Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF
af 11. februar 2004
om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),
efter proceduren i traktatens artikel 251(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Potentialet for at udnytte kraftvarmeproduktion som en energibesparende foranstaltning er ikke udnyttet optimalt i Fællesskabet på nuværende tidspunkt. Fremme af højeffektiv kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme er prioriteret af Fællesskabet - i lyset af kraftvarmeproduktions potentielle fordele, hvad angår besparelser i primærenergiressourcer, undgåelse af netværkstab og nedbringelse af emissioner, navnlig drivhusgasemissioner. Derudover kan effektiv energiudnyttelse med kraftvarmeproduktion også bidrage positivt til energiforsyningssikkerheden samt EU's og medlemsstaternes konkurrencemæssige stilling. Derfor er det nødvendigt at træffe foranstaltninger for at sikre en bedre udnyttelse af potentialet inden for rammerne af det indre marked for energi.
(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF(5) fastsætter fælles regler for produktion, transmission, distribution og forsyning af elektricitet i det indre marked for elektricitet. I denne sammenhæng bidrager udviklingen af kraftvarmeproduktion til at øge konkurrencen, også med hensyn til nye markedsaktører.
(3) I grønbogen "På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed" fremhæves det, at Den Europæiske Union er ekstremt afhængig af sine eksterne energileverancer, som på nuværende tidspunkt udgør 50 % af behovet, og ifølge fremskrivninger stiger denne andel til 70 % i 2030, hvis de nuværende tendenser fortsætter. Afhængighed af import og stigende importandele øger risikoen for forsyningsafbrydelser eller vanskeligheder i forbindelse med forsyningen. Forsyningssikkerhed bør dog ikke opfattes som blot et spørgsmål om at mindske importafhængigheden og øge den indenlandske produktion. Forsyningssikkerhed indebærer en bredere vifte af politiske initiativer, som bl.a. sigter mod at diversificere kilder og teknologier samt forbedre de internationale forbindelser. I grønbogen blev det desuden fremhævet, at energiforsyningssikkerheden er afgørende for en bæredygtig udvikling i fremtiden. Endelig blev det konkluderet i grønbogen, at det er afgørende at vedtage nye foranstaltninger for at mindske energiefterspørgslen for både at mindske energiafhængigheden og at nedbringe drivhusgasemissionerne. I sin beslutning af 15. november 2001 om grønbogen(6) opfordrer Europa-Parlamentet til at indføre incitamenter til fremme af overgangen til effektive energiproduktionsanlæg, herunder til kombineret kraftvarmeproduktion.
(4) Kommissionens meddelelse "En bæredygtig udvikling i Europa for en bedre verden: En EU-strategi for bæredygtig udvikling", der blev forelagt Det Europæiske Råd på mødet i Göteborg den 15. og 16. juni 2001, udpegede klimaændringer som en af de væsentligste hindringer for bæredygtig udvikling og understregede behovet for at øge udnyttelsen af ren energi og virkelig sætte ind på at mindske energiefterspørgslen.
(5) En stigning i udnyttelsen af kraftvarmeproduktion, der retter sig mod primærenergibesparelser, vil kunne være en vigtig del af den pakke af foranstaltninger, der er behov for at iværksætte, hvis Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer skal efterkommes, og af enhver pakke af politiske tiltag til opfyldelse af yderligere forpligtelser. I sin meddelelse om iværksættelse af det europæiske klimaændringsprograms første fase udpegede Kommissionen fremme af kraftvarmeproduktion som en af de foranstaltninger, der er nødvendige for at nedbringe drivhusgasemissionerne i energisektoren, og bekendtgjorde, at den havde til hensigt at fremsætte et direktivforslag om kraftvarmeproduktion i 2002.
(6) I sin beslutning af 25. september 2002 om Kommissionens meddelelse om iværksættelse af det europæiske klimaændringsprogram(7) glæder Europa-Parlamentet sig over forslaget om at tilstræbe flere fællesskabsforanstaltninger med henblik på at fremme den kombinerede kraftvarmeproduktion og kræver endvidere hurtig vedtagelse af et direktiv om fremme af kraftvarmeproduktion.
(7) Vigtigheden af kraftvarmeproduktion anerkendes også i Rådets resolution af 18. december 1997(8) og i Europa-Parlamentets beslutning af 15. maj 1998(9) om en fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion.
(8) Rådet støttede i sine konklusioner af 30. maj 2000 og 5. december 2000 Kommissionens handlingsplan om energieffektivitet og udpegede kraftvarmeproduktion som en af de foranstaltninger, der må prioriteres på kort sigt. Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning af 14. marts 2001 om handlingsplanen om energieffektivitet(10) Kommissionen til at forelægge forslag til fælles regler for fremme af kraftvarmeproduktion, hvor dette er miljømæssigt fordelagtigt.
(9) Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening(11), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(12) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald(13) fremhæver behovet for at evaluere potentialet for kraftvarmeproduktion i nye anlæg.
(10) I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne(14) forpligtes medlemsstaterne i forbindelse med nye bygninger med et samlet nytteareal på over 1000 m2 til at sikre, at de tekniske, miljømæssige og økonomiske muligheder for at installere alternative systemer som kraftvarme vurderes, før der gives byggetilladelse.
(11) Højeffektiv kraftvarmeproduktion defineres i dette direktiv ved de energibesparelser, som kan opnås ved kombineret produktion i forhold til separat produktion af varme og el. Energibesparelser på mere end 10 % berettiger til benævnelsen "højeffektiv kraftvarmeproduktion". Med henblik på at optimere energibesparelsen og undgå, at besparelserne fortabes, skal der lægges størst mulig vægt på driften af kraftvarmeenheder.
(12) Ved evalueringen af primærenergibesparelser er det vigtigt at tage hensyn til situationen i medlemsstater, hvor størstedelen af elforbruget dækkes ved import.
(13) Af hensyn til gennemskueligheden er det væsentligt at vedtage en harmoniseret grundlæggende definition af kraftvarmeproduktion. Hvis kraftvarmeværker er i stand til at producere el eller varme separat, bør denne produktion ikke angives som kraftvarmeproduktion for så vidt angår udstedelse af oprindelsesgaranti og til statistiske formål.
(14) For at sikre at støtten til kraftvarmeproduktion som omhandlet i dette direktiv bygger på efterspørgslen efter nyttevarme og besparelser i forbruget af primærenergi, er det nødvendigt at opstille kriterier for at fastlægge og vurdere energiudnyttelsen ved kraftvarmeproduktion som angivet i den grundlæggende definition.
(15) Det overordnede mål for dette direktiv bør være at indføre en harmoniseret metode til beregning af el fra kraftvarmeproduktion og de nødvendige retningslinjer for gennemførelsen under hensyntagen heraf til de metoder, der er under udvikling i europæiske standardiseringsorganisationer. Denne metode bør kunne tilpasses for at tage højde for den tekniske udvikling. Anvendelsen af beregningerne i bilag II og III på mikrokraftenheder kunne i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet baseres på værdier fra en typeafprøvning, der er certificeret af et kompetent, uafhængigt organ.
(16) Definitionerne af kraftvarmeproduktion og højeffektiv kraftvarmeproduktion, der anvendes i dette direktiv, hindrer ikke, at der i national lovgivning anvendes andre definitioner til andre end de af dette direktiv omfattede formål. Det er ydermere hensigtsmæssigt at anvende de relevante definitioner i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet(15).
(17) Måling af nyttevarmeproduktionen ved produktionsstedet i kraftvarmeanlægget viser klart, at der er behov for at sikre, at fordelene ved kraftvarmeproduceret nyttevarme ikke forsvinder som følge af store varmetab i distributionsnettet.
(18) El/varmeforholdet er en teknisk størrelse, der skal defineres for at kunne beregne elmængden fra kraftvarmeproduktion.
(19) I dette direktiv kan definitionen "kraftvarmeenhed" også omfatte enheder, i hvilke der kun kan produceres enten el eller varme såsom støttefyring og efterbrændere. Produktion fra sådanne enheder bør ikke betragtes som kraftvarme for så vidt angår udstedelse af oprindelsesgaranti eller til statistiske formål.
(20) Definitionen "små kraftvarmeenheder" omfatter bl.a. mikrokraftvarmeproduktion og decentrale kraftvarmeenheder som kraftvarmeenheder, der forsyner isolerede områder eller begrænsede private, kommercielle eller industrielle behov.
(21) For at øge gennemskueligheden for forbrugerne, så disse kan skelne mellem el fra kraftvarmeproduktion og el produceret på grundlag af andre teknikker, er det nødvendigt at sikre en oprindelsesgaranti for højeffektiv kraftvarmeproduktion på grundlag af harmoniserede referenceværdier for virkningsgraden. Oprindelsesgarantiordninger indebærer ikke i sig selv ret til at blive omfattet af nationale støtteordninger.
(22) Det er vigtigt, at alle former for elektricitet fra højeffektiv kraftvarmeproduktion kan omfattes af en oprindelsesgaranti. Der bør klart skelnes mellem oprindelsesgarantier og salgbare certifikater.
(23) Med henblik på at sikre kraftvarmeproduktionen større markedsandele på mellemlang sigt, er det hensigtsmæssigt at kræve, at alle medlemsstaterne vedtager og offentliggør en rapport med en analyse af det nationale potentiale for højeffektiv kraftvarmeproduktion, og at rapporten derudover indeholder en særskilt analyse af hindringerne for kraftvarmeproduktion og af de foranstaltninger, der er truffet til at sikre, at garantiordningen er pålidelig.
(24) Offentlig støtte skal ydes i henhold til fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(16), herunder for så vidt angår ikke-kumulering af støtte. Disse retningslinjer tillader på nuværende tidspunkt visse former for offentlig støtte, hvis det påvises, at støtteforanstaltningerne gavner miljøet, enten fordi virkningsgraden er særlig høj, eller fordi foranstaltningerne gør det muligt at reducere energiforbruget, eller fordi produktionsmetoden medfører mindre skade på miljøet. Denne støtte vil være nødvendig i nogle tilfælde for at udnytte potentialet for kraftvarmeproduktion yderligere og navnlig for at tage hensyn til behovet for at internalisere eksterne omkostninger.
(25) Offentlige støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion bør hovedsageligt rettes mod kraftvarme, der dækker en økonomisk begrundet efterspørgsel efter varme og køling.
(26) Medlemsstaterne opererer med forskellige ordninger for støtte til kraftvarmeproduktion i nationalt regi, herunder investeringsstøtte, skattefritagelse eller -nedsættelse, grønne certifikater og direkte prisstøtte. Et vigtigt middel til at nå målet med dette direktiv er at sikre, at disse ordninger fungerer efter hensigten, indtil der etableres en harmoniseret fællesskabsramme, således at investorernes tillid bevares. Kommissionen har til hensigt at overvåge situationen og rapportere om de erfaringer, der gøres med at anvende nationale støtteordninger.
(27) For transmission og distribution af el fra højeffektiv kraftvarmeproduktion bør bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 5, i direktiv 2001/77/EF samt relevante bestemmelser i direktiv 2003/54/EF finde anvendelse. Indtil kraftvarmeproducenten bliver privilegeret kunde i henhold til national lovgivning, jf. artikel 21, stk. 1, i direktiv 2003/54/EF, bør der fastsættes tariffer i forbindelse med køb af ekstra el, som kraftvarmeproducenterne af og til har behov for, ud fra objektive, gennemskuelige og ikke-diskriminerende kriterier. Navnlig for mindre kraftvarmeenheder og mikrokraftvarmeenheder kan adgangen til forsyningsnettet for elektricitet, der produceres ved højeffektiv kraftvarmeproduktion, lettes, forudsat at Kommissionen modtager meddelelse herom.
(28) Kraftvarmeenheder på op til 400 kW, der er omfattet af definitionerne i Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel(17), kan i almindelighed næppe opfylde mindstekravene til virkningsgrad heri og bør derfor ikke være omfattet heraf.
(29) Ikke mindst ved revisionen af de administrative procedurer for meddelelse af bevillinger til opførelse af kraftvarmeværker bør der tages hensyn til kraftvarmesektorens særlige struktur, som i vidt omfang udgøres af små og mellemstore producenter.
(30) I lyset af formålet med dette direktiv, som er at skabe en ramme for støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion, er det væsentligt at fremhæve betydningen af et stabilt økonomisk og administrativt miljø for investeringer i nye kraftvarmeværker. Medlemsstaterne bør opfordres til at tage hensyn til dette behov ved at udarbejde støtteordninger, som gælder i mindst 4 år, og ved ikke at ændre i de administrative procedurer for ofte osv. Endvidere bør medlemsstaterne opfordres til at sikre, at de offentlige støtteordninger overholder princippet om en gradvis nedsættelse af støtten.
(31) Den samlede effektivitet og bæredygtighed af kraftvarmeproduktion afhænger af mange faktorer som f.eks. den anvendte teknologi, brændselstyper, belastningskurver, enhedens størrelse og varmens egenskaber. Af praktiske årsager, og fordi forskellige anvendelser af varmeproduktionen kræver forskellige temperaturer, og fordi disse samt andre forskelle indvirker på kraftvarmeproduktionens virkningsgrader, kan kraftvarmeproduktion eventuelt opdeles i flere kategorier som f.eks. "industriel kraftvarme", "kraftvarme til opvarmningsformål" og "landbrugskraftvarme".
(32) Der bør i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, på fællesskabsplan fastsættes overordnede principper og mål for en ramme for støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion på det indre energimarked, men den nærmere gennemførelse bør overlades til medlemsstaterne, så hver medlemsstat kan vælge den ordning, der passer bedst til landets særlige situation. Dette direktiv er begrænset til mindstekrav for at nå de pågældende mål og går ikke videre, end det er nødvendigt med henblik herpå.
(33) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(18) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er at øge energieffektiviteten og forbedre forsyningssikkerheden ved at skabe en ramme til fremme og udvikling af højeffektiv kraftvarmeproduktion baseret på efterspørgsel efter nyttevarme og primærenergibesparelser på det indre energimarked. Ved gennemførelsen af direktivet skal der tages hensyn til specifikke nationale forhold, især hvad angår klima og økonomi.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Direktivet gælder for kraftvarmeproduktion som defineret i artikel 3 og for kraftvarmeteknologier som anført i bilag I.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) "kraftvarmeproduktion": samtidig produktion af termisk energi og elektrisk og/eller mekanisk energi i en og samme proces
b) "nyttevarme": varme, der produceres i kombination med elektricitet, med henblik på tilfredsstillelse af en økonomisk begrundet efterspørgsel efter varme eller køling
c) "økonomisk begrundet efterspørgsel": den efterspørgsel, der ikke overstiger behovet for opvarmning eller køling, og som ellers ville kunne imødekommes på markedets betingelser gennem andre energiproduktionsprocesser end kraftvarmeproduktion
d) "el fra kraftvarmeproduktion": el, der produceres ved en proces, der er knyttet til produktionen af nyttevarme og beregnes i overensstemmelse med metoden i bilag II
e) "reserveforsyning af el": el, der leveres via elnettet, når kraftvarmeproduktionen er afbrudt, herunder i vedligeholdelsesperioder eller ved havari
f) "el til spidslastforsyning": el, der leveres via elnettet i tilfælde af, at elforbruget er større end elproduktionen fra kraftvarmeproduktionen
g) "samlet effektivitet": den årlige sum af el-, mekanisk energi- og nyttevarmeproduktion divideret med forbruget af brændsel til varmeproduktionen i en kraftvarmeproduktionsproces og til bruttoelektricitets- og mekanisk energiproduktion
h) "effektivitet": effektiviteten beregnet på grundlag af brændslets "effektive brændværdi" (også kaldet "nedre brændværdi")
i) "højeffektiv kraftvarmeproduktion": kraftvarmeproduktion, der opfylder kriterierne i bilag III
j) "referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion": effektiviteten ved den alternative separate produktion af varme og el, som kraftvarmeproduktionen skal erstatte
k) "el/varmeforhold": forholdet mellem el fra kraftvarmeproduktion og nyttevarme ved fuld kraftvarmeproduktion på baggrund af driftsdata for den bestemte enhed
l) "kraftvarmeenhed": en enhed, der kan anvendes til kraftvarmeproduktion
m) "mikrokraftvarmeenhed": kraftvarmeproduktionsenhed med en kapacitet på mindre end 50 kWe
n) "små kraftvarmeenheder": produktion fra kraftvarmeenheder med en installeret effekt på mindre end 1 MWe
o) "samlet kraftvarmeproduktion": summen af elektricitet, mekanisk energi og nyttevarme fra kraftvarmeproduktion.
Herudover anvendes de relevante definitioner i direktiv 2003/54/EF og 2001/77/EF.
Artikel 4
Effektivitetskriterier for kraftvarmeproduktion
1. Med henblik på bestemmelse af effektiviteten ved kraftvarmeproduktion i overensstemmelse med bilag III fastsætter Kommissionen efter proceduren i artikel 14, stk. 2, senest den 21. februar 2006 harmoniserede referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varme. Disse harmoniserede referenceværdier for effektiviteten skal bestå af en matrix af værdier, der er differentieret på grundlag af relevante faktorer, herunder bygningsår og brændselstype, og skal bygge på en veldokumenteret analyse, der bl.a. tager hensyn til data fra drift under realistiske forhold, elektricitetshandel på tværs af grænserne, brændselsmix, klimaforhold samt anvendte kraftvarmeteknologier i overensstemmelse med principperne i bilag III.
2. I overensstemmelse med proceduren i artikel 14, stk. 2, revurderer Kommissionen de harmoniserede referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varme jf. stk. 1, første gang den 21. februar 2011 og derefter hvert fjerde år under hensyntagen til den teknologiske udvikling og ændringer i energikildernes andele.
3. Medlemsstater, der gennemfører dette direktiv, inden Kommissionen har fastsat harmoniserede referenceværdier for separat produktion af el og varme jf. stk. 1, bør indtil den i stk. 1 nævnte dato vedtage nationale referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varme, der skal anvendes til beregning af primærenergibesparelser opnået ved kraftvarmeproduktion i overensstemmelse med metoden i bilag III.
Artikel 5
Oprindelsesgaranti for el fra højeffektiv kraftvarmeproduktion
1. Senest seks måneder efter vedtagelsen af disse værdier sikrer medlemsstaterne på grundlag af de harmoniserede referenceværdier for effektiviteten, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, at oprindelsesgarantien for el produceret ved højeffektiv kraftvarmeproduktion kan garanteres på grundlag af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, som hver medlemsstat fastsætter. De sørger for, at denne oprindelsesgaranti gør det muligt for producenter at dokumentere, at den elektricitet, de sælger, er produceret ved højeffektiv kraftvarmeproduktion, og at den udstedes med henblik herpå efter anmodning fra producenten.
2. Medlemsstaterne kan udpege et eller flere kompetente organer, der er uafhængige af elproduktions- og eldistributionsaktiviteter, til at overvåge udstedelsen af de i stk. 1 omhandlede oprindelsesgarantier.
3. Medlemsstaterne eller de kompetente organer indfører ordninger, der kan sikre, at oprindelsesgarantierne er korrekte og pålidelige, og de redegør i den i artikel 10, stk. 1, omhandlede rapport for de foranstaltninger, der er truffet til at sikre garantisystemets pålidelighed.
4. Oprindelsesgarantiordninger indebærer ikke i sig selv ret til at blive omfattet af de nationale støtteordninger.
5. En oprindelsesgaranti skal:
- angive den nedre brændværdi for det brændsel, som den pågældende elektricitet er produceret med, og hvordan den samproducerede varme er udnyttet, samt angive produktionsdatoer og -steder
- angive, hvor meget elektricitet fra højeffektiv kraftvarmeproduktion i henhold til bilag II garantien omfatter
- angive primærenergibesparelserne beregnet i overensstemmelse med bilag III baseret på harmoniserede referenceværdier for effektiviteten fastlagt af Kommissionen, som omhandlet i artikel 4, stk. 1.
Medlemsstaterne kan tilføje andre oplysninger i oprindelsesgarantien.
6. Medlemsstaterne bør gensidigt anerkende sådanne oprindelsesgarantier udstedt i henhold til stk. 1, udelukkende som bevis for de i stk. 5 omhandlede elementer. Enhver afvisning af at anerkende oprindelsesgarantier som et sådant bevis - navnlig af grunde, der vedrører forebyggelse af svig - skal ske på grundlag af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
Hvis en medlemsstat nægter at anerkende en oprindelsesgaranti, kan Kommissionen forpligte den pågældende medlemsstat til at anerkende oprindelsesgarantien, navnlig under hensyn til de objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, som ligger til grund for anerkendelsen.
Artikel 6
Nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion
1. Medlemsstaterne analyserer deres nationale potentiale for anvendelse af højeffektiv kraftvarmeproduktion, herunder højeffektiv mikrokraftvarmeproduktion.
2. Analysen skal
- baseres på veldokumenterede videnskabelige data og opfylde kriterierne i bilag IV
- klarlægge alle potentialer for efterspørgsel efter nyttevarme og køling, der er egnede til højeffektiv kraftvarmeproduktion, samt det disponible brændsel og andre energiressourcer, der skal bruges i kraftvarmeproduktionen
- indeholde en separat analyse af mulige hindringer for, at det nationale potentiale for højeffektiv kraftvarmeproduktion bliver udnyttet. Analysen skal især omhandle hindringer, der har at gøre med brændselspriser og -omkostninger, adgang til brændsel, elforsyningsnettet, administrative procedurer eller manglende internalisering af eksterne omkostninger i energipriserne
3. Medlemsstaterne foretager hvert fjerde år, på anmodning af Kommissionen senest seks måneder inden den pågældende frist, en vurdering af, hvor meget de har øget andelen af højeffektiv kraftvarmeproduktion, første gang senest den 21. februar 2007.
Artikel 7
Støtteordninger
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at støtte til kraftvarmeproduktion i både eksisterende og fremtidige enheder baseres på efterspørgsel efter nyttevarme og primærenergibesparelser, på baggrund af de foreliggende muligheder for at mindske energiefterspørgslen ved hjælp af andre økonomisk eller miljømæssigt fordelagtige foranstaltninger såsom anden forbedring af energieffektiviteten.
2. Med forbehold af traktatens artikel 87 og 88 foretager Kommissionen en evaluering af anvendelsen af støttemekanismer i medlemsstaterne, hvorefter kraftvarmeproducenter på grundlag af bestemmelser udstedt af de offentlige myndigheder modtager direkte eller indirekte støtte, som kan virke begrænsende på handelen.
Kommissionen undersøger, om disse ordninger bidrager til virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 6 og artikel 174, stk. 1.
3. Kommissionen forelægger i den i artikel 11 omhandlede rapport en veldokumenteret analyse af erfaringerne med anvendelsen og sameksistensen af de forskellige støttemekanismer, der er omhandlet i denne artikels stk. 2. Rapporten skal indeholde en vurdering af, i hvor høj grad det er lykkedes ved hjælp af støtteordningerne at fremme brugen af højeffektiv kraftvarmeproduktion gennem udnyttelse af de i artikel 6 omhandlede nationale potentialer, herunder ordningernes omkostningseffektivitet. Rapporten skal endvidere redegøre for, i hvilken udstrækning støtteordningerne har medvirket til at skabe stabile betingelser for investeringer i kraftvarmeproduktion.
Artikel 8
Spørgsmål vedrørende elforsyningsnettet og tarifferne
1. Med henblik på at sikre transmission og distribution af elektricitet fra højeffektiv kraftvarmeproduktion finder bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 5, i direktiv 2001/77/EF samt de relevante bestemmelser i direktiv 2003/54/EF anvendelse.
2. Indtil kraftvarmeproducenten bliver privilegeret kunde i henhold til national lovgivning, jf. artikel 21, stk. 1, i direktiv 2003/54/EF, bør medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at køb af elektricitet til reserveforsyning til spidslastforsyning finder sted på grundlag af offentliggjorte tariffer og betingelser og forpligtelser.
3. Medlemsstaterne kan især lette adgangen til forsyningsnettet for elektricitet, der produceres af højeffektive små kraftvarmeenheder og mikrokraftvarmeenheder, forudsat at de giver Kommissionen meddelelse herom.
Artikel 9
Administrative procedurer
1. Medlemsstaterne eller de kompetente organer, medlemsstaterne har udpeget, vurderer de gældende nationale love og administrative bestemmelser om procedurer for meddelelse af bevillinger eller de øvrige procedurer, der er fastsat i artikel 6 i direktiv 2003/54/EF, vedrørende opførelse af højeffektive kraftvarmeenheder.
En sådan vurdering skal foretages med det formål
a) at tilskynde til udformning af kraftvarmeenheder, der opfylder økonomisk begrundet efterspørgsel efter nyttevarmeproduktion, og at undgå at producere mere varme end nyttevarme
b) at fjerne lovgivningsmæssige og andre hindringer for øget kraftvarmeproduktion
c) at forenkle og fremskynde procedurerne på det relevante forvaltningsniveau, og
d) at sikre, at reglerne er objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende samt i fuld overensstemmelse med de særlige karakteristika ved de forskellige kraftvarmeteknologier.
2. For så vidt det er hensigtsmæssigt i forbindelse med de nationale love og administrative bestemmelser, oplyser medlemsstaterne om de fremskridt, der er gjort navnlig for så vidt angår:
a) samordning mellem de forskellige forvaltningsorganer med hensyn til frister, modtagelse og behandling af bevillingsansøgninger
b) muligheden for særlige retningslinjer for de projekter, der er omhandlet i stk. 1, og gennemførligheden af en hurtig planlægningsordning for producenter af kraftvarme og
c) udpegelse af myndigheder, der skal optræde som mæglere i tvister mellem bevillingsmeddelende myndigheder og bevillingsansøgere.
Artikel 10
Medlemsstaternes rapporter
1. Senest den 21. februar 2006 offentliggør medlemsstaterne en rapport, der indeholder resultaterne af den analyse og de vurderinger, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, artikel 6, stk. 1, og artikel 9, stk. 1 og 2.
2. Hvert fjerde år, første gang senest den 21. februar 2007, offentliggør medlemsstaterne på anmodning af Kommissionen senest seks måneder inden den pågældende frist en rapport med resultatet af den vurdering, som er omhandlet i artikel 6, stk. 3.
3. Medlemsstaterne sender, første gang inden udgangen af december 2004 med data for året 2003 og derefter på årsbasis, Kommissionen statistikker over den nationale produktion af el og varme fra kraftvarmeproduktion, opgjort efter metoden i bilag II.
De fremsender ligeledes årlige statistikker over kraftvarmekapaciteten og det anvendte brændsel. Medlemsstaterne kan også fremsende statistikker over primærenergibesparelser, der er opnået ved anvendelse af kraftvarmeproduktion, jf. metoden i bilag III.
Artikel 11
Kommissionens rapport
1. På grundlag af de rapporter, der forelægges i medfør af artikel 10, gennemgår Kommissionen anvendelsen af direktivet, og forelægger hvert fjerde år, første gang senest den 21. februar 2008, en statusrapport om direktivets gennemførelse for Europa-Parlamentet og Rådet.
Statusrapporten skal navnlig:
a) gøre rede for, i hvor høj grad de nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion, som omhandlet i artikel 6, er udnyttet
b) vurdere, i hvilket omfang de regler og procedurer, der udgør grundbetingelserne for kraftvarmeproduktionen i det indre energimarked, er fastsat på grundlag af objektive, gennemskuelige og ikke-diskriminerende kriterier, under hensyntagen til fordelene ved kraftvarmeproduktion
c) gøre rede for erfaringerne med anvendelsen og sameksistensen af forskellige støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion
d) revurdere referenceværdierne for virkningsgraden for separat produktion af el og varme med udgangspunkt i den aktuelle teknologi.
Kommissionen forelægger sammen med rapporten yderligere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis det er hensigtsmæssigt.
2. Ved evalueringen af fremskridt, jf. stk. 1, litra a), tager Kommissionen i betragtning, i hvor høj grad de nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion som omhandlet i artikel 6 er eller forventes at blive udnyttet under hensyntagen til nationale foranstaltninger, forhold, herunder klimaforhold, og konsekvenser af det indre energimarked og konsekvenser af andre EU-initiativer som f.eks. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF(19).
Kommissionen forelægger yderligere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis det er hensigtsmæssigt, navnlig med henblik på fastlæggelse af en handlingsplan for udviklingen af højeffektiv kraftvarmeproduktion i EU.
3. Ved evalueringen af mulighederne for en yderligere harmonisering af beregningsmetoder som omhandlet i artikel 4, stk. 1, tager Kommissionen hensyn til konsekvenserne af alternative beregninger som omhandlet i artikel 12, bilag II og bilag III for det indre energimarked under hensyntagen til erfaringerne fra nationale støtteordninger.
Kommissionen forelægger yderligere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis det er hensigtsmæssigt, med henblik på en yderligere harmonisering af beregningsmetoderne.
Artikel 12
Alternative beregninger
1. Indtil udgangen af 2010 og forudsat, at Kommissionens godkendelse indhentes forud, kan medlemsstaterne benytte andre metoder end den, der er anført i bilag II, litra b), til at fratrække eventuel elproduktion, der ikke stammer fra en kraftvarmeproces, fra de rapporterede tal. Med henblik på artikel 5, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, fastlægges elektricitetsmængden fra kraftvarmeproduktion imidlertid i overensstemmelse med bilag II.
2. Medlemsstaterne kan beregne primærenergibesparelsen ved produktion af el og varme samt mekanisk energiproduktion i overensstemmelse med bilag III, litra c), uden at bilag II anvendes til at udelukke den separate produktion af kraft og varme inden for samme proces. En sådan produktion kan betragtes som højeffektiv kraftvarmeproduktion, forudsat at den opfylder effektivitetskriterierne i bilag III, litra a), og forudsat at den samlede virkningsgrad er over 70 %, når der er tale om kraftvarmeenheder med en elkapacitet på over 25 MW. Med henblik på udstedelse af en oprindelsesgaranti og til statistiske formål fastlægges elektricitetsmængden fra sådan kraftvarmeproduktion dog i overensstemmelse med bilag II.
3. Indtil udgangen af 2010 kan medlemsstater, der anvender alternative metoder, definere kraftvarmeproduktion som højeffektiv kraftvarmeproduktion uden at undersøge, om kraftvarmeproduktionen opfylder kriterierne i bilag III, litra a), hvis det er anerkendt på nationalt plan, at den kraftvarmeproduktion, der defineres ved en sådan alternativ beregningsmetode, i gennemsnit opfylder kriterierne i bilag III, litra a). Hvis der er udstedt en oprindelsesgaranti for en sådan produktion, må effektiviteten af kraftvarmeproduktionen angivet på garantien ikke overskride tærskelværdierne for kriterierne i bilag III, litra a), medmindre beregninger udført i henhold til bilag III giver et andet resultat. Med henblik på udstedelse af en oprindelsesgaranti og til statistiske formål fastlægges elektricitetsmængden fra sådan kraftvarmeproduktion imidlertid i overensstemmelse med bilag II.
Artikel 13
Revision
1. De tærskelværdier, der benyttes til beregning af elektricitetsmængden fra kraftvarmeproduktion, jf. bilag II, litra a), tilpasses til den tekniske udvikling efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
2. De tærskelværdier, der benyttes til beregning af effektiviteten ved kraftvarmeproduktion og primærenergibesparelser, jf. bilag III, litra a), tilpasses den tekniske udvikling efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
3. Retningslinjerne for bestemmelse af el/varmeforholdet som omhandlet i bilag II, litra d), tilpasses det tekniske fremskridt efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 14
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 15
Gennemførelse
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. februar 2006. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 16
Ændring af direktiv 92/42/EØF
I artikel 3, stk. 1, i direktiv 92/42/EØF, tilføjes følgende led:
"- kraftvarmeenheder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/8/EF af om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked(20)."
Artikel 17
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 18
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. februar 2004.
32004L0008
L 052/50
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/8/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 февруари 2004 година
относно насърчаване на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия във вътрешния енергиен пазар и за изменение на Директива 92/42/ЕИО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (4),
като имат предвид, че:
(1)
Понастоящем в Общността не се използва изцяло потенциалът за използване на комбинираното производство на енергия като мярка за икономия на енергия. Насърчаването на високоефективно комбинирано производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия, е приоритет на Общността, предвид потенциалните ползи от комбинираното производство на енергия по отношение икономия на първична енергия, избягване загуби по мрежата и намаляване на емисии, по-специално на парникови газове. В допълнение, ефективното използване на енергията чрез комбинирано производство може също да допринесе положително за сигурността на енергоснабдяването и до конкурентно положение на Европейския съюз и неговите държави-членки. Поради това е необходимо да се вземат мерки, за да се осигури по-доброто използване на този потенциал в рамките на вътрешния енергиен пазар.
(2)
Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. (5) установява общи правила за производството, предаването, разпределението и снабдяването с електроенергия в рамките на вътрешния пазар на електроенергия. В този смисъл развитието на комбинираното производство на енергия допринася за увеличаване на конкуренцията, също и по отношение на нови участници на пазара.
(3)
Зелената книга, озаглавена „Към европейска стратегия за сигурността на енергоснабдяването“, подчертава, че Европейският съюз е изключително зависим от своите външни източници за енергоснабдяване, които понастоящем покриват 50 % от нуждите и се предвижда да нараснат до 70 % към 2030 г., ако продължат сегашните тенденции. Зависимостта от вноса и нарастващите дялове на вноса увеличават риска от прекъсване или от затруднения в снабдяването. Въпреки това, сигурността на снабдяването не трябва да се разбира само като въпрос на намаляване на зависимостта от вноса и увеличаване на местното производство. Сигурността на снабдяването изисква широк набор от политически инициативи, целящи inter alia разнообразие на източниците и технологиите и усъвършенствани международни отношения. Зелената книга подчертава по-нататък, че сигурността на енергоснабдяването е от основно значение за бъдещото устойчиво развитие. Зелената книга стига до заключението, че предприемането на нови мерки за намаляване търсенето на енергия е от основно значение както за намаляване зависимостта от вноса, така и за ограничаване емисиите на парникови газове. В своята Резолюция от 15 ноември 2001 г. относно Зелената книга (6) Европейският парламент призова за инициативи за насърчаване на преминаването към ефективни централи за производство на енергия, включително за комбинирано производство на топлинна и електрическа енергия.
(4)
Съобщението на Комисията „Устойчива Европа за един по-добър свят - Стратегия на Европейския съюз за устойчиво развитие“, представено на Европейския съвет в Гьотеборг на 15 и 16 юни 2001 г., определи промяната на климата като една от основните бариери пред устойчивото развитие и подчерта нуждата от увеличено използване на чиста енергия и ясно действие за намаляване на търсенето на енергия.
(5)
Увеличеното използване на комбинирано производство на енергия, насочено към спестяване на първична енергия, би могло да съставлява важна част от пакета от мерки, необходими за спазването на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по промяната на климата, както и на всеки следващ пакет, които да отговори на по-нататъшните ангажименти. Комисията в своето Съобщение относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма по промяната на климата определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от мерките, необходими за намаляване на емисиите на парникови газове от енергийния сектор и обяви своето намерение да представи предложение за директива относно насърчаването на комбинирано производство на енергия през 2002 г.
(6)
В своята Резолюция от 25 септември 2002 г. по Съобщението на Комисията относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма за промяна на климата (7), Европейският парламент приветства идеята за внасяне на предложение за засилване на мерките на Общността за насърчаване използването на комбинирана топлинна и електроенергия (КТЕ) и призовава към спешно приемане на директива относно насърчаването на КТЕ.
(7)
Значението на комбинираното производство на енергия беше отбелязано също с Резолюция на Съвета от 18 декември 1997 г. (8) и с Резолюцията на Европейския парламент от 15 май 1998 г. (9) относно Стратегия на Общността за насърчаване на комбинираната топлинна и електрическа енергия.
(8)
В своите заключения от 30 май 2000 г. и от 5 декември 2000 г., Съветът одобри Плана за действие на Комисията по енергийната ефективност и определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от приоритетните области в краткосрочен план. В своята Резолюция от 14 март 2001 г. относно Плана за действие по енергийната ефективност (10), Европейският парламент прикани Комисията да внесе предложения, определящи общи правила за насърчаването на комбинирано производство на енергия, когато това има смисъл за околната среда.
(9)
Директивата 96/91/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно интегрираното предотвратяване и контрол на замърсяването на околната среда (11), Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 октомври 2001 г. относно ограничаването на емисиите във въздуха на някои замърсители от големи заводи за изгаряне (12) и Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (13), очертават необходимостта от оценка на възможността за комбинирано производство на енергия в нови инсталации.
(10)
Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 2002 г. относно енергийната ефективност на сградния фонд (14) изисква държавите-членки да осигурят за нови сгради с обща полезна площ над 1 000 m2. преди да започне строителството, да се разгледа и вземе предвид техническата, екологичната и икономическата осъществимост на алтернативни системи, като комбинирано производство на топлинна и електроенергия.
(11)
В настоящата директива високоефективното комбинирано производство на енергия се дефинира от икономиите на енергия, получени от комбинираното производство вместо отделното производство на топлоенергия и електричество. Икономии на енергия от повече от 10 % покриват изискванията на термина „високоефективно комбинирано производство на енергия“. С оглед постигането на максимални икономии на енергия, и за да се избегне загубата на икономии на енергия, трябва да се обърне най-сериозно внимание на работното състояние на агрегатите за комбинирано производство на енергия.
(12)
В контекста на оценяването на икономиите на първична енергия е важно да се отчете положението на държавите-членки, в които преобладаващата част от потреблението на електроенергия се покрива от внос.
(13)
С оглед обезпечаването на прозрачност е важно да се приеме хармонизирана основна дефиниция за комбинирано производство на енергия. Когато инсталациите са оборудвани да генерират отделно производство на електричество или топлоенергия, това производство не трябва да се специфицира като комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(14)
С оглед осигуряване насърчаването на комбинирано производство на енергия в контекста на настоящата директива да се базира на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия, е необходимо да бъдат определени критерии за определяне и оценка на енергийната ефективност на комбинираното производство на енергия, определено съгласно основната дефиниция.
(15)
Основната цел на настоящата директива следва да бъде установяването на хармонизиран метод за изчисляване на електричеството от комбинирано производство на енергия и на необходимите насоки за използването му, като се отчитат методологиите, които понастоящем са в процес на разработване от европейските организации за стандартизация. Този метод трябва да бъде приспособим, за да може да отчита техническия напредък. Прилагането на изчисленията от приложения II и III за агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия биха могли, в съответствие с принципа на пропорционалност, да се основават на стойности, получени от процес на изпитване на образец, които да са сертифицирани от компетентен, независим орган.
(16)
Дефинициите за комбинирано производство на енергия и високоефективно комбинирано производство на енергия, използвани в настоящата директива, не засягат използването на различни дефиниции в националното законодателство за цели, различни от тези, предвидени в настоящата директива. Подходящо е да се заемат в допълнение съответните дефиниции, съдържащи се в Директива 2003/54/ЕО и Директива 2001/77/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 27 септември 2001 г. относно насърчаването на електричеството, произведено от възобновяеми енергийни източници на вътрешния пазар (15).
(17)
Измерването на произведеното количество полезна топлоенергия в момента на производство в централата за комбинирано производство на енергия, подчертава необходимостта да се осигури предимствата от комбинирано произведената полезна топлоенергия да не бъдат загубени вследствие на големи загуби на топлоенергията по разпределителните мрежи.
(18)
Съотношението електроенергия/топлоенергия е техническа характеристика, която е необходимо да се дефинира, за да се изчисли размерът на електричеството от комбинирано производство на енергия.
(19)
За целите на настоящата директива дефиницията за „агрегати за комбинирано производство на енергия“ може да включва също и оборудване, с което се произвежда само електроенергия или само топлинна енергия, като агрегати за допълнително изгаряне или последващо горене. Произведеното от такова оборудване не следва да се счита за комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(20)
Дефиницията за „комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ включва, inter alia, агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия и агрегати за разпределено комбинирано производство на енергия, като агрегати за комбинирано производство на енергия, снабдяващи изолирани области или ограничено жилищно, търговско или индустриално търсене.
(21)
За да се увеличи прозрачността за избора на потребителя между електричество от комбинирано производство на енергия и електричество, произведено на базата на друга технология, е необходимо да се осигури, въз основа на хармонизирани референтни стойности на ефективността, произходът на високоефективното комбинирано производство на енергия да бъде гарантиран. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелстване от националните механизми за подпомагане.
(22)
Важно е всички форми на електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, да могат да бъдат обхванати от гаранции за произход. Важно е гаранциите за произход ясно да се разграничават от заменяеми сертификати.
(23)
С оглед осигуряване навлизането на комбинираното производство на енергия на пазара е подходящо, да се изиска от всички държави-членки да приемат и да публикуват доклад, анализиращ националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия и да включат в доклада отделен анализ за пречките пред комбинираното производство на енергия и на предприетите мерки за осигуряване на надеждността на системата за гарантиране.
(24)
Обществената подкрепа трябва да е в съответствие с разпоредбите на насоките на Общността относно държавната помощ за опазване на околната среда (16), включително относно ненатрупването на помощ. Тези насоки понастоящем дават възможност за някои видове обществена подкрепа, ако може да се покаже, че мерките за насърчаване са изгодни по отношение опазването на околната среда, тъй като ефективността от пренасочване на средства е особено висока, защото мерките ще позволят да се намали консумацията на енергия или, защото производствения процес ще бъде по-малко вреден за околната среда. Такaва подкрепа в някои случаи ще е необходима за по-пълното използване на възможностите за комбинирано производство на енергия, по-специално зa да се отчете необходимостта за приемане на външните разходи.
(25)
Схемите за обществена подкрепа за насърчаване на комбинираното производство на енергия трябва да се концентрират главно върху насърчаването на комбинирано производство на енергия, основаващо се на икономически оправдано търсене на топлина и охлаждане.
(26)
Държавите-членки прилагат на национално ниво различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия, включително инвестиционна помощ, освобождаване от или намаляване на данъци, зелени сертификати и схеми за пряка подкрепа на цените. Едно важно средство за постигане целите на настоящата директива е да се гарантира правилното функциониране на тези механизми докато започне да действа хармонизирана рамка на Общността, за да се поддържа доверието на инвеститорите. Комисията възнамерява да наблюдава положението и да докладва за придобития опит от прилагането на националните схеми за подпомагане.
(27)
За пренасянето и разпределението на електричество от комбинирано производство на енергия се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, тарифите във връзка със закупуването на допълнително електричество, което понякога е необходимо на производителите на комбинирано производство на енергия, трябва да бъдат определени в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии. Особено за агрегати за комбинирано микропроизводство и за комбинирано производство на енергия в малък мащаб, достъпът до системата на мрежата за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, може да бъде улеснено, при условие че се нотифицира Комисията.
(28)
Най-общо, агрегатите за комбинирано производство на енергия до 400kW, отговарящи на дефинициите по Директива 92/42/ЕО от 21 май 1992 г. относно изискванията за ефективност за нови парни котли с гореща вода, подгрявана с течни или газообразни горива (17), няма вероятност да покрият минималните изисквания за ефективност в нея и поради това следва да бъдат изключени от тази директива.
(29)
Трябва да се вземе предвид специфичната структура на сектора на комбинирано производство на енергия, който включва много малки и средни производители, особено когато се разглеждат административните процедури за получаване на разрешение за изграждане на производствена мощност за комбинирано производство на енергия.
(30)
За целите на настоящата директива да се създаде рамка за насърчаване на комбинираното производство на енергия е важно да се подчертае потребността от стабилна икономическа и административна среда за инвестирането в нови инсталации за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да откликват на тази потребност като предвиждат схеми за насърчаване с период на продължителност от поне четири години и като избягват чести смени в административните процедури и т.н. Държавите-членки следва също да бъдат насърчавани да гарантират, че схемите за обществена подкрепа спазват принципа за постепенно извеждане от употреба.
(31)
Общата ефективност и устойчивост на комбинираното производство на енергия зависи от много фактори, като използваната технология, видовете гориво, кривите на товара, размера на агрегата, а също от качествата на топлоенергията. От практически съображения и въз основа на факта, че произведената топлоенергия за различни цели изисква различни температурни нива на топлоенергията, както и че тези и други разлики влияят върху ефективността на комбинираното производство на енергия, комбинираното производство на енергия може да бъде разделено на класове, като: „промишлено комбинирано производство на енергия“, „отоплително комбинирано производство на енергия“ и „земеделско комбинирано производство на енергия“.
(32)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, предвидени в член 5 от Договора, основните принципи, осигуряващи рамката за насърчаване на комбинираното производство на енергия на вътрешния пазар, следва да се създават на ниво Общност, но подробното прилагане следва да се остави на държавите-членки, така че всяка държава-членка да избере режима, който отговаря най-добре на нейното конкретно положение. Настоящата директива се ограничава до необходимия минимум за постигането на тези цели и не излиза извън рамките на необходимото за това.
(33)
Необходимите мерки за прилагането на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определянето на процедурите за упражняването на изпълнителни правомощия, дадени на Комисията (18),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да увеличи енергийната ефективност и да подобри сигурността на снабдяването посредством създаването на рамка за насърчаване и развитие на високоефективно комбинирано производство на топлинна и електроенергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия и икономии на първична енергия на вътрешния енергиен пазар, като се вземат предвид конкретните национални обстоятелства, особено по отношение климатичните и икономическите условия.
Член 2
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на комбинираното производство на енергия, както е дефинирано в член 3 и технологиите за комбинирано производство на енергия, изброени в приложение I.
Член 3
Дефиниции
По смисъла на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
а)
„комбинирано производство на енергия“ означава комбинираното производство в един процес на термична енергия и електрическа и/или механична енергия;
б)
„полезна топлоенергия“ означава топлоенергия, произведена в процес на комбинирано производство на енергия, за да задоволи икономически оправдано търсене на топлина или охлаждане;
в)
„икономически оправдано търсене“ означава търсенето, което не превишава нуждите от топлина или охлаждане, и което иначе би се задоволило при пазарни условия чрез процес на производство на енергия, различен от комбинирано производство на енергия;
г)
„електричество от комбинирано производство на енергия“ означава електричество, произведено в процес, свързан с производството на полезна топлоенергия и изчислено в съответствие с методологията, изложена в приложение II;
д)
„резервно електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато процесът на комбинирано производство на енергия е прекъснат, включително периоди за поддръжка или при повреда;
е)
„допълващо електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато търсенето на електричество превишава произведеното количество електричество от процеса на комбинирано производство на енергия;
ж)
„обща ефективност“ означава годишният сбор на произведеното електричество и механична енергия и произведеното количество полезна топлоенергия, разделен на използваното количество гориво за произведената топлоенергия, в процес на комбинирано производство на енергия, както и брутното производство на електричество и механична енергия;
з)
„ефективност“ означава ефективност, изчислена на базата на „нетни калорични стойности“ на горивата (наричани също „по-ниски калорични стойности“);
и)
„високоефективно комбинирано производство на енергия“ означава комбинирано производство на енергия, отговарящо на критериите на приложение III;
й)
„референтна стойност на ефективност за самостоятелно производство“ означава ефективност на алтернативните самостоятелни производства на топлинна енергия и електричество, които процесът на комбинирано производство на енергия има за цел да замести;
к)
„съотношение електроенергия/топлоенергия“ означава съотношението между електричеството от комбинирано производство на енергия и полезната топлоенергия, когато се работи при режим на пълно комбинирано производство на енергия, като се използват експлоатационните данни на конкретния агрегат;
л)
„агрегат за комбинирано производство на енергия“ означава агрегат, който може да работи в режим на комбинирано производство на енергия;
м)
„агрегат за комбинирано микропроизводство на енергия“ означава агрегат за комбинирано производство на енергия с максимална мощност под 50 kWе;
н)
„комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ означава агрегати за комбинирано производство на енергия с инсталирана мощност под 1 MWe;
о)
„продукция от комбинирано производство на енергия“ означава сборът от електричество и механична енергия и полезна топлоенергия от комбинирано производство на енергия.
В допълнение се прилагат съответните дефиниции от Директива 2003/54/ЕО и от Директива 2001/77/ЕО.
Член 4
Критерии за ефективност на комбинирано производство на енергия
1. С цел определяне ефективността на комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение III, Комисията, в съответствие с цитираните в член 14, параграф 2 процедури, не по-късно от 21 февруари 2006 г., определя хармонизирани референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия. Тези хармонизирани референтни стойности за ефективност представляват матрица от стойности, диференцирани според съответни фактори, включващи година на производство и видове гориво, и трябва да се основават на добре документиран анализ, отчитащ, inter alia, данните от експлоатационната употреба при реалистични условия, трансграничния обмен на електричество, комбинацията от горива и климатичните условия, както и прилаганите технологии за комбинирано производство на енергия в съответствие с принципите на приложение III.
2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 Комисията преразглежда хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, за пръв път на 21 февруари 2011 г., и след това на всеки четири години, за да отчете технологичното развитие и промени в разпределението на енергийните източници.
3. Държавите-членки, изпълняващи настоящата директива преди определянето от Комисията на хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, приемат свои национални референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, които да се използват за изчисляването на икономиите на първична енергия от комбинирано производство на енергия в съответствие с методологията, предвидена в приложение III.
Член 5
Гаранция за произход за електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия
1. На базата на хармонизираните референтни стойности за ефективност на отделно производство на електричество и топлоенергия, цитирани в член 4, параграф 1, държавите-членки, не по-късно от шест месеца след приемането на тези стойности, осигуряват произходът на електричеството, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия да може да се гарантира в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, определени от всяка държава-членка. Те осигуряват тази гаранция за произход на електричеството да позволява на производителите да демонстрират, че електричеството, което продават е произведено от високоефективно комбинирано производство на енергия и същата дa се издава за тази цел в отговор на искане от производителя.
2. Държавите-членки могат да определят един или повече компетентни органи, независими от дейностите по производство и разпределение, които да надзирават издаването на гаранциите за произход, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки или компетентните органи определят подходящите механизми за осигуряване гаранциите за произход да бъдат както точни, така и надеждни, и в доклада, цитиран в член 10, параграф 1 определят предприетите мерки за осигуряване надеждността на системата на гаранции.
4. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелствуване от националният механизъм за насърчаване.
5. Гаранцията за произход:
-
определя по-ниската топлинна стойност на горивния източник, от който е произведено електричеството, определя употребата на топлоенергията, произведена заедно с електричеството и накрая определя датата и мястото на производство,
-
определя количеството на електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение II, обхванато от гаранцията,
-
определя икономиите на първична енергия, изчислени в съответствие с приложение III на базата на хармонизираните референтни стойности на ефективност, определени от Комисията, както е упоменато в член 4, параграф 1.
Държавите-членки могат да включат допълнителна информация в гаранциите за произход.
6. Такива гаранции за произход, издадени в съответствие с параграф 1, следва взаимно да се признават от държавите-членки, изключително като доказателство за елементите, посочени в параграф 5. Всякакви откази за признаване на гаранция за произход като такова доказателство, по-специално поради причини, свързани с предотвратяването на измами, трябва да се основава на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
В случай на отказ от признаване на гаранция за произход, Комисията може да застави отказалата страна да я признае, по-специално по отношение на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, на които се основава такова признаване.
Член 6
Национални потенциали за високоефективно комбинирано производство на енергия
1. Държавите-членки изготвят анализ на националния потенциал за прилагането на високоефективно комбинирано производство на енергия, включително високоефективно комбинирано микропроизводство на енергия.
2. Анализът:
-
се основава на добре документирани научни данни и отговаря на критериите, изброени в приложение IV,
-
идентифицира целия потенциал за търсене на полезно отопление и охлаждане, подходящо за прилагане на високоефективно комбинирано производство на енергия, както и наличността на горива и други енергийни ресурси, които да се използват при комбинираното производство на енергия,
-
включва отделен анализ на препятствията, които могат да спрат реализирането на националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия. В частност, този анализ разглежда препятствията във връзка с цените и разходите за и с достъпа до горивата, препятствията във връзка с проблеми на системата на преносната мрежа, препятствията във връзка с административни процедури, както и препятствията, свързани с липсата на интернационализиране на външните разходи в цените на енергията.
3. Държавите-членки, за първи път не по-късно от 21 февруари 2007 г., а след това на всеки четири години, след искане от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, оценяват напредъка в посока на повишаване дела на високоефективното комбинирано производство на енергия.
Член 7
Схеми на насърчаване
1. Държавите-членки осигуряват насърчаването на комбинираното производство на енергия - съществуващи и бъдещи агрегати - да се основава на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия в светлината на съществуващите възможности за намаляване на търсенето на енергия посредством други икономически приемливи или екологично изгодни мерки, като други мерки за енергийна ефективност.
2. Без да се засягат членове 87 и 88 от Договора, Комисията оценява прилагането на механизмите за насърчаване, използвани от държавите-членки, според които производителят на комбинирано производство на енергия, на базата на подзаконови разпоредби на публичните власти, получава пряка или косвена подкрепа, което би могло да има ефекта на ограничаване на търговията.
Комисията преценява дали тези механизми допринасят за постигането на целите, предвидени в членове 6 и 174, параграф 1 от Договора
3. В доклада, посочен в член 11, Комисията представя добре документиран анализ на придобития опит по прилагането и едновременното съществяване на различните механизми на насърчаване, посочени в параграф 2 от настоящия член. Докладът оценява успеха, включително икономическата ефективност на системата за подпомагане при стимулиране използването на високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с националните потенциали, цитирани в член 6. Докладът разглежда още до каква степен схемите за подпомагане са допринесли за създаването на стабилни условия за инвестиции в комбинираното производство на енергия.
Член 8
Въпроси във връзка със системата на електропреносната мрежа и тарифите
1. За целите на осигуряването на предаването и разпределението на електричеството, произведено в следствие на високоефективно комбинирано производство на енергия, се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО.
2. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да осигурят тарифите за закупуването на резервно или допълващо електричество, да бъдат определени на базата на публикувани тарифи и условия.
3. При условие, че нотифицират Комисията, държавите-членки могат да улесняват достъпа до системата на преносната мрежа за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия от малки агрегати за комбинирано производство на енергия и от агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия.
Член 9
Административни процедури
1. Държавите-членки или компетентните органи, определени от държавите-членки оценяват съществуващата законодателна и регулаторна рамка по отношение на процедурите за разрешаване или другите процедури, изложени в член 6 от Директива 2003/54/ЕО, които са приложими за агрегатите за високоефективното комбинирано производство на енергия.
Тази оценка се извършва с оглед на:
а)
насърчаването проектът на агрегата за комбинирано производство на енергия да съответства на икономически оправданото търсене на произведена полезна топлоенергия и да избягва производството на повече топлина от полезната топлоенергия;
б)
редуцирането на регулаторните и нерегулаторните пречки пред увеличаването на комбинираното производство на енергия;
в)
опростяването и ускоряването на процедурите на съответното административно ниво; и
г)
осигуряване правилата да са обективни, прозрачни и недискриминационни, както и пълното отчитане на особеностите на различните технологии за комбинирано производство на енергия.
2. Когато това е подходящо в контекста на националното законодателство, държавите-членки предоставят указание за постигнатия етап конкретно в:
а)
координацията между различните административни органи по отношение на крайните срокове, приемането и обработването на молбите за разрешение;
б)
изготвянето на възможни насоки за посочените в параграф 1 дейности и осъществимостта на процедура за планиране по бърза пътека за производителите на комбинирано производство на енергия; и
в)
определянето на властите, които да действат като арбитър в споровете между службите, които са упълномощени да издават разрешителни и кандидатстващите за разрешителни.
Член 10
Докладване от страна на държавите-членки
1. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. държавите-членки публикуват доклад с резултатите от анализите и оценките, осъществени в съответствие с член 5, параграф 3, член 6, параграф 1, член 9, параграфи 1 и 2.
2. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. и след това на всеки четири години, след поискване от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, държавите-членки публикуват доклад с резултата от оценката, посочена в член 6, параграф 3.
3. За първи път преди края на 2004 г., за данните за 2003 г. и след това ежегодно, държавите-членки внасят в Комисията статистически данни за националното производство на електричество и топлоенергия от комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение II.
Те внасят също годишни статистически данни за капацитетите и използваните горива за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки могат също да внасят статистически данни за икономиите на първична енергия, постигнати чрез прилагането на комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение III.
Член 11
Докладване от страна на Комисията
1. На базата на внесените доклади в съответствие с член 10, Комисията разглежда прилагането на настоящата директива, и не по-късно от 21 февруари 2008 г. и след това на всеки четири години, внася в Европейския парламент доклад за напредъка по прилагането на настоящата директива.
Докладът в частност:
а)
разглежда напредъка по реализирането на националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6;
б)
оценява степента на въвеждане, на базата на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии с отчитане предимствата на комбинирано производство на енергия, на правила и процедури, определящи рамковите условия за комбинирано производство на енергия на вътрешния енергиен пазар;
в)
оценява придобития опит от прилагането и едновременното съществуване на различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия;
г)
преразглежда референтните стойности за ефективност при отделното производство на базата на актуалните технологии.
Ако е уместно, Комисията внася заедно с доклада и допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета.
2. При оценяването на напредъка, цитиран в параграф 1, буква а), Комисията отчита до каква степен националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6, са били или се предвижда да бъдат реализирани, отчитайки за всяка държава-членка мерките, условията, включително климатичните условия, и въздействията на вътрешния енергиен пазар и последиците от други инициативи на Общността като Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 13 октомври 2003 г. относно определянето на схема за търгуване с отпуснати суми за емисия на парникови газове в рамките на Общността, и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (19).
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-специално създаването на план за действие за развитието на високоефективно комбинирано производство на енергия в Общността.
3. При оценяването на обхвата на по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисляване, както се посочва в член 4, параграф 1, Комисията отчита въздействието от едновременното съществуване на изчисляванията, посочени в член 12, приложения II и III върху вътрешния енергиен пазар, като взема предвид също натрупания опит от националните механизми за насърчаване.
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисление.
Член 12
Алтернативни методи на изчисление
1. До края на 2010 г. и съгласно предварително одобрение от Комисията, държавите-членки могат да ползват други методи, различни от предвидените в приложение II, буква б), за изваждането от докладваните цифри на евентуално електричество, непроизведено в процес на комбинирано производство на енергия. Все пак, за целите, посочени в член 5, параграф 1 и в член 10, параграф 3, количеството на електричеството от комбинирано производство на енергия се определя в съответствие с приложение II.
2. Държавите-членки могат да изчисляват икономиите на първична енергия от производството на топлоенергия и електричество и механична енергия съгласно приложение III, буква в), без да използват приложение II, за да изключват непроизведената чрез комбинирано производство на енергия част от топлоенергията и електричеството от същия процес. Такова производство може да се разглежда като високоефективно комбинирано производство на енергия, при условие че то удовлетворява критериите за ефективност в приложение III, буква a) и, за агрегати за комбинирано производство на енергия с електрически капацитет над 25 MW, общата ефективност е над 70 %. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
3. До края на 2010 г. държавите-членки могат, използвайки алтернативни методологии, да определят едно комбинирано производство на енергия като високоефективно без да удостоверяват, че продукцията от комбинираното производство на енергия отговаря на критериите в приложение III, буква a), ако на национално ниво е доказано, че продукцията от комбинираното производство на енергия, определено по такава алтернативна методология за изчисляване като цяло отговаря на критериите в приложение III, буква a). Ако за такава продукция се издава гаранция за произход, посочената в гаранцията ефективност на продукцията на комбинирано производство на енергия не превишава праговите стойности на критериите в приложение III, буква a), освен ако изчисленията съгласно приложение III не покажат друго. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
Член 13
Преразглеждане
1. Праговите стойности, използвани за изчисляването на електричеството от комбинирано производство на енергия, цитирано в приложение II, буква a) се привеждат в съответствие с техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
2. Праговите стойности, използвани за изчисляването на ефективността на комбинираното производство на енергия и икономиите на първична енергия, цитирано в приложение III, буква a) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
3. Насоките за определянето на съотношението електроенергия/топлоенергия, цитирано в приложение II, буква г) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
Член 14
Процедури на Комитета
1. Комисията се подпомага от Комитет.
2. Когато се правят позовавания на настоящият параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО във връзка с член 8 от него.
Предвиденият период в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се фиксира на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 21 февруари 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат такива мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на публикуване се определят от държавите-членки.
Член 16
Изменение на Директива 92/42/ЕИО
Към член 3, параграф 1 от Директива 92/42/ЕИО се добавя следното тире:
„-
агрегати за комбинирано производство на енергия, определени в Директива 2004/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно насърчаването на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия на вътрешния енергиен пазар (20).
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 11 февруари 2004 година.