KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2869/95 af 13. december 1995 om de gebyrer, der skal betales til Harmoniseringskontoret for det indre marked (varemærker og mønstre)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (1), ændret ved forordning (EF) nr. 3288/94 (2),
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af december 1995 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Ifølge artikel 139, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94, i det følgende benævnt forordningen, vedtages gebyrregulativet efter den procedure, der er fastsat i forordningens artikel 141;
ifølge forordningens artikel 139, stk. 1, skal især gebyrernes størrelse og opkrævning fastsættes i gebyrregulativet;
i henhold til forordningens artikel 139, stk. 2, skal gebyrernes størrelse fastsættes på et sådant niveau, at provenuet heraf i princippet sikrer, at budgettet for Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre) (Kontoret) balancerer;
under Kontorets indkøringsfase kan der imidlertid kun opnås balance, hvis der ydes et tilskud fra De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, jf. forordningens artikel 134, stk. 3;
grundgebyret for en ansøgning om registrering af et EF-varemærke skal omfatte det beløb, som Kontoret skal betale til hver af medlemsstaternes centrale myndighed for industriel ejendomsret for hver søgningsrapport, som fremsendes af vedkommende myndighed, jf. forordningens artikel 39, stk. 4;
for at sikre den fornødne fleksibilitet, bør Kontorets præsident (præsidenten) bemyndiges til på visse betingelser at fastsætte de beløb, der skal betales til Kontoret for dets tjenesteydelser, samt til at fastsætte prisen for adgang til Kontorets databank og for at få databankens indhold stillet til rådighed i maskinlæsbar form ligesom også priserne for salg af Kontorets publikationer,
for at lette betalingen af gebyrer og andre beløb bør præsidenten bemyndiges til at tillade andre betalingsmåder end dem, der udtrykkeligt er forudset i denne forordning;
det er hensigtsmæssigt, at de gebyrer og andre beløb, som skal betales til Kontoret, fastsættes i samme regningsenhed som den, der benyttes i Kontorets budget;
Kontorets budget fastsættes i ecu;
fastsættes disse beløb endvidere i ecu undgås afvigelser, der ville kunne opstå på grund af forskelle i omvekslingskurserne;
betaling i kontanter finder sted i den nationale valuta i den medlemsstat, hvor Kontoret har sit hjemsted;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med den af det udvalg, der er nedsat ved forordningens artikel 141, afgivne udtalelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Almindelige bestemmelser
Denne forordning finder anvendelse på:
a) de gebyrer der skal indbetales til Kontoret, jf. forordning (EF) nr. 40/94 og forordning (EF) nr. 2868/95
b) de beløb, der fastsættes af præsidenten i henhold til artikel 3, stk. 1 og 2.
Artikel 2
Gebyrer, hvis opkrævning er hjemlet i forordningen og i forordning (EF) nr. . . . /95
Der skal indbetales følgende gebyrer til Kontoret, jf. artikel 1, litra a):
TABELPOSITION
Artikel 3
De af præsidenten fastsatte beløb
1. Præsidenten fastsætter størrelsen af de beløb, der skal betales for andre af Kontorets tjenesteydelser end dem, der er angivet i artikel 2.
2. Præsidenten fastsætter størrelsen af det beløb, der skal betales for Kontorets EF-varemærketidende og Kontorets Meddelelsesblad samt for andre publikationer, som Kontoret måtte udgive.
3. Beløbenes størrelse fastsættes i ecu
4. De af præsidenten fastsatte beløb, jf. stk. 1 og 2, offentliggøres i Kontorets Meddelelsesblad.
Artikel 4
Forfaldsdag
1. Gebyrer og andre beløb, hvis forfaldsdag ikke er angivet i forordningen eller i forordning (EF) nr. 2868/95, forfalder til betaling ved modtagelsen af anmodningen om udførelsen af den pågældende tjenesteydelse.
2. Præsidenten kan undlade at kræve forudbetaling af gebyrer eller beløb, der skal erlægges for udførelsen af de i stk. 1 nævnte tjenesteydelser.
Artikel 5
Betaling
1. Betaling af gebyrer og andre beløb til Kontoret sker ved
a) indbetaling eller overførsel til Kontorets bankkonto
b) indlevering eller fremsendelse af checks, der udstedes til Kontoret, eller
c) betaling i rede penge.
2. Præsidenten kan tillade andre betalingsmåder end dem, der er angivet i stk. 1, herunder navnlig deponering på en konto hos Kontoret.
3. Tillades andre betalingsmåder, jf. stk. 2, skal dette offentliggøres i Kontorets Meddelelsesblad.
Artikel 6
Betalingsvalutaer
1. Betaling finder sted i ecu ved indbetaling eller overførsel til en bankkonto, jf. artikel 5, stk. 1, litra a), eller ved indlevering eller fremsendelse af checks, jf. artikel 5, stk. 1, litra b), eller når der benyttes andre betalingsmåder, som præsidenten har givet tilladelse til i henhold til artikel 5, stk. 2.
2. Betalinger i rede penge, jf. artikel 5, stk. 1, litra c), finder sted i valutaen i den medlemsstat, hvor Kontoret har sit hjemsted. Præsidenten fastsætter ecuens modværdi i den pågældende valuta på grundlag af de omregningskurser, der dagligt fastsættes af Kommissionen og offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf. Rådets forordning nr. 3320/94 (4).
Artikel 7
Oplysninger, der skal meddeles i forbindelse med indbetalinger
1. Ved enhver indbetaling anføres navnet på den person, som foretager betalingen, samt de oplysninger, der er nødvendige, for at Kontoret let kan fastlægge betalingsformålet. Navnlig skal der meddeles følgende oplysninger:
a) Ved betaling af et ansøgningsgebyr anføres betalingsformålet, dvs. »ansøgningsgebyr«.
b) Ved betaling af et registreringsgebyr anføres journalnummeret på den ansøgning, der ligger til grund for registreringen samt betalingsformålet, dvs. »registreringsgebyr«.
c) Ved betaling af et indsigelsesgebyr anføres ansøgningens journalnummer og navnet på den EF-varemærkeansøger, mod hvem indsigelsen er rettet, samt betalingsformålet, dvs. »indsigelsesgebyr«.
d) Ved betaling af et fortabelses- eller ugyldighedsgebyr anføres registreringsnummeret og navnet på den EF-varemærkeindehaver, som begæring er rettet mod, samt betalingsformålet, dvs. »fortabelsesgebyr« henholdsvis »ugyldighedsgebyr«.
2. Hvis betalingsformålet ikke umiddelbart kan fastlægges, anmoder Kontoret den person, som har foretaget betalingen, om skriftligt at give meddelelse om betalingsformålet inden for en af Kontoret fastsat frist. Hvis denne opfordring ikke efterkommes rettidigt, anses betalingen for ikke at være sket. Det indbetalte beløb tilbagebetales.
Artikel 8
Betalingsdatoen
1. Ved indbetaling til Kontoret gælder som betalingsdato:
a) i de i artikel 5, stk. 1, litra a), nævnte tilfælde: den dato, det indbetalte eller overførte beløb krediteres Kontorets bankkonto
b) i det i artikel 5, stk. 1, litra b), nævnte tilfælde: den dato, Kontoret modtager checken, med forbehold af senere indløsning af den
c) i de i artikel 5, stk. 1, litra c), nævnte tilfælde: den dato, beløbet i rede penge modtages.
2. Tillader præsidenten med hjemmel i artikel 5, stk. 2, at gebyrer kan betales på andre måder end de i artikel 5, stk. 1, nævnte, fastsætter han samtidig den dato, hvor betalingen anses for modtaget.
3. Anses et gebyr først for betalt efter udløbet af betalingsfristen, jf. stk. 1 og 2, anses fristen dog for at være overholdt, når det over for Kontoret bevises, at den person, der foretog indbetalingen
a) inden for betalingsfristen i en medlemsstat
i) har betalt til et pengeinstitut
ii) har givet en forskriftsmæssig ordre til et pengeinstitut om overførsel af det skyldige beløb, eller
iii) til et postkontor eller på anden måde har indleveret et brev adresseret til Kontoret og indeholdende en check, jf. artikel 5, stk. 1, litra b), med forbehold af senere indløsning heraf, og
b) har betalt et ekstragebyr på 10 % af de(t) skyldige gebyr(er), idet beløbet dog ikke må overstige 200 ECU; der betales ikke ekstragebyr, hvis en af betingelserne under litra a) er blevet opfyldt senest ti dage før udløbet af betalingsfristen.
4. Kontoret kan anmode den person, der har foretaget en betaling, om at bevise, på hvilken dato en af betingelserne under stk. 3, litra a), var opfyldt, og i givet fald kræve betaling af et ekstragebyr, jf. stk. 3, litra b), inden for en af Kontoret fastsat frist. Efterkommes anmodningen ikke, eller er det fremlagte bevis utilstrækkeligt, eller betales det krævede ekstragebyr ikke rettidigt, anses betalingsfristen for overskredet.
Artikel 9
Utilstrækkelig betaling
1. En betalingsfrist anses principielt kun for overholdt, hvis hele gebyret er blevet betalt inden for den foreskrevne frist. Er gebyret ikke blevet betalt fuldt ud, tilbagebetales det allerede indbetalte beløb efter fristens udløb.
2. Kontoret kan dog give en person, som har indbetalt et utilstrækkeligt beløb, mulighed for senere at indbetale det resterende beløb, hvis dette kan ske inden betalingsfristens udløb, eller, hvor det skønnes rimeligt, se bort fra, at en ubetydelig del af gebyret mangler, uden at dette skader den pågældende persons rettigheder.
Artikel 10
Tilbagebetaling af ubetydelige beløb
1. Er der blevet indbetalt for stort et beløb til dækning af gebyrer eller andre beløb, skal det overskydende beløb ikke tilbagebetales, hvis det er ubetydeligt, og den pågældende part ikke udtrykkeligt har anmodet om tilbagebetaling. Kontorets præsident fastsætter, hvilke beløb der skal anses for ubetydelige.
2. Præsidentens afgørelse, jf. stk. 1, offentliggøres i Kontorets Meddelelsesblad.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 1995.
31995R2869
L 303/33
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2869/95 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 1995 година
относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно търговската марка на Общността (1), изменен с Регламент (ЕО) № 3288/94 (2), и по-специално член 139 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно търговската марка на Общността (3),
като има предвид, че член 139, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (наричан по-долу „регламентът“) предвижда процедурата за събиране на таксите да се приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 141 от регламента;
като има предвид, че член 139, параграф 1 от регламента предвижда в правилата за таксите да бъдат определени размерът и начинът на заплащането им;
като има предвид, че член 139, параграф 2 от регламента предвижда размерът на таксите да бъде определен до стойност, чрез която да се гарантира балансираността на бюджета на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн), по принцип;
като има предвид, че въпреки това в началната фаза от дейността на службата може да се постигне такъв баланс само когато бъде отпусната субсидия от общия бюджет на Европейските общности съгласно член 134, параграф 3 от регламента;
като има предвид, че основната такса за заявяване на търговска марка на Общността включва сумата, която службата трябва да заплати на всяка централна служба по индустриална собственост в държавите-членки за всяко проучване, извършено от тези служби съгласно член 39, параграф 4 от регламента;
като има предвид, че за да се осигури необходимата гъвкавост, председателят на службата (наричан по-долу „председателят“), трябва да бъде упълномощен, с някои изключения, да определи размера на таксите, които се събират от службата за извършените от нея услуги, таксите за достъп до базата данни на службата, както и за предоставянето на данни от нея в машинночитаема форма, както и да установи таксите за публикуването ѝ;
като има предвид, че с оглед улесняване заплащането на таксите и дължимите суми, председателят е упълномощен да разрешава начини на заплащане, които допълват изрично предвидените в настоящия регламент;
като има предвид, че е подходящо таксите и разноските, които се събират от службата, да бъдат определени в същата валутна единица, както валутата, в която е съставен бюджетът на службата;
като има предвид, че бюджетът на службата е определен в екю;
като има предвид, че следователно определянето на размерите в екю предотвратява несъответствията, които могат да възникнат при разликите във валутния курс;
като има предвид, че плащанията в брой се извършват във валутата на държавата-членка, където е седалището на службата;
като има предвид, че мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 141 от регламента,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Общи положения
В съответствие с настоящия регламент се събират следните такси:
а)
таксите, дължими на службата, предвидени в регламента и в Регламент (ЕО) № 2868/95;
б)
сумите, определени от председателя съгласно член 3, параграфи 1 и 2.
Член 2
Такси, предвидени в регламента и в Регламент (ЕО) № 2868/95
Таксите, които се събират от службата по реда на член 1, буква а), са следните:
(в екю)
1.
Основна такса за заявяване на индивидуална марка (член 26, параграф 2; правило 4, буква а)
975
2.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за индивидуална марка (член 26, параграф 2; правило 4, буква б)
200
3.
Основна такса за заявяване на колективна марка (член 26, параграф 2 и член 64, параграф 3; правило 4, буква а) и правило 42)
1 675
4.
Такса за всеки клас стоки или услуги, надвишаващи три за колективна марка (член 26, параграф 2 и член 64, параграф 3; правило 4, буква б) и правило 42)
400
5.
Такса за възражения (член 42, параграф 3; правило 18, параграф 1)
350
6.
Такса за промяна в представянето на търговска марка (член 140, параграф 2 и член 44, параграф 2; правило 13, параграф 2)
200
7.
Основна такса за регистрация на индивидуална марка (член 45; правило 23, параграф 1, буква а)
1 100
8.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за индивидуална марка (член 45; правило 23, параграф 1, буква б)
200
9.
Основна такса за регистрация на колективна марка (член 45 и член 64, параграф 3; правило 23, параграф 1, буква а) и правило 42)
2 200
10.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за колективна марка (член 45 и член 64, параграф 3; правило 23, параграф 1, буква б) и правило 42)
400
11.
Допълнителна такса за закъснение при плащане на такса за регистрация (член 140, параграф 2, точка 2; правило 23, параграф 3)
25 %
от забавената такса за регистрация, но не повече от 750
12.
Основна такса за подновяване на индивидуална марка (член 47, параграф 1; правило 30, параграф 2, буква а)
2 500
13.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за индивидуална марка (член 47, параграф 1; правило 30, параграф 2, буква б)
500
14.
Основна такса за подновяване на колективна марка (член 47, параграф 1 и член 64, параграф 3; правило 30, параграф 2, буква а) и правило 42)
5 000
15.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за колективна марка (член 47, параграф 1 и член 64, параграф 3; правило 30, параграф 2, буква б) и правило 42)
1 000
16.
Допълнителна такса за закъсняло плащане на такса за подновяване или за късно подаване на искане за подновяване (член 47, параграф 3; правило 30, параграф 2, буква в)
25 %
от забавената такса за подновяване, но не повече от 1 500
17.
Такса за подаване на молба за отмяна или недействителност (член 55, параграф 2; правило 39, параграф 2)
700
18.
Такса за подаване на жалба (член 59; правило 49, параграф 1)
800
19.
Такса за възстановяване на права (restitutio in integrum) (член 78, параграф 3)
200
20.
Такса за преобразуване на марката в заявка за национална марка (член 109, параграф 1; правило 45, параграф 2)
200
21.
Такса за записване на регистрация на изцяло или частично прехвърляне на търговска марка на Общността (член 24 и член 140, параграф 2, точка 4; правило 31, параграфи 4 и 8)
200
за всяко внасяне, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
22.
Такса за регистриране на изцяло или частично прехвърляне на търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 4; правило 31, параграф 4)
200
за всяка регистрация, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
23.
Такса за регистрация на лицензионно или друго право по отношение на търговската марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 5; правило 33, параграф 1) или за регистрация на лицензионно или друго право по отношение на регистрацията на търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 6; правило 33, параграф 4):
а)
даване на лицензия
б)
прехвърляне на лицензия
в)
създаване на право in rem
г)
прехвърляне на право in rem
д)
отнемане на право на ползване
200
за всяка регистрация, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
24.
Такса за заличаване на вписването на лицензионно или друго право (член 140, параграф 2, точка 7; правило 35, параграф 3)
200
за всяка отмяна, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
25.
Такса за изменяне на регистрацията на търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 8; правило 25, параграф 2)
200
26.
Такса за издаване на заверено копие от заявката за търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 12; правило 89, параграф 5), препис от сертификат за регистрация (член 140, параграф 2, точка 3; правило 24, параграф 2) или извлечение от регистъра (член 140, параграф 2, точка 9; правило 84, параграф 6):
а) незаверено копие или извлечение
10
б) заверено копие или извлечение
30
27.
Такса за проверка на документацията (член 140, параграф 2, точка 10, № 10; правило 89, параграф 1)
30
28.
Такса за издаване на копие от документите (член 140, параграф 2, точка 11, № 11; правило 89, параграф 5):
а) незаверено копие
10
б) заверено копие
30
плюс за всяка следваща страница над 10
1
29.
Такса съобщаване на информация, съдържаща се в документацията (член 140, параграф 2, точка 13; правило 90)
10
плюс за всяка следваща страница над 10
1
30.
Такса за преразглеждане на размера на определените за възстановяване процесуални разноски (член 140, параграф 2, точка 14; правило 94, параграф 4)
100
Член 3
Такси, определени от председателя
1. Председателят определя размера на събираните суми за всички услуги, извършвани от службата, различни от посочените в член 2.
2. Председателят определя размера на дължимите суми за публикации в бюлетина за търговски марки на Общността и Официалният вестник на службата, както и в други периодични издания на службата.
3. Размерът на сумите се определя в екю.
4. Размерът на сумите, определени от председателя по реда на параграфи 1 и 2, се публикува в Официалния вестник на службата.
Член 4
Падеж за изплащане за такси и дължими суми
1. Таксите и дължимите суми, за които падежът не е посочен в регламента или в Регламент (ЕО) № 2868/95, се дължат на датата на получаване на искането за извършване на услугата, на която съответства дължимата такса или сума.
2. Председателят може да реши да не извърши споменатите в параграф 1 услуги в зависимост от авансовото изплащане на съответните такси или суми.
Член 5
Плащане на такси и дължими суми
1. Таксите и дължимите суми на службата се изплащат:
а)
чрез банков превод по сметка на службата,
б)
чрез доставка или връчване на чекове, платими на службата, или
в)
в брой.
2. Председателят може да разреши начини на плащане, различни от посочените в параграф 1, по-специално чрез депозити по текущи сметки на службата.
3. Решенията, взети по реда на параграф 2, се публикуват в Официалния вестник на службата.
Член 6
Валути
1. Плащанията чрез банкови преводи по сметка на службата, посочени в член 5, параграф 1, буква а), чрез доставка или връчване на чекове, посочени в член 5, параграф 1, буква б) или друг начин на плащане, разрешен от председателя по реда на член 5, параграф 2, се извършват в екю.
2. Плащанията в брой, предвидени в член 5, параграф 1, буква в), се извършват във валутата на държавата-членка, където е седалището на службата. Председателят определя съответната стойност на тази валута в екю въз основа на действащите валутни курсове, по фиксинга на Комисията за всеки ден, публикуван в Официален вестник на Европейските общности съгласно Регламент (ЕО) № 3320/94 на Съвета (4).
Член 7
Обстоятелства, отнасящи се до плащането
1. За всяко плащане трябва да бъде посочено името на лицето, извършващо плащането, и информация, позволяваща на службата да установи веднага целта на плащането. По-специално трябва да бъде посочена следната информация:
а)
когато се извършва плащане на такса за подаване на заявка, целта на плащането, а именно „такса за заявяване“;
б)
когато се извършва плащане на такса за регистрация, номера на заявката, въз основа на която се иска регистрация, и целта на плащането а именно „такса за регистрация“.
в)
когато се извършва плащане на такса за възражение, номерът на заявката и името на заявителя на търговска марка на Общността, срещу когото се внася възражение, целта на плащането, а именно „такса за възражение“;
г)
когато се извършва плащане на такса за отмяна или недействителност, номера на молбата за регистрация и името на притежателя на търговска марка на Общността, срещу когото е насочена молбата, както и целта на плащането, а именно „такса за отмяна“ или „такса за недействителност“.
2. Когато целта на плащането не е установена незабавно, службата изисква от лицето, извършващо плащането, да я уведоми писмено за целта на плащането в посочен от нея срок. Когато лицето не изпълни изискването в подходящ срок, се приема, че не е извършено плащане. Изплатената сума се връща.
Член 8
Дата, на която се приема, че е извършено плащането
1. Датата, на която се счита, че е извършено плащане на службата, е, както следва:
а)
в случаите, предвидени в член 5, параграф 1, буква а), датата, на която сумата в брой или банковият превод са действително постъпили по сметка на службата;
б)
в случаите, предвидени в член 5, параграф 1, буква б), датата на получаване на чека от службата, при условие че чекът е готов за плащане;
в)
в случаите, предвидени в член 5, параграф 1, буква в), датата на получаване на сумата в брой.
2. Когато председателят разреши, в съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 2, други начини за плащане на таксите, освен предвидените в член 5, параграф 1, той определя също така и датата, на която се приема, че е било извършено плащането.
3. Когато съгласно разпоредбите на параграфи 1 и 2 не е прието, че е било извършено плащане до изтичане на срока, за който е било дължимо, се счита, че този срок е бил спазен, когато пред службата е представено доказателство, че лицето, извършило плащането:
а)
в държавата-членка, в срока, в който е трябвало да се извърши плащането:
i)
е извършило плащането чрез банкова институция;
ii)
е дало надлежно нареждане на банката да прехвърли сумата; или
iii)
е изпратило по пощата или по друг начин писмо с посочен в него адрес на службата и съдържащо чек по смисъла на член 5, параграф 1, буква б), при условие че чекът е готов за плащане;
и -
б)
е изплатило допълнителна такса в размер на 10 % от съответната/ите такса/и, но не повече от 200 ECU; не се дължи допълнителна такса, когато са изпълнени условията на буква а) не по-късно от 10 дни преди изтичането на срока за плащане.
4. Службата може да изиска от лицето, извършило плащането, да представи доказателство за датата, на която са изпълнени условията по параграф 3, буква а), и когато това се изисква, да заплати допълнителната такса, предвидена в параграф 3, буква б), в определен от нея срок. В случай че лицето не изпълни това изискване или доказателството е недостатъчно, или не е заплатило допълнителната такса в надлежен срок, се счита, че не е бил спазен срокът за плащане.
Член 9
Недостатъчност на изплатената сума
1. Срокът за плащане се счита по принцип за спазен, само когато цялата дължима сума е изплатена в надлежен срок. Когато таксата не е изплатена в пълен размер, изплатената част от сумата се връща след изтичането на срока за плащане.
2. Службата може обаче, когато това е възможно в рамките на оставащото време до изтичане на срока, да даде възможност на лицето да изплати липсващата сума или когато счете това за основателно, да не вземе под внимание липсващи суми в малък размер, без да се накърняват правата на лицето, извършващо плащането.
Член 10
Възстановяване на незначителни суми
1. Когато за покриване на такса или дължима сума е надвнесена някаква част, надвнесената част не се възстановява, когато размерът ѝ е незначителен и засегнатата страна не е поискала това изрично. Председателят определя кое се приема за незначителен размер.
2. Решенията по параграф 1 се публикуват в Официалния вестник на службата.
Член 11
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 1995 година.