите могат да се считат за допустими за подпомагане от Фонда, само ако са действително платени не по-рано от 1 януари на годината, която е посочена в решението за финансиране, одобряващо годишната програма, посочена в третата алинея на член 20, параграф 5. Съфинансираните дейности не трябва да са завършени преди началната дата на допустимост.
4. Правилата, определящи допустимостта на разходите в рамките на извършените дейности, съфинансирани от Фонда в държавите-членки съгласно член 3, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 52, параграф 2.
Член 36
Цялостно изплащане на крайните бенефициери
Държавите-членки се уверяват, че отговорният орган гарантира, че крайните бенефициери получават цялата сума на участието от държавни фондове възможно най-бързо. Не се удържат или приспадат никакви суми, нито се въвеждат допълнителни специфични такси или други такси с равностойно въздействие, които биха намалили тези суми за крайните бенефициери, при условие, че крайните бенефициери отговарят на всички изисквания относно допустимостта на дейностите и разходите.
Член 37
Употреба на еурото
1. Сумите, заложени в проекта за многогодишна и годишни програми на държавите-членки, посочени съответно в членове 18 и 20, заверените декларации за разходите, молбите за плащане, посочени в член 27, параграф 1, буква н), както и разходите, споменати в междинния доклад за изпълнението на годишната програма, посочен в член 39, параграф 4, и заключителният доклад за изпълнението на годишната програма, посочен в член 51, се изразяват в еуро.
2. Посочените в член 20, параграф 5 решения на Комисията за финансиране, одобряващи годишните програми на държавите-членки, както и ангажиментите и плащанията на Комисията, се изразяват и извършват в еуро.
3. Държавите-членки, които не са приели еурото като своя парична единица към датата на молбата за плащане, превръщат в еуро сумите на разходи, които са били извършени в националната парична единица. Тази сума се превръща в еуро, като се прилага месечният счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, през който разходът е вписан в сметките на отговорния орган на съответната програма. Този курс се публикува в електронен вид от Комисията всеки месец.
4. Когато еурото стане парична единица на някоя държава-членка, процедурата по превръщане, описана в параграф 3, продължава да се прилага за всички разходи, вписани в сметките от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания обменен курс между националната парична единица и еурото.
Член 38
Ангажименти
Бюджетните ангажименти на Общността се поемат ежегодно въз основа на решението на Комисията за финансиране, одобряващо годишната програма, посочено в член 20, параграф 5.
Член 39
Плащания - предварително финансиране
1. Комисията извършва плащанията на вноските от Фондовете в съответствие с бюджетните ангажименти.
2. Плащанията се извършват под формата на предварително финансиране и балансово плащане. Те се адресират до отговорния орган, определен от държавата-членка.
3. Държавата-членка получава първо авансово плащане, представляващо 50 % от сумата, отпусната в решението за финансиране, одобряващо годишната програма, в срок до шестдесет дни, считано от вземането на това решение.
4. Второ авансово плащане се прави не по-късно от три месеца, след като Комисията е утвърдила, в срок от два месеца след официалното внасяне на молба за плащане от държава-членка, междинен доклад за нейното изпълнение и заверена декларация за разходите, съставена в съответствие с член 29, параграф 1, буква а) и член 35, отчитаща не по-малко от 60 % от размера на първоначалното плащане.
Размерът на второто авансово плащане, извършено от Комисията, не бива да превишава 50 % от общата сума, отпусната с решението за финансиране, одобряващо годишната програма, и при всички случаи, когато държавата-членка е отделила на национално ниво сума, по-малка от тази в решението за финансиране, одобряващо годишната програма - остатъка от сумата от средствата на Общността, действително отпуснати от държавата-членка за избрани проекти по годишната програма, след приспадане на първото авансово плащане.
5. Всички лихви, натрупани от авансови плащания, се отнасят към съответната годишна програма, тъй като се смятат за ресурс за държавата-членка като национално публично участие, и се декларират пред Комисията при декларирането на разходите, свързани с окончателния доклад по прилагането на съответната годишна програма.
6. Сумите, изплатени като авансови плащания, се заличават от сметките при приключване на годишната програма.
Член 40
Балансово плащане
1. Комисията изплаща остатъка при условие, че е получила следните документи не по-късно от девет месеца след срока за допустимост на разходите, определен в решението за финансиране, одобряващо годишната програма:
а)
заверена декларация за разходи, надлежно съставена в съответствие с член 29, параграф 1, буква а) и член 35, и молба за плащане на остатъка или декларация за възстановяване;
б)
заключителният доклад за изпълнението на годишната програма, определен в член 51;
в)
годишният одитен доклад, становище и декларация, предвидени в член 30, параграф 3.
Балансовото плащане се извършва след приемане на заключителния доклад за изпълнението на годишната програма, както и на декларацията за оценка на основателността на молбата за балансово плащане.
2. Ако отговорният орган не предостави документите, изисквани в параграф 1, в платежния срок и в приемлив формат, Комисията отменя всяка част от бюджетния ангажимент за съответната годишна програма, която не е била използвана за авансово плащане.
3. Процедурата за автоматично отменяне, посочена в параграф 2, се прекратява за сумата по съответните проекти, когато към момента на подаване на посочените в параграф 1 документи в държавата-членка са в ход съдебни производства или административно обжалване, водещи до временно преустановяване. Във внесения частичен заключителен доклад държавата-членка предоставя подробна информация за тези проекти и изпраща на всеки 6 месеца доклади за постигнатия по отношение на тези проекти напредък. В срок от три месеца след приключване на съдебните действия или на процедурата за административно обжалване държавата-членка представя изискваните в параграф 1 документи за съответните проекти.
4. Деветмесечният период, посочен в параграф 1, спира да тече, ако Комисията приеме решение за временно преустановяване на плащанията по съфинансирането за съответната годишна програма, съгласно член 42. Срокът започва да тече от датата, на която решението на Комисията, посочено в член 42, параграф 3, е съобщено на държавата-членка.
5. Без да се засяга член 41, Комисията, в срок от шест месеца след получаване на документите, посочени в параграф 1 от настоящия член, уведомява държавата-членка за размера на разходите, признат от Комисията като разход за сметка на Фонда, и за всички финансови корекции, произтичащи от разликата между декларирания разход и признатия разход. Държавата-членка разполага с три месеца за внасяне на съображения.
6. В срок от три месеца след получаване на съображенията на държавата-членка, Комисията решава какъв е размерът на разходите, признати като разходи за сметка на Фонда, и възстановява остатъка, произтичащ от разликата между окончателно признатите разходи и сумите, които вече са изплатени на тази държава-членка.
7. При условие, че разполага със средства, Комисията изплаща остатъка в срок, не по-дълъг от шестдесет дни, считано от датата, на която приема посочените в параграф 1 документи. Остатъкът от бюджетния ангажимент се отменя в срок от шест месеца след плащането.
Член 41
Задържане на плащанията
1. Плащането се задържа от упълномощаващия служител по смисъла на Финансовия регламент за максимален срок от шест месеца, ако:
а)
в доклад на национален или общностен одитен орган се съдържат данни за предполагаем съществен недостатък във функционирането на системите за управление и контрол,
б)
този служител трябва да извърши допълнителни проверки след получаване на сведения, които сочат, че разходите в заверена декларация за разходи са свързани със сериозна нередност, която не е отстранена.
2. Държавата-членка и отговорният орган се уведомяват незабавно за причините за задържането на плащането. Плащането се задържа, докато държавата-членка не вземе необходимите мерки.
Член 42
Временно преустановяване на плащания
1. Комисията може да преустанови изцяло или частично авансовите и балансовите плащания в случаите, когато:
а)
е налице сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който се отразява върху надеждността на процедурата за заверка на плащанията и за чието отстраняване не са били предприети мерки; или
б)
разход, съдържащ се в заверена декларация за разходи, е свързан със сериозна нередност, която не е била отстранена; или
в)
дадена държава-членка не е изпълнила задълженията си по членове 31 и 32.
2. Комисията може да реши временно да преустанови авансовите плащания и плащанията на остатъка, след като даде на държавата-членка възможност да представи своите съображения в срок от три месеца.
3. Комисията преустановява временно авансовите и балансовите плащания тогава, когато прецени, че държавата-членка е взела необходимите мерки, позволяващи да бъде прекратено временното преустановяване.
4. Ако държавата-членка не предприеме необходимите мерки, Комисията може да вземе решение да отмени изцяло или частично финансовото участие на Общността в годишната програма в съответствие с член 46.
Член 43
Съхранение на документите
Без да се засягат правилата за държавните помощи по член 87 от Договора, отговорният орган гарантира, че цялата поддържаща документация за разходите и одитите по съответните програми се съхранява така, че Комисията и Сметната палата да имат достъп до нея за срок от пет години след приключването на програмите, както е определено в член 40, параграф 1.
Този срок се прекъсва в случай на съдебно производство или при надлежно мотивирана молба от Комисията.
Документите се съхраняват на общоприетите информационни носители в оригинал или като заверени копия на оригиналите.
ГЛАВА VIII
ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ
Член 44
Финансови корекции от държавите-членки
1. Държавите-членки носят на първо място отговорността за разследване на нередностите, като действат при наличие на данни за значителна промяна, която влияе върху характера или условията за изпълнение или контрол на програмите, и извършват необходимите финансови корекции.
2. Държавите-членки правят финансовите корекции, които са необходими във връзка с отделни или системни нередности, установени в дейностите или годишните програми.
Корекциите, извършвани от държавата-членка, се състоят в пълна или частична отмяна, или по целесъобразност, възстановяване на финансовото участие на Общността. Когато сумата не бъде върната в предвидения срок от съответната държава-членка, се дължи наказателна лихва по курса, определен в член 47, параграф 2. Държавите-членки вземат предвид характера и тежестта на нередностите и финансовата загуба за Фонда.
3. В случай на системни нередности държавата-членка разширява обхвата на проучванията, като включва всички операции, които биха могли да бъдат засегнати.
4. Държавите-членки включват в заключителния доклад за прилагането на годишната програма, посочен в член 51, списък на предприетите процедури за отмяна във връзка със съответната годишна програма.
Член 45
Одит на сметки и финансови корекции, извършвани от Комисията
1. Без да се засягат правомощията на Сметната палата или проверките, извършвани от държавите-членки в съответствие с националните законови, подзаконови и административни разпоредби, служителите на Комисията или упълномощените представители на Комисията могат да извършват проверки на място, включително проверка на извадки, по финансираните от Фонда дейности, както и по системите за управление и контрол, като дават предизвестие от поне три работни дни. Комисията дава предизвестие на съответната държава-членка с оглед на това, да получи необходимото съдействие. Служители или упълномощени представители на съответната държава-членка могат да участват в тези проверки.
Комисията може да поиска от съответната държава-членка да извърши проверка на място, за да потвърди точността на една или повече транзакции. В тези проверки могат да участват служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията.
2. Ако, след като извърши необходимите проверки, Комисията установи, че дадена държава-членка не спазва своите задължения по член 31, тя временно преустановява авансовото или окончателното плащане съгласно член 42.
Член 46
Критерии за корекциите
1. Комисията може да извършва финансови корекции, като отменя изцяло или частично финансовото участие на Общността в дадена годишна програма, когато след провеждане на необходимото разглеждане установи, че:
а)
е налице сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който излага на риск вече внесеното финансово участие на Общността в програмата;
б)
разход, съдържащ се в заверена декларация за разходи, е нередовен и не е бил коригиран от държавата-членка преди започването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
дадена държава-членка не е изпълнила задълженията си по член 31 преди започването на процедурата за нанасяне на корекции по настоящия параграф.
Комисията приема решение, след като вземе предвид съображенията, изложени от държавата-членка.
2. Комисията основава своите финансови корекции на констатираните конкретни случаи на нередности, като взема предвид системния характер на нередността, за да определи дали да се приложи фиксирана или екстраполирана корекция. В случаите, когато нередността е свързана с декларация за разходи, за които преди това са дадени разумни гаранции от одитния орган в съответствие с член 30, параграф 3, буква б), ще се направи презумпция за съществуването на системен проблем, водещ до прилагането на фиксирана или екстраполирана корекция, освен ако в рамките на три месеца държавата-членка не предостави доказателства, опровергаващи тази презумпция.
3. При определяне размера на корекцията Комисията взема предвид значимостта на нередността, както и степента и финансовите последици от недостатъците, констатирани в съответната годишна програма.
4. Когато Комисията основава позицията си на факти, установени от одитори, които не са нейни служители, тя прави свои изводи относно финансовите последици след преглед на мерките, взети от съответната държава-членка по член 32, докладите, уведомяващи за нередности, и всички отговори от държавата-членка.
Член 47
Възстановяване на суми
1. Възстановяването на суми в общия бюджет на Европейския съюз се извършва преди крайната дата, която е посочена в нареждането за възстановяване, изготвено в съответствие с член 72 от Финансовия регламент. Тази крайна дата е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
2. Всяко закъснение на плащането води до натрупване на лихва за забавено плащане, считано от крайната дата до датата, на която е извършено плащането. Размерът на тази лихва е три и половина процентни пункта над лихвата, прилагана от Европейската централна банка по основните й операции за рефинансиране, която е публикувана в серия С на Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на първия календарен ден от месеца, в който се пада крайната дата.
Член 48
Задължения на държавите-членки
Финансова корекция, извършена от Комисията, не засяга задължението на държавата-членка да осъществи възстановяване на сумите по член 44.
ГЛАВА IХ
НАБЛЮДЕНИЕ, ОЦЕНКА И ДОКЛАДИ
Член 49
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва редовно наблюдение на Фонда в сътрудничество с държавите-членки.
2. Комисията, съвместно с държавите-членки, оценява Фонда, за да прецени уместността, ефективността и влиянието на дейностите в светлината на общата цел, упомената в член 2, в контекста на изготвянето на докладите по член 50, параграф 3.
3. Комисията взема предвид също допълняемостта между дейностите, изпълнявани по линия на Фонда, и дейностите по други свързани политики, инструменти и инициативи на Общността.
Член 50
Задължения за докладване
1. Отговорният орган във всяка държава-членка взема необходимите мерки за осигуряване на наблюдение и оценка на проектите.
За тази цел споразуменията и договорите, които този орган сключва с организациите, отговарящи за изпълнението на дейностите, включват клаузи, предвиждащи задължение за представяне на редовни и подробни доклади за напредъка в изпълнението и постигането на заложените цели, които формират основата съответно на междинния и заключителния доклад за изпълнението на годишната програма.
2. Държавите-членки внасят в Комисията оценителен доклад за резултатите и влиянието на дейностите, съфинансирани от Фонда, съответно до 30 юни 2012 г. за периода 2008-2010 г. и до 30 юни 2015 г. за периода от 2011 до 2013 г.
3. Комисията внася в Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета за регионите ex post оценителен доклад съответно до 31 декември 2012 г. за периода от 2008 до 2010 г. и до 31 декември 2015 г. за периода от 2011 до 2013 г.
Член 51
Заключителен доклад за изпълнението на годишната програма
1. Окончателният доклад за изпълнението на годишната програма включва следната информация с цел придобиване на ясна представа за изпълнението на програмата:
а)
финансовото и оперативното изпълнение на годишната програма;
б)
постигнатия напредък при изпълнението на многогодишната програма и нейните приоритети във връзка с техните специфични, проверими цели, заедно с количествен израз на показателите във всички случаи, когато те могат да бъдат изразени количествено;
в)
мерките, предприети от отговорния орган за осигуряване качеството и ефективността на изпълнението, и по-специално:
i)
мерки за наблюдение и оценка, включително схеми за събиране на данни,
ii)
резюме на значимите проблеми, срещнати при изпълнението на оперативната програма, и взетите мерки,
iii)
използваната техническа помощ.
г)
мерките, взети за предоставяне на информация и за уведомяване на обществеността за годишните и многогодишните програми.
2. Счита се, че докладът може да бъде приет, ако съдържа цялата информация, посочена в параграф 1. Комисията взема решение за съдържанието на доклада, внесен от отговорния орган, в срок от два месеца след получаването на цялата информация по параграф 1, за което се уведомяват държавите-членки. Ако Комисията не отговори в предвидения срок, докладът се счита за приет.
ГЛАВА Х
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 52
Комитет
1. Комисията се подпомага от общия комитет „Солидарност и управление на миграционните потоци“, създаден с Решение № 574/2007/ЕО.
2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. При позоваване на настоящия параграф, се прилага процедурата на регулиране с контрол, определена в член 5а, параграфи от 1 до 4 и параграф 5, буква б), както и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Крайните срокове, постановени в член 5а, параграф 3, буква в), параграф 4, букви б) и д) от Решение 1999/468/ЕО, се определят на шест седмици.
Член 53
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящото решение на базата на предложение от Комисията в срок до 30 юни 2013 г.
Член 54
Преходни разпоредби
1. Настоящото решение не засяга продължаването или модифицирането, включително цялостна или частична отмяна, на помощта, одобрена от Комисията на основание на Решение 2004/904/ЕО или на основание на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2007 г.
2. Когато приема решения за съфинансиране от Фонда, Комисията взема предвид мерките, приети на основание на Решение 2004/904/ЕО преди 7 юни 2007 г., които имат финансово отражение през периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2005 г. и 31 декември 2007 г., за които документите, необходими за закриване на програмите, не са били изпратени на Комисията до крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се оттеглят от Комисията до 31 декември 2010 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми.
Сумите, свързани с операции или програми, които са временно преустановени заради съдебни производства или административни обжалвания, водещи до временно преустановяване, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично оттегляне.
4. В срок до 30 юни 2009 г. държавите-членки внасят в Комисията оценителен доклад за резултатите и въздействието на дейностите, съфинансирани от Фонда през периода 2005-2007 г.
5. В срок до 31 декември 2009 г. Комисията внася в Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите междинен доклад за постигнатите резултати и за количествените и качествените аспекти на работата на Фонда за периода 2005-2007 г.
Член 55
Отмяна
Решение 2004/904/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2008 г.
Член 56
Влизане в сила и прилагане
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2008 г., с изключение на членове 13, 17, 18, 20, 23 и 25, член 31, параграф 2, член 31, параграф 5, член 32, член 35, параграф 4 и член 52, които се прилагат от 7 юни 2007 г.
Член 57
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 23 май 2007 година.