KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 20. april 2009
om definition af kriterierne for klassificering af affaldsanlæg i overensstemmelse med bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF om håndtering af affald fra udvindingsindustrien
(meddelt under nummer K(2009) 2856)
(2009/337/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF (1), særlig artikel 22, stk. 1, litra g), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at sikre en ensartet vurdering af de kriterier, som er opstillet i bilag III til direktiv 2006/21/EF, er det nødvendigt at definere en metode og om muligt at fastsætte grænseværdier under hensyntagen til de forskellige typer affaldsanlæg, deres stabilitet på kort og lang sigt og under driftsfasen.
(2)
Det er hensigtsmæssigt ud fra et teknisk synspunkt at undtage affaldsanlæg, som kun håndterer inert affald eller uforurenet jord, fra vurderingen af kriterierne vedrørende tilstedeværelsen af farlige stoffer eller farligt affald.
(3)
De potentielle farer i forbindelse med et affaldsanlæg kan ændre sig betydeligt under anlæggets drifts- og lukningsfaser. Det er derfor hensigtsmæssigt at vurdere anlæggets klassificering efter behov og under alle omstændigheder ved driftsfasens afslutning.
(4)
For at vurdere risikoen for tab af liv og farer for menneskers helbred ved tab af et anlægs strukturelle integritet eller ukorrekt drift bør der tages hensyn til den faktiske permanente tilstedeværelse af mennesker i de potentielt berørte områder ved vurdering af omfanget af det potentielle tab af menneskeliv eller farerne for menneskers helbred.
(5)
Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af (2) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Et affaldsanlæg klassificeres i kategori A i overensstemmelse med bilag III, første led, til direktiv 2006/21/EF, hvis de formodede følger på kort eller lang sigt af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift af et affaldsanlæg kan føre til:
a)
et ikke-negligerbart potentiale for tab af menneskeliv
b)
alvorlig fare for menneskers helbred
c)
alvorlig fare for miljøet.
2. Med henblik på den i stk. 1 omhandlede klassificering indgår hele affaldsanlæggets levetid, herunder også tidsrummet efter nedlukningen, i vurderingen af anlæggets farepotentiale.
Artikel 2
1. I denne beslutning forstås et affaldsanlægs strukturelle integritet som anlæggets evne til at holde affaldet inden for anlægsområdets afgrænsning på den måde, som det er konstrueret til.
2. Tab af strukturel integritet skal omfatte alle mulige svigt i mekanismer, der er relevante for det pågældende anlægs struktur.
3. En evaluering af konsekvenserne af tabet af strukturel integritet skal omfatte de umiddelbare virkninger som følge af transport af materialer bort fra anlægget på grund af svigt og de heraf følgende virkninger på kort og lang sigt.
Artikel 3
1. I denne beslutning forstås ukorrekt drift af et affaldsanlæg som drift, der kan give anledning til et større uheld, herunder svigtende miljøbeskyttelsesforanstaltninger og fejlagtig eller utilstrækkelig konstruktion af affaldsanlægget.
2. En vurdering af udledningen af forurenende stoffer som følge af ukorrekt drift skal omfatte virkningerne både af pulsagtige korttidsudledninger og af længerevarende udledninger af forurenende stoffer. Vurderingen skal omfatte både affaldsanlæggets driftsfase og perioden på længere sigt efter nedlukning, og den skal indeholde en evaluering af de potentielle farer, som udgøres af affaldsanlæg, der indeholder reaktivt affald, uanset om affaldet er klassificeret som farligt eller ikke-farligt i Rådets direktiv 91/689/EØF (3).
Artikel 4
1. Medlemsstaterne skal vurdere konsekvenserne af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift af et affaldsanlæg i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4.
2. Det potentielle tab af menneskeliv eller den potentielle fare for menneskers helbred anses for negligerbart eller ikke-alvorligt, hvis de mennesker, bortset fra ansatte på anlægget, der kan blive berørt, ikke forventes at opholde sig permanent eller i længere perioder i det potentielt berørte område. Skader, der medfører handicap eller langvarigt dårligt helbred, betragtes som alvorlige farer for mennesker helbred.
3. Den potentielle fare for miljøet anses som ikke-alvorlig, hvis:
a)
intensiteten af kildestyrken af den potentielle forurening aftager kraftigt inden for kort tid
b)
svigtet ikke fører til permanente eller længerevarende miljøskader
c)
det berørte miljø kan genskabes gennem en mindre oprydnings- og genopretningsindsats.
4. Ved vurderingen af potentialet for tab af menneskeliv eller fare for menneskers helbred og for miljøet skal de specifikke evalueringer af omfanget af potentielle skadevirkninger vurderes og ses i sammenhængen: kilde-transportvej-receptor.
Når der for et givet affaldsanlæg ikke er nogen transportvej fra kilde til receptor, skal affaldsanlægget ikke klassificeres i kategori A på grundlag af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift.
Artikel 5
1. I tilfælde af tab af strukturel integritet for så vidt angår tailingsdamme anses menneskers liv for at være truet, hvis vand eller slam står mindst 0,7 m over terræn, eller hvis vand eller slam bevæger sig med en hastighed på over 0,5 m/s.
2. Vurderingen af det potentielle tab af menneskeliv og faren for menneskers helbred skal som minimum omfatte følgende faktorer:
a)
affaldsanlæggets størrelse og egenskaber, herunder dets konstruktion
b)
mængde og kvalitet, herunder de fysiske og kemiske egenskaber, af affaldet i affaldsanlægget
c)
topografien af affaldsanlægsområdet, herunder faktorer, som kan have en dæmpende virkning
d)
den tid, det tager for en potentiel flodbølge at nå til områder, hvor der befinder sig mennesker
e)
flodbølgens udbredelseshastighed
f)
det anslåede vand- eller slamniveau
g)
vand- eller slamniveauets stigningstakt
h)
alle andre relevante, anlægsspecifikke faktorer, som kan påvirke potentialet for tab af menneskeliv eller fare for menneskers helbred.
Artikel 6
1. For så vidt angår skred i affaldsbunker, anses enhver affaldsmasse i bevægelse for potentielt farlig for menneskers liv, hvis der befinder sig mennesker inden for den bevægende affaldsmasses rækkevidde.
2. Vurderingen af potentialet for tab af menneskeliv og faren for menneskers helbred skal som minimum omfatte følgende faktorer:
a)
affaldsanlæggets størrelse og egenskaber, herunder dets konstruktion
b)
mængde og kvalitet, herunder de fysiske og kemiske egenskaber, af affaldet i affaldsanlægget
c)
hældningsvinklen af affaldsbunkens sider
d)
potentialet for opbygning af internt grundvand i affaldsbunken
e)
undergrundens stabilitet
f)
topografien
g)
afstanden til vandløb, anlæg og bygninger
h)
minerelaterede aktiviteter
i)
alle andre relevante, anlægsspecifikke faktorer, som i væsentlig grad kan bidrage til den risiko, som strukturen frembyder.
Artikel 7
1. Den i andet led i bilag III til direktiv 2006/21/EF omhandlede grænseværdi bestemmes som forholdet mellem vægten beregnet som tørstof af henholdsvis:
a)
alt affald, der er klassificeret som farligt i henhold til direktiv 91/689/EØF, og som forventes at være placeret på affaldsanlægget ved afslutningen af den planlagte driftsperiode, og
b)
alt affald, der forventes at være placeret på affaldsanlægget ved udgangen af den planlagte driftsperiode.
2. Når det i stk. 1 omhandlede forhold overstiger 50 %, skal affaldsanlægget klassificeres i kategori A.
3. Når det i stk. 1 omhandlede forhold er mellem 5 % og 50 %, klassificeres affaldsanlægget i kategori A.
Et sådant affaldsanlæg kan dog klassificeres som ikke tilhørende kategori A, såfremt en stedspecifik risikovurdering med specifikt fokus på effekterne af farligt affald, udført som en del af klassificeringen baseret på konsekvenserne af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift, viser, at affaldsanlægget ikke bør klassificeres i kategori A på grundlag af indholdet af farligt affald.
4. Når det i stk. 1 omhandlede forhold er under 5 %, skal affaldsanlægget ikke klassificeres i kategori A på grundlag af indholdet af farligt affald.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne skal vurdere, om det i tredje led i bilag III til direktiv 2006/21/EF fastsatte kriterium er opfyldt i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4.
2. For planlagte tailingsdamme skal følgende metode anvendes:
a)
Der føres en fortegnelse over stoffer og præparater, som anvendes i processerne, og som efterfølgende udledes med de opslemmede tailings til i tailingsdammen.
b)
For hvert stof og præparat udarbejdes et overslag over de årlige mængder, som anvendes ved håndteringen for hvert år af den planlagte driftsperiode.
c)
For hvert stof og præparat afgøres, om det er et farligt stof eller et farligt præparat i henhold til Rådets direktiv 67/548/EØF (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF (5).
d)
For hvert år af den planlagte driftsperiode beregnes den årlige stigning i mængden af oplagret vand (ΔQi) i tailingsdammen under steady-state-forhold i overensstemmelse med den i bilag I anførte formel.
e)
For hvert farligt stof eller præparat, som er identificeret i overensstemmelse med litra c), anslås den maksimale årlige koncentration (C max) i den vandige fase i overensstemmelse med formlen i bilag II.
Hvis den vandige fase på grundlag af en vurdering af de maksimale årlige koncentrationer (C max) anses for at være »farlig« som defineret i direktiv 1999/45/EF eller 67/548/EØF, klassificeres anlægget som et anlæg i kategori A.
3. For bestående tailingsdamme baseres klassifikationen af affaldsanlægget på den i stk. 2 anførte metode eller på en direkte kemisk analyse af vand og faste stoffer på affaldsanlægget. Hvis den vandige fase og dens indhold må betragtes som farlige præparater efter direktiv 1999/45/EF eller 67/548/EØF, klassificeres affaldsanlægget som et anlæg i kategori A.
4. For bunkeudvaskningsanlæg, hvor metaller udvindes fra malmbunker ved gennemstrømning af en ekstraktionsvæske, skal medlemsstaterne ved nedlukningen foretage en screening for farlige stoffer baseret på en oversigt over anvendte kemikalier og restkoncentrationer heraf i drænvandet fra bunken, efter at den afsluttende gennemvaskning af denne er endt. Hvis disse perkolater må betragtes som farlige præparater i henhold til direktiv 1999/45/EF eller 67/548/EØF, skal affaldsanlægget klassificeres som et anlæg i kategori A.
Artikel 9
Artikel 7 og 8 i denne beslutning finder ikke anvendelse på affaldsanlæg, som kun indeholder inert affald eller uforurenet jord.
Artikel 10
En revision af klassifikationen skal gennemføres af den kompetente myndighed som defineret i direktiv 2006/21/EF, hvis tilladelsen eller driftsvilkårene ændres betydeligt.
Denne revision skal foretages senest ved udløbet af anlæggets driftsperiode.
Artikel 11
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. april 2009.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 април 2009 година
относно определянето на критериите за класификация на съоръженията за отпадъци в съответствие с приложение III към Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии
(нотифицирано под номер C(2009) 2856)
(2009/337/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1), и по-специално член 22, параграф 1, буква ж) от нея,
като има предвид, че:
(1)
За да се осигури общовалидно оценяване на критериите, формулирани в приложение III към Директива 2006/21/ЕО, е необходимо да се определи методика и, когато това е възможно, да се фиксират гранични стойности с оглед различните видове съоръжения за отпадъци, тяхното поведение в краткосрочен и дългосрочен план, както и през целия им експлоатационен период.
(2)
От техническа гледна точка е уместно съоръженията, съдържащи само инертни отпадъци или незамърсени почви, да бъдат освободени от оценка по критериите за наличие на опасни вещества или опасни отпадъци.
(3)
Потенциалната опасност, предизвиквана от дадено съоръжение за отпадъци, може значително да се променя през периода на експлоатация и след закриване на съоръжението. Следователно трябва, когато това е необходимо, да се преразглежда класификацията на съоръжението, като такова преразглеждане следва да се извършва поне веднъж - в края на експлоатационния период.
(4)
За оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот и на опасността за човешкото здраве в случай на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на дадено съоръжение следва при провеждането на такива оценки да се отчита реалното постоянно присъствие на хора в зоните, които могат да бъдат засегнати.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 18 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Дадено съоръжение за отпадъци се класифицира в категория А съгласно първото тире от приложение III към Директива 2006/21/ЕО, ако прогнозните последици в краткосрочен и дългосрочен план от повреда, дължаща се на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на съоръжението за отпадъци, биха могли да доведат до:
а)
потенциална опасност за загуба на човешки живот, освен ако тази опасност не е пренебрежимо малка;
б)
сериозна опасност за човешкото здраве;
в)
сериозна опасност за околната среда.
2. За целите на споменатата в параграф 1 класификация при оценката на потенциалната опасност на съоръжението следва да се разглежда цялостният жизнен цикъл на съоръжението, включително периодът след неговото затваряне.
Член 2
1. По смисъла на настоящото решение конструктивна цялост на съоръжение за отпадъци означава неговата възможност да задържа в рамките на своите граници отпадъците по предвидения в проекта му начин.
2. Нарушаване на конструктивната цялост означава всички възможни видове повреди във връзка с конструктивните елементи на съответното съоръжение за отпадъци.
3. Оценката на последиците от нарушаване на конструктивната цялост следва да включва прякото въздействие на всеки материал, транспортиран от съоръжението в резултат на повредата, както и породените краткосрочни и дългосрочни последици.
Член 3
1. По смисъла на настоящото решение неправилна експлоатация на съоръжение за отпадъци означава всяка експлоатация, която може да предизвика голяма авария, включително неефективност или неприлагане на мерките за защита на околната среда и погрешен или недостатъчно съответстващ на изискванията проект.
2. Оценката на изпускането на замърсители в резултат на неправилна експлоатация следва да включва както последиците от краткосрочни пулсации, така и продължителното изпускане на замърсители. Тази оценка следва да обхваща експлоатационния период на съоръжението, както и продължителен период след неговото затваряне. Тя следва да включва оценка на потенциалните опасности, дължащи се на съоръжения, които съдържат реагиращи отпадъци, независимо дали тези отпадъци са класифицирани като опасни или неопасни съгласно Директива 91/689/ЕИО на Съвета (3).
Член 4
1. Държавите-членки следва да оценяват последиците от повреда, дължаща се на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на дадено съоръжение за отпадъци, в съответствие с изискванията в параграфи 2, 3 и 4.
2. Потенциалната опасност за загуба на човешки живот или опасността за човешкото здраве ще се считат за незначителни или не представляващи сериозна заплаха, ако не се очаква други хора освен работещите по експлоатацията на съоръжението да присъстват непрекъснато или за продължителни периоди от време в потенциално застрашената зона. Уврежданията на здравето, водещи до инвалидност и продължителни болестни състояния, ще се считат за сериозни опасности за човешкото здраве.
3. Потенциалната опасност за околната среда няма да се счита за сериозна, ако:
а)
интензивността на потенциалния замърсител намалява значително за кратък период от време;
б)
повредата не води до постоянно или дългосрочно увреждане на околната среда;
в)
засегнатата околна среда може да бъде възстановена чрез малки по обем дейности за почистване и възстановяване.
4. При установяването на потенциална опасност за загуба на човешки живот или на опасност за човешкото здраве или за околната среда конкретните оценки на степента на потенциалните въздействия следва да се разглеждат в контекста на веригата източник-път на разпространение-рецептор.
В случаите, при които липсва път на разпространение между източника и рецептора, съответното съоръжение не трябва да се класифицира в категория А въз основа на повреда, дължаща се на нарушение на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация.
Член 5
1. В случай на нарушение на конструктивната цялост на стените на хвостохранилища ще се счита, че е застрашен човешки живот, когато водата или хвостът е поне 0,7 m над нивото на терена или когато скоростта на водата или хвоста надхвърля 0,5 m/s.
2. Оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве следва да обхваща поне следните фактори:
а)
размера и характеристиките на съоръжението, включително неговия проект;
б)
количествените и качествените характеристики на отпадъците в съоръжението, включително техните физични и химични свойства;
в)
топографията на площадката на съоръжението, включително влажностните характеристики;
г)
времето за достигане на потенциална приливна вълна до райони, където има хора;
д)
скоростта на разпространение на приливната вълна;
е)
прогнозното ниво на водата или хвоста;
ж)
темпа на покачване на нивото на водата или хвоста;
з)
всякакви други специфични за площадката фактори, които биха могли да повлияят на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве.
Член 6
1. В случаите на свличания на насипища (табани) всяка движеща се маса от отпадъци ще се счита за опасна за живота, ако има наличие на хора в обсега на движещата се маса.
2. Оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве следва да обхваща най-малко следните фактори:
а)
размера и характеристиките на съоръжението, включително неговия проект;
б)
количествените и качествените характеристики на отпадъците в съоръжението, включително техните физични и химични свойства;
в)
ъгъла на откоса на насипището (табана);
г)
потенциалната опасност от акумулиране на подземни води в насипището (табана);
д)
стабилността на геоложката основа;
е)
топографията;
ж)
близостта до течащи води, съоръжения, сгради;
з)
наличието на минни изработки;
и)
всякакви други специфични за площадката фактори, които могат значително да допринесат за наличието на риск от разглежданото съоръжение.
Член 7
1. Праговата стойност, спомената във второто тире на приложение III към Директива 2006/21/ЕО, следва да се определя като отношение между теглата на база суха маса на:
а)
количеството на отпадъците, класифицирани като опасни в съответствие с Директива 91/689/ЕИО, което се очаква, че ще се натрупа в съоръжението в края на проектния експлоатационен период; и
б)
общото количество отпадъци, което се очаква, че ще се натрупа в съоръжението в края на проектния експлоатационен период.
2. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение надхвърля 50 %, съоръжението следва да се класифицира в категория А.
3. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение е между 5 и 50 %, съоръжението също следва да се класифицира в категория А.
Такова съоръжение, обаче, е възможно да не се класифицира в категория А в случаите, когато това е обосновано чрез оценка на рисковете за конкретната площадка, насочена специално към въздействията на опасните отпадъци и разработена като част от класификацията, базираща се на последиците от повреда в резултат на нарушение на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация, която оценка показва, че съоръжението не би трябвало да се класифицира в категория А по причина на наличието в него на опасни отпадъци.
4. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение е под 5 %, съоръжението не следва да се класифицира в категория А по причина на наличието в него на опасни отпадъци.
Член 8
1. Държавите-членки следва да оценяват до каква степен критерият, формулиран в третото тире от приложение III към Директива 2006/21/ЕО, се изпълнява в съответствие със съображенията, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
2. За новопроектираните хвостохранилища трябва да се използва следната методика:
а)
следва да се изготви инвентаризация на всички вещества и препарати, използвани в технологичния процес, които впоследствие се депонират с хвоста в хвостохранилището;
б)
за всяко вещество или препарат следва да се направи оценка на годишните количества, използвани в технологичния процес, за всяка година от проектния експлоатационен период;
в)
за всяко вещество или препарат следва да се определи дали е опасно вещество или препарат по смисъла на Директива 67/548/ЕИО на Съвета (4) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
за всяка година от проектния експлоатационен период следва да се определи годишното нарастване на количеството на водата в хвостохранилището (ΔQi), изчислено на база на отделеното количество хвост в сухо състояние по формулата, посочена в приложение I;
д)
за всяко опасно вещество или препарат, идентифицирани съгласно буква в), следва да се оцени неговата максимална годишна концентрация (C max) в течна фаза, в съответствие с формулата, посочена в приложение II.
Ако на база на оценките на максималните годишни концентрации (C max) се окаже, че течната фаза се счита за „опасна“ по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
3. За действащите хвостохранилища класификацията на съоръжението следва да се основава или на описаната в параграф 2 методика, или на непосредствен химичен анализ на водата и твърдите вещества, намиращи се в съоръжението. Ако се окаже, че течната фаза и нейните съставки трябва да бъдат считани за опасен препарат по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
4. За съоръженията с купово излугване, където се добиват метали от насипана руда чрез използване на излугващи разтвори, държавите-членки следва да предприемат изследване за наличие на опасни вещества при закриването на съоръженията, на базата на инвентаризация на използваните излугващи химикали и на остатъчните концентрации на тези химикали в дренажните води след завършване на промивката. Ако се окаже, че тези инфилтратни води трябва да бъдат считани за опасен препарат по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
Член 9
Членове 7 и 8 от настоящото решение не се прилагат за съоръжения за отпадъци, които съдържат само инертни отпадъци или незамърсена почва.
Член 10
В случаите, когато са налице съществени промени в разрешителното или значителни изменения в експлоатационните условия, следва да бъде направено преразглеждане на класификацията от компетентния орган по смисъла на Директива 2006/21/ЕО.
Това преразглеждане следва да бъде направено не по-късно от края на експлоатационния период на съоръжението.
Член 11
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 април 2009 година.