RÅDETS FORORDNING (EF) nr 2742/1999
af 17. december 1999
om fastsættelse for år 2000 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, og om ændring af forordning (EF) nr. 66/98
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur(1), særlig artikel 8, stk. 4,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96(2), særlig artikel 21,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Efter artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri, vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en rationel og ansvarlig udnyttelse af ressourcerne på et bæredygtigt grundlag;
(2) ifølge artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper; fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, nr. iv), i nævnte forordning;
(3) for at disse TAC og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige bestemmelser for fiskeriet;
(4) principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på fællesskabsplan, således at medlemsstaterne kan sikre forvaltningen af de fartøjer, der sejler under deres flag;
(5) efter bestemmelserne i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år(3) er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, som er fastsat i nævnte forordning;
(6) i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne og -protokollerne har Fællesskabet forhandlet fiskerirettigheder med Kongeriget Norge(4), Danmarks regering og Færøernes hjemmestyre(5) og Grønlands hjemmestyre(6), Republikken Island(7), Republikken Estland(8), Republikken Letland(9) og Republikken Litauen(10);
(7) i henhold til artikel 122 i tiltrædelsesakten af 1994 er de betingelser, hvorunder de tildelte mængder, der er fastsat som led i tiltrædelsen, kan fiskes, de samme som dem, der gjaldt umiddelbart inden ikrafttrædelsen af tiltrædelsestraktaten af 1994;
(8) i henhold til artikel 124 i tiltrædelsesakten af 1994 forvaltes de fiskeriaftaler, Kongeriget Sverige og Republikken Finland har indgået med tredjelande, af Fællesskabet; Fællesskabet har således i overensstemmelse med disse aftaler ført forhandlinger med Republikken Polen og med Den Russiske Føderation;
(9) Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer; disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre regler for bevarelse af visse arter, og Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger;
(10) af hensyn til bevarelse af fiskeressourcerne har Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtaget at fastsætte fangstbegrænsninger for visse tunlignende fiskebestande i Stillehavet; Fællesskabet bør overholde disse begrænsninger og dermed samarbejde om bevarelse af disse bestande;
(11) udnyttelsen af fiskerimuligheder bør ske i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik(11), Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet(12), Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser(13), forordning (EF) nr. 66/98, Rådets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund(14) og Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(15);
(12) som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i år 2000 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser;
(13) med henblik på at fastlægge et fuldstændigt system med TAC og kvoter bør visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 66/98 overføres til nærværende forordning, særlig bestemmelserne vedrørende forbud mod fiskeri, TAC, anvendelsesperioder og særlige betingelser for, hvorledes fiskeriet skal finde sted;
(14) med henblik på overholdelse af de internationale forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig som kontraherende part i konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis samt den heraf følgende forpligtelse til at anvende de foranstaltninger, der er vedtaget af Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR), er de relevante anvendelsesdatoer, dem der svarer til begyndelsen af de respektive anvendelsesperioder for TAC som anført i bilag 1g;
(15) for at sikre EF-fiskernes udkomme er det vigtigt at åbne for dette fiskeri fra 1. januar 2000; på grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at indrømme en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
1. I denne forordning fastsættes for år 2000 fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, gældende
i) for fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i en medlemsstat, i det følgende benævnt "EF-fartøjer", i områder med fangstbegrænsninger, og
ii) for fartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, i det følgende benævnt "tredjelandsfartøjer", i farvande, der hører under en medlemsstats højhedsområde eller jurisdiktion, i det følgende benævnt "EF-farvande",
samt de særlige betingelser, der gælder for udnyttelsen af disse fiskerimuligheder.
For visse bestande i Antarktis fastsættes fiskerimulighederne imidlertid for den periode der er anført i bilag 1g.
2. I forbindelse med denne forordning kan fiskerimuligheder have form af:
a) TAC eller antal fartøjer, der har tilladelse til at fiske, og/eller sådanne tilladelsers varighed
b) de TAC-andele, der er til rådighed for Fællesskabet
c) kvoter tildelt Fællesskabet i tredjelandes farvande
d) tildeling af EF-fiskerimuligheder i henhold til litra b) og c) til medlemsstater i form af kvoter
e) tildeling af kvoter til tredjelande i EF-farvande.
Artikel 2
1. Definitionerne af ICES-(16), CECAF-(17) (østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34), NAFO-(18) og CCAMLR-(19) områder er angivet i henholdsvis Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav(20), Rådets forordning (EØF) nr. 2597/95 af 23. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav(21), Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktiviteter i det nordvestlige Atlanterhav(22) og forordning (EF) nr. 66/98.
2. I denne forordning anvendes følgende definitioner:
a) Det NAFO-regulerende område er det område af NAFO-konventionen, der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion.
b) Skagerrak afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst.
c) Kattegat afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen.
d) Nordsøen dækker ICES-underområde IV og den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke omfattes af den definition på Skagerrak, der gives i litra b).
e) Forvaltningsenhed 3 dækkes af ICES-underafsnit 30 og 31 og den del af underafsnit 29, der ligger nord for 59°30'N.
KAPITEL II
FISKERIMULIGHEDER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR EF-FARTØJER
Artikel 3
1. Fiskerimulighederne for EF-fartøjer i EF-farvande og i internationale farvande fastsættes som anført i bilag 1 og 2.
2. EF-fartøjer har tilladelse til i overensstemmelse med betingelserne i artikel 7 og 12 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag 1, at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands, Litauens, Letlands og Norges fiskerijurisdiktion, og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen, Polen og Den Russiske Føderation.
3. I henhold til fiskeriaftalerne mellem Det Europæiske Fællesskab og republikkerne Letland og Litauen skal der for år 2000 betales følgende beløb:
TABELPOSITION
Beløbene skal indbetales på de konti, der oplyses af myndighederne i det pågældende land.
Artikel 4
Fiskerimulighederne fordeles blandt medlemsstaterne med forbehold af:
a) udvekslinger i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3760/92
b) nye tildelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93
c) supplerende landinger, der er tilladt efter artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d) mængder, der tilbageholdes efter artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e) nedsættelser efter artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.
Artikel 5
Kvotefleksibilitet
I bilag 3 fastsættes for år 2000 de bestande, for hvilke der gælder en præventiv eller en analytisk TAC, de bestande, som ikke er omfattet af de årsbaserede fleksibilitetsbetingelser, der er fastsat i artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, og de bestande, der er omfattet af de straffekoefficienter, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, i samme forordning.
Artikel 6
Betingelser for landing af fangster og bifangster
1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fiskerimuligheder, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre:
i) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat eller et tredjeland, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
ii) Fællesskabets andel af TAC ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og Fællesskabets andel ikke er opbrugt, eller
iii) fangsterne, for så vidt angår alle andre arter end sild og makrel, er blandet med andre arter og er taget med redskaber, hvis maskestørrelse er 32 mm eller derunder i region 1 og 2 eller 40 mm eller derunder i region 3 i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og hverken sorteres om bord eller ved landingen, eller
iv) fangsterne, for så vidt angår sild, er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild med andre formål bortset fra fødevareindustrien(23), eller
v) fangsterne, for så vidt angår makrel, er blandet med hestemakrel eller sardin, og makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og fangsterne ikke sorteres, eller
vi) fangsterne er et led i videnskabelige undersøgelser, som gennemføres i henhold til forordning (EF) nr. 850/98.
Samtlige landinger afskrives på kvoterne eller, såfremt Fællesskabets andel ikke er blevet fordelt på kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel, medmindre det drejer sig om fangster i henhold til nr. iii), iv), v) og vi).
2. Når en af fiskerimulighederne i bilag 2 er udtømt, er det uanset stk. 1 forbudt for fartøjer, der udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.
3. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98.
Artikel 7
Adgangsbegrænsninger
1. EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinje. Det tillades imidlertid fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, at fiske indtil 4 mil fra Norges basislinjer.
2. EF-fartøjers fiskeri i farvande, der hører under Islands jurisdiktion, er begrænset til det område, der er afgrænset af de rette linjer mellem følgende skæringspunkter:Det sydvestlige område
1. 63°12' N og 23°05' V gennem 62°00' N og 26°00' V
2. 62°58' N og 22°25' V
3. 63°06' N og 21°30' V
4. 63°03' N og 21°00' V derfra 180°00' S
Det sydøstlige område
1. 63°14' N og 10°40' V
2. 63°14' N og 11°23' V
3. 63°35' N og 12°21' V
4. 64°00' N og 12°30' V
5. 63°53' N og 13°30' V
6. 63°36' N og 14°30' V
7. 63°10' N og 17°00' V derfra 180°00' S
Artikel 8
Særlige betingelser for fiskeri efter sild i Nordsøen
De i bilag 4 fastsatte foranstaltninger gælder for fangst, sortering og landing af sild fra Nordsøen, Skagerrak og Kattegat.
Artikel 9
Andre tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger
De tekniske foranstaltninger i bilag 5 gælder i år 2000 sideløbende med dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 88/98 og (EF) nr. 1626/94.
KAPITEL III
FISKERIMULIGHEDER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR FARTØJER FRA TREDJELANDE
Artikel 10
Det tillades fartøjer, der fører Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Litauens, Letlands, Norges, Polens, Den Russiske Føderations, Surinams, Trinidad og Tobagos samt Venezuelas flag, og fartøjer, der er registreret på Færøerne, at tage fangster inden for de i bilag 1 fastsatte kvoter i EF-farvande og under overholdelse af de bestemmelser, der er fastsat i artikel 11 og 13.
Artikel 11
Med forbehold af de adgangsbegrænsninger, der er fastsat i EF-lovgivningen, begrænses fiskeri med fartøjer, der fører:
i) Norges flag, eller som er registreret på Færøerne, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Nordsøen, Kattegat, Østersøen og Atlanterhavet nord for 43°00' N; fiskeri i Skagerrak med fartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end 4 sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer
ii) Letlands eller Litauens flag til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Østersøen syd for 59°30' N
iii) Polens eller Den Russiske Føderations flag til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra Sveriges basislinjer i Østersøen syd for 59°30' N
iv) Barbados', Guyanas, Surinams, Trinidad og Tobagos, Japans, Sydkoreas eller Venezuelas flag til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra det franske departement Guyanas basislinjer.
KAPITEL IV
LICENSORDNINGER FOR EF-FARTØJER
Artikel 12
1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, kræves der til fiskeri i tredjelandes farvande en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder. Disse bestemmelser gælder imidlertid ikke ved fiskeri i Norges del af Nordsøen med:
a) fartøjer, som har en bruttotonnage på 200 eller derunder
b) fartøjer, der fisker efter andre arter end makrel til konsum
c) svenske fartøjer i henhold til den etablerede praksis.
2. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes herved som anført i bilag 6. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af det fartøj, som licensen skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.
3. EF-fartøjer skal følge bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle andre bestemmelser for det område, som de befisker.
4. EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri i færøske farvande, kan foretage et andet direkte fiskeri, forudsat at de færøske myndigheder på forhånd får meddelelse om ændringen.
KAPITEL V
LICENSORDNINGER FOR TREDJELANDES FARTØJER
Artikel 13
1. I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, skal der gives følgende oplysninger:
a) fartøjets navn
b) registreringsnummer
c) ydre havnekendingsbogstaver og -tal
d) registreringshavn
e) ejerens eller befragterens navn og adresse
f) bruttotonnage og samlet længde
g) maskinkraft
h) kaldesignal og radiofrekvens
i) planlagt fangstmetode
j) planlagt fangstområde
k) arter, der vil blive fisket efter
l) periode, for hvilken der søges om licens.
Uanset artikel 28b i forordning (EF) nr. 2847/93 er norske fartøjer på under 200 bruttoton fritaget fra forpligtelsen til at have en licens og en fiskeritilladelse.
2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne er fritaget fra denne forpligtelse.
3. Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag 6.
4. Fartøjer fra tredjelande, som har tilladelse til at fiske den 31. december 1999, kan fortsætte med at fiske i år 2000, indtil listen over fartøjer, der har fiskeritilladelse, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.
5. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan tilbagekaldes med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Tilbagekaldelser får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.
6. Licenser og særlige fiskeritilladelser tilbagekaldes helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag 1 fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.
7. Licensen og den særlige fiskeritilladelse tilbagekaldes i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i henhold til denne forordning.
8. Der udstedes i en periode på op til tolv måneder ikke licens og særlig fiskeritilladelse til fartøjer, for hvilke forpligtelserne i henhold til denne forordning ikke er overholdt.
9. Kommissionen meddeler myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de fartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke vil have tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet som følge af overtrædelse af de gældende regler.
Artikel 14
1. Tredjelandsfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de befisker, herunder forordning (EF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 850/98 og Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer(24).
2. De i stk. 1 omhandlede fartøjer skal føre en logbog, hvori de i bilag 7 anførte oplysninger indføres.
3. Tredjelandsfartøjer med undtagelse af norske fartøjer, der fisker i ICES-afsnit IIIa, skal i overensstemmelse med reglerne i bilag 8 fremsende de i dette bilag anførte oplysninger til Kommissionen.
KAPITEL VI
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I OMRÅDER UNDER REGIONALE FISKERIORGANISATIONER
NAFO-OMRÅDE
Artikel 15
Fællesskabets deltagelse
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over alle fartøjer, der fører deres flag eller er registreret på deres område, og som forventes at deltage i fiskeri i det NAFO-regulerede område, senest den 20. januar 2000 eller derefter senest tredive dage inden den forventede påbegyndelse af fiskeriet. Oplysningerne skal omfatte:
a) fartøjets navn
b) det officielle registreringsnummer, som de kompetente nationale myndigheder har tildelt fartøjet
c) fartøjets registreringshavn
d) fartøjets ejer eller befragter
e) attestation for, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område
f) de væsentligste arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område
g) de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.
2. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne omfatte:
a) den dato, fra hvilken fartøjet har fået tilladelse til at føre medlemsstatens flag
b) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område
c) navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag
d) fartøjets navn
e) det officielle registreringsnummer, som de kompetente nationale myndigheder har tildelt fartøjet
f) fartøjets registreringshavn efter overførelsen
g) fartøjets ejer eller befragter
h) attestation for, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område
i) de væsentligste arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område
j) de underområder, hvor fartøjet forventes at udøve fiskeri.
Artikel 16
Hellefiskfiskeri
Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om deres fangstplan for hellefiskfiskeriet i det NAFO-regulerede område senest den 20. januar 2000 eller derefter senest tredive dage inden den forventede påbegyndelse af fiskeriet. Fangstplanen skal bl.a. indeholde oplysninger om det eller de fartøjer, som deltager i dette fiskeri. Fangstplanen skal angive den samlede planlagte fiskeriindsats i dette fiskeri i forhold til omfanget af de fiskerimuligheder, der er til rådighed for den medlemsstat, der giver underretning.
Medlemsstaterne skal senest den 31. december 2000 underrette Kommissionen om gennemførelsen af deres fiskeriplan med angivelse af antallet af fartøjer, som har deltaget i fiskeriet, og antallet af fiskedage.
Artikel 17
Tekniske foranstaltninger
1. Maskestørrelser
Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker af en størrelse, der er mindre end 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag 9 nævnte arter. Denne mindstestørrelse nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter tiarmet blæksprutte (kortfinnet).
Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende net med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.
2. Fastgørelse af anordninger på nettene
Anvendelse af andre anordninger eller metoder end de i dette stykke nævnte, som lukker maskerne i et net eller formindsker deres størrelse, er forbudt.
Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.
Anordninger kan fastgøres på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er anført i bilag 10.
Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende sorteringsriste med en største afstand mellem stængerne på 22 mm.
3. Bifangster
Bifangster af de arter, der er opført i bilag 1e, for hvilke Fællesskabet ikke har fastsat nogen kvote i en del af det NAFO-regulerede område, og som tages i denne del i forbindelse med direkte fiskeri efter enhver art må for hver art, der befinder sig om bord, ikke overstige 2500 kg eller 10 vægtprocent af alle fisk om bord, hvis sidstnævnte mængde er større. I en del af det regulerede område, hvor direkte fiskeri efter visse arter er forbudt, må bifangsten af hver af de arter, der er opført i bilag 1e, dog ikke overstige henholdsvis 1250 kg eller 5 %.
De ovennævnte procentsatser beregnes som vægtprocent for hver art af den samlede fangst eksklusive fangsten af arter, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger for bifangster, og baseres på fangsten pr. bestandsområde.
Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal i tilfælde af, at samtlige bifangster af alle arter, som er opført i bilag 1e, i et givet træk overstiger 5 vægtprocent, omgående skifte fiskefelt (minimum 5 sømil) med henblik på at undgå yderligere bifangster af disse arter.
Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.
4. Mindstemål
Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag 11, må ikke forarbejdes, beholdes om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes. Hvis den andel af fangster, som ikke opfylder mindstemålene, på visse fangststeder overstiger 10 % af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst 5 sømil bort, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk af en art, som der er fastsat et mindstemål for i bilag 11, og som er under den i bilag 12 fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.
Artikel 18
Kontrolforanstaltninger
1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal skibsførerne anføre de i bilag 13 nævnte oplysninger i logbogen.
I overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 15 skal medlemsstaterne ligeledes underrette Kommissionen om fangster af arter, for hvilke der ikke er fastsat nogen kvote.
2. Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag 9, må fartøjer ikke medføre net, hvis maskestørrelse er mindre end den, der er fastsat i artikel 17, stk. 1. Fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre sådanne net, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug, dvs.:
a) at nettene skal være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer, og
b) at nettene, som befinder sig på eller over dækket, skal være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.
3. Førerne af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangsterne af de arter, der er opført i bilag 1e:
a) de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art eller hvert forarbejdet produkt, eller
b) de skal udarbejde en stuveplan for de forarbejdede produkter, som gør det muligt for hver art at se, hvor i lastrummet produkterne befinder sig.
Førerne skal yde den nødvendige bistand, så det bliver muligt at kontrollere de mængder, der er anført i logbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.
4. Førerne af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet, der driver fiskeri efter rødfisk i område 3M, underretter hver anden mandag de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller hvor det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i område 3M i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.
5. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken fartøjet er registreret.
Artikel 19
Rødfiskfiskeri
Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet, har taget i afsnit 3M i det NAFO-regulerede område.
Artikel 20
Videnskabelige og statistiske oplysninger
1. For de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som fisker efter ising i afsnit 3LNO i det NAFO-regulerede område, indsender medlemsstaterne:
a) på grundlag af de relevante oplysninger i logbøgerne i henhold til artikel 18, stk. 1, månedlige statistikker over fangster og genudsætninger fordelt på arealenheder på højst 1 breddegrad og 1 længdegrad
b) månedlige oversigter over stikprøvevise målinger af fiskenes længde for både nominelle fangster og genudsætninger, specificeret på samme måde som i litra a).
2. For de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som fisker efter rødfisk og fladfisk ved Flemish Cap, indsender medlemsstaterne:
a) ud over de normale rapporter, på grundlag af de relevante oplysninger i logbøgerne i henhold til artikel 18, stk. 1, månedlige statistikker over genudsætninger af torsk og
b) særskilte månedlige oversigter over stikprøvevise målinger af længden af torsk for hver af de to typer fiskeri med oplysninger om dybde for hver stikprøve.
3. Stikprøverne ved længdemåling tages fra alle dele af de respektive fangster af hver af de pågældende arter, således at der tages mindst en statistisk signifikant stikprøve fra det første træk hver dag. Fiskens størrelse måles fra snudespidsen til halefinnens spids.
Længdestikprøver udtaget som beskrevet i første afsnit anses for at være repræsentative for alle fangster af de berørte arter.
INTERNATIONALE FARVANDE I NEAFC-KONVENTIONENS OMRÅDE
Artikel 21
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som har tilladelse til dels at fiske efter sild i ICES-underområde I og II, dels at fiske efter dybhavsrødfisk i NEAFC-konventionens område(25), senest den 20. januar 2000, og herefter skal ændringer af listen, inkl. tilføjelser, indsendes mindst 30 dage før fartøjet indleder fiskeriet. Kun fartøjer på denne liste anses for at have tilladelse til at fiske dybhavsrødfisk i det pågældende område.
2. Medlemsstaterne skal hver onsdag inden kl. 12 for den uge, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, give Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder sild eller dybhavsrødfisk fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, har taget, og hvor mange af disse fartøjer, der har deltaget i dette fiskeri.
FISKERI, DER ER OMFATTET AF INTERNATIONALE FISKERIORGANISATIONER FOR STÆRKT VANDRENDE FISKEARTER
Artikel 22
1. For fiskeri, der ikke er omfattet af de forpligtelser, der er fastsat i artikel 6 og 8 i forordning (EØF) nr. 2847/93, skal medlemsstaterne:
- indføre ordninger for registrering og stikprøvekontrol, som hver måned gør det muligt at anslå de samlede mængder fisk af de bestande, der er nævnt i bilag 1f, og som landes eller omlades af fartøjer, der fører deres flag, og som er registreret i Fællesskabet, samt de samlede mængder, der landes i deres havne af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag, og som er registreret i Fællesskabet
- meddele Kommissionen inden den 15. i hver måned de samlede mængder af de i bilag 1f nævnte bestande, der i den foregående måned er landet eller omladet af fartøjer, der fører deres flag, og som er registreret i Fællesskabet, samt de samlede mængder, der er landet i deres havne af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag, og som er registreret i Fællesskabet.
2. Det er forbudt at drive notfiskeri efter tun:
- for fartøjer, der udelukkende eller hovedsagelig fisker i Adriaterhavet, fra den 1. til den 31. maj i hele Middelhavet og fra den 16. juli til den 15. august i Middelhavet, ekskl. Adriaterhavet
- for fartøjer, der udelukkende eller hovedsagelig fisker i Middelhavet, ekskl. Adriaterhavet, fra den 16. juli til den 15. august i hele Middelhavet og fra den 1. til den 31. maj i Adriaterhavet.
Medlemsstaterne skal sikre, at alle fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, omfattes af ovennævnte bestemmelser.
Ved anvendelsen af denne forordning afgrænses Adriaterhavet mod syd af en linje, der går fra den albansk-græske grænse til Capo Santa Maria di Leuca.
3. Som en undtagelse fra forordning (EF) nr. 1626/94 gælder følgende mindstemål for år 2000:
TABELPOSITION
4. Som en undtagelse fra forordning (EF) nr. 850/98 gælder følgende mindstemål for år 2000:
TABELPOSITION
CCAMLR-OMRÅDET
Artikel 23
Artikel 4 og 5 i forordning (EF) nr. 66/98 ophæves.
Artikel 24
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag 14, er forbudt i de områder og perioder, der er nævnt i bilaget.
2. TAC, anvendelsesperioder og tilknyttede betingelser er anført i bilag 1g.
3. De særlige betingelser for udnyttelse af fiskerimulighederne i CCAMLR-området er følgende:
a) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Gobinotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii eller Lepidonotothen squamifrons under direkte fiskeri efter Champsocephalus gunnari i statistisk underområde 48.3:
i) overstiger 100 kg og 5 % af fangstens samlede vægt, eller
ii) er på mindst 2 tons,
skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Det må ikke sejle tilbage til noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på mindst fem dage.
b) Hvis der under direkte fiskeri efter Champsocephalus gunnari i statistisk underområde 48.3 eller statistisk afsnit 58.5.2 i et dræt er over 100 kg af denne art og over 10 % af antallet af fisk af denne art har en samlet længde på under 24 cm, skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Det må ikke sejle tilbage til noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor fangsten af fisk af nævnte art med en samlet længde på under 24 cm oversteg 10 %, i en periode på mindst fem dage.
c) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Gobinotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii eller Lepidonotothen squamifrons under direkte fiskeri efter Electrona carlsbergi:
i) overstiger 100 kg og 5 % af fangstens samlede vægt, eller
ii) er på mindst 2 tons,
skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Det må ikke sejle tilbage til noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på mindst fem dage.
d) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Lepidonotothen squamifrons eller Channichthys rhinoceratus under direkte fiskeri efter Dissostichus eleginoides eller Chamsocephalus gunnari i statistisk afsnit 58.5.2 er på mindst 2 tons, må fiskerfartøjet ikke fiske ved anvendelse af samme fiskemetode på noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 2 tons, i en periode på mindst fem dage.
e) Stedet, hvor bifangsten overstiger de i dette stykke nævnte mængder, defineres som den strækning, fiskerfartøjet følger fra det sted, hvor fiskeredskaberne først blev sat ud til det sted, hvor de blev bragt tilbage om bord.
f) Det samlede antal og den samlede vægt af genudsatte Dissostichus eleginoides, herunder individer med geleagtig konsistens, skal indberettes. Disse fisk afskrives på TAC.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
Artikel 25
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2000.
Hvor der er fastsat TAC for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2000, finder artikel 24 anvendelse fra begyndelsen af de pågældende perioder for anvendelse af TAC.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1999.