*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2262/84
af 17. juli 1984
om saerlige foranstaltninger inden for olivenoliesektoren
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Ved artikel 5 i Raadets forordning nr. 136/66/EOEF af 22. september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2260/84 (5) er der indfoert en produktionsstoetteordning for olivenolie; stoetten for de paa en bestemt dato eksisterende arealer ydes i forhold til den maengde olie, der rent faktisk er produceret, til olivendyrkere, der er medlemmer af de i artikel 20c, stk. 1, i forordning nr. 136/66/EOEF omhandlede producentorganisationer, og hvis gennemsnitsproduktion er paa mindst 100 kg olie pr. produktionsaar, hvorimod stoetten til andre olivendyrkere ydes i forhold til antallet af oliventraeer, disses produktionskapacitet og udbyttet heraf, fastsat skoensmaessigt, idet ydelsen er betinget af, at de paagaeldende oliven er hoestet;
erfaringerne viser, at uanset de gaeldende bestemmelser om en lang raekke saerlige kontrolforanstaltninger er der problemer i forbindelse med den noejagtige og effektive gennemfoerelse af kontrollen; dette kan medfoere uberettigede udgifter for Faellesskabet;
under de nuvaerende omstaendigheder boer der traeffes saerlige foranstaltninger med henblik paa at sikre en korrekt og ensartet anvendelse af produktionsstoetteordningen;
erfaringen viser, at producentmedlemsstaternes administrative struktur ikke er tilstraekkelig tilpasset til gennemfoerelsen af den kontrol, faellesskabsbestemmelserne foreskriver; disse medlemsstater maa derfor noedvendigvis oprette administrativt selvstaendige organer, der skal varetage de paagaeldende opgaver; paa grund af medlemsstaternes forpligtelse til i loebet af kort tid og for egen regning at oprette en saerlig struktur, der skal varetage loesningen af opgaver, som straekker sig ud over de kontrolforanstaltninger, der er fastsat ved Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (6), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3509/80 (7), boer Faellesskabet yde tilskud i en vis periode;
der bestaar en sammenhaeng mellem en effektiv kontrolordning og de sanktioner, der bringes i anvendelse, hvis der konstateres uregelmaessigheder; det er derfor noedvendigt at skaerpe og supplere de nuvaerende sanktionsmuligheder for at oege disses praeventive virkning under hensyn til de saerlige karakteristika for den faelles markedsordning for olivenolie; det boer derfor bestemmes, at medlemsstaterne ivaerksaetter sanktioner i tilfaelde af uregelmaessigheder i forbindelse med produktionsstoetteordningen; for at sikre at de fastsatte sanktioner anvendes korrekt og ensartet, boer der traeffes bestemmelse om visse saerlige tilfaelde, i hvilke der kan anvendes sanktioner -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Hver producentmedlemsstat opretter i overensstemmelse med sine retsregler et saerligt kontor, som skal varetage visse kontrolforanstaltninger og opgaver i forbindelse med produktionsstoetteordningen for olivenolie.
Medlemsstater, hvis produktion ikke overstiger 3 000 tons i loebet af en naermere fastsat referenceperiode, skal dog ikke oprette et saerligt kontor. Saadanne medlemsstater traeffer alle foranstaltninger, der er noedvendige for at sikre udfoerelsen af de opgaver, der i henhold til denne artikel paahviler kontoret.
2. For at sikre den korrekte anvendelse af produktionsstoetteordningen skal det i stk. 1 omhandlede kontor i overensstemmelse med det i stk. 4 omhandlede arbejdsprogram
- paase, at de aktiviteter, der udoeves af producentorganisationer og foreninger af saadanne, er i overensstemmelse med Raadets forordning (EOEF) nr.
2261/84 af 17. juli 1984 om almindelige regler for stoette til olivenolieproduktion og til producentorganisationer (1);
- kontrollere de godkendte moeller;
- undersoege anvendelsen af olie, der er fremstillet ved forarbejdning af oliven, samt anvendelsen af biprodukter heraf;
- paa nationalt plan indsamle, kontrollere og bearbejde de oplysninger, der er noedvendige for opgoerelsen af de udbytter, som omhandles i artikel 18 i forordning (EOEF) nr. 2261/84
- gennemfoere statistiske undersoegelser vedroerende produktion, forarbejdning og forbrug af olivenolie.
Paa medlemsstatens anmodning foretager kontoret
- gennemgang af de sager, der omhandles i artikel 15, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 2261/84;
- kontrol som omhandlet i artikel 14, stk. 2, 3 og 4 i forordning (EOEF) nr. 2261/84;
- den kontrol, der er fastsat i forbindelse med forbrugerstoetten.
Medlemsstaten kan paa eget initiativ eller paa anmodning af Kommissionen ligeledes paalaegge kontoret at foretage saerlige undersoegelser.
3. Kontoret har fuld administrativ uafhaengighed. Det skal af den paagaeldende medlemsstat tildeles alle de befoejelser, der er noedvendige for at udfoere de i stk. 2 omhandlede opgaver.
Kontoret skal have et personale, hvis antal og uddannelse sikrer, at de naevnte opgaver kan loeses.
4. Inden begyndelsen af hvert produktionsaar opstiller den paagaeldende medlemsstat paa forslag af kontoret et foreloebigt budget og et arbejdsprogram, der skal sikre den korrekte anvendelse af produktionsstoetteordningen, og som medlemsstaten tilsender Kommissionen. Uden at dette i oevrigt beroerer medlemsstatens ansvarsomraader, kan Kommissionen anmode denne om at foretage de aendringer i det foreloebige budget og programmet, som Kommissionen maatte finde hensigtsmaessige.
Repraesentanter fra Kommissionen kan til enhver tid foelge den virksomhed, der udoeves af kontoret.
Kontoret sender regelmaessigt medlemsstaten og Kommissionen rapporter om sin virksomhed. I disse rapporter redegoeres der for eventuelle vanskeligheder, og der kan foreslaas forbedringer af kontrolordningen.
5. I en periode paa tre aar fra den 1. november 1984 daekker det almindelige budget for De europaeiske Faellesskaber kontorets faktiske udgifter med
- 100 % de to foerste aar, idet der som loft er fastsat et samlet beloeb paa 14 mio ECU for det kontor, der oprettes i Italien og 7 mio ECU for det kontor, der oprettes i Graekenland,
- 50 % for det tredje aar.
Medlemsstaterne har mulighed for, paa betingelser, der skal fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EOEF, at daekke en del af den finansielle byrde, der paahviler dem, ved at opkraeve et fradrag i den faellesskabsstoette, der ydes til olivenoliesektoren.
Raadet vedtager med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen inden den 1. januar 1987 metoden for fiannsiering af de paagaeldende udgifter fra produktionsaaret 1987/1988.
6. Det aarlige beloeb svarende til de i stk. 5 omhandlede faktiske udgifter vedtages af Kommissionen paa grundlag af oplysninger, som meddeles af de paagaeldende medlemsstater. Dette beloeb udbetales, naar Kommissionen har fastslaaet, at det paagaeldende kontor er blevet oprettet og har udfoert sine opgaver.
Med henblik paa at lette kontorets oprettelse og drift kan det paagaeldende beloeb udbetales ratevis i aarets loeb paa grundlag af kontorets aarlige budget, som opstilles inden udgangen af oktober maaned for det foelgende aar efter aftale med medlemsstaten og Kommissionen.
Artikel 2
I henhold til artikel 11a i forordning nr. 136/66/EOEF traeffer producentmedlemsstaterne konkrete og egnede foranstaltninger med henblik paa at ivaerksaette sanktioner i tilfaelde af enhver overtraedelse af produktionsstoetteordningen, navnlig saafremt det konstateres:
a) at oplysningerne i dyrkningserklaeringen, jf. artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 2261/84 ikke svarer til de faktiske forhold;
b) at den stoetteberettigede maengde olivenolie er mindre end den, som olivendyrkere, der er medlemmer af en producentorganisation, har anmodet om, for saa vidt disse er stoetteberettigede paa grundlag af den faktisk producerede maengde olie;
c) at en producentorganisation eller en forening ikke har overholdt de i naervaerende forordning fastsatte forpligtelser;
d) at en moelle ikke har overholdt de i naervaerende forordning fastsatte forpligtelser.
Artikel 3
1. Med henblik paa ivaerksaettelsen af artikel 2 skal medlemsstaterne mindst anvende foelgende saerlige foranstaltninger:
a) I det i artikel 2, litra a), omhandlede tilfaelde, skal den paagaeldende olivendyrker, hvis der i den unoejagtige dyrkningserklaering er angivet en foroegelse af den paagaeldendes produktionskapacitet, som ikke svarer til de faktiske forhold, betale et beloeb, der staar i forhold til den kapacitetsforoegelse, der fremgaar heraf, og som er tilstraekkelig prohibitivt;
b) i det i artikel 2, litra b), omhandlede tilfaelde inddriver den paagaeldende medlemsstat de stoettebeloeb, der eventuelt er fejlagtigt udbetalt, og den paagaeldende olivendyrker skal betale et beloeb, der staar i forhold til det stoettebeloeb, der er ansoegt om for de maengder olie, for hvilke retten til stoette ikke er anerkendt, og som er tilstraekkelig prohibitivt.
2. I de i stk. 1 omhandlede tilfaelde, og med forbehold af artikel 20c i forordning nr. 136/66/EOEF, skal den producentorganisation, olivendyrkeren er medlem af, haefte solidarisk for betalingen af de i stk. 1 omhandlede beloeb, saafremt den i overensstemmelse med sine forpligtelser ikke korrekt har kontrolleret den individuelle stoetteansoegning og den paagaeldende dyrkningserklaering.
3. Saafremt uregelmaessighedernes konsekvenser i de i stk. 1 omhandlede tilfaelde er ubetydelige, kan de paagaeldende medlemsstater dog undlade at afkraeve olivendyrkerne betaling af de i stk. 1 naevnte beloeb.
Artikel 4
1. Saafremt en producentorganisation eller en forening ikke har foretaget den kontrol, der paahviler den i henhold til artikel 6, 8 og 10 i forordning (EOEF) nr. 2261/84, inddrager den paagaeldende medlemsstat anerkendelsen for en periode paa ét til fem produktionsaar.
2. Med forbehold af artikel 2, inddrager den paagaeldende medlemsstat godkendelsen af en moelle for en periode paa ét til fem produktionsaar, saafremt der ved kontrol af den paagaeldende moelle viser sig uregelmaessigheder, der f.eks. afviger vaesentligt fra lagerregnskabet for saa vidt angaar maengden af forarbejdede oliven eller produceret olie, eller saafremt lagerregnskabet er utilstraekkeligt eller ikke indsendes.
3. Ved bestemmelsen af, hvor laenge anerkendelsen eller godkendelsen skal inddrages, tager den kompetente myndighed hensyn til overtraedelsens alvor og varighed.
4. I den periode, hvor anerkendelsen eller godkendelsen er inddraget i henhold til stk. 1 og 2, kan den paagaeldende medlemsstat ikke indroemme en ny anerkendelse eller en ny godkendelse paa grundlag af en ansoegning, som maatte tilsigte en omgaaelse af den paalagte sanktion.
Saafremt inddragelsen af godkendelsen af en moelle faar alvorlige foelger for forarbejdningsmulighederne i et bestemt produktionsomraade, kan det vedtages at tillade den paagaeldende moelle at fungere efter en saerordning.
Artikel 5
Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne forordning fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EOEF.
Artikel 6
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de foranstaltninger, de traeffer inden for rammerne af denne forordning.
Artikel 7
Denne forordning traeder i kraft paa dagen for dens offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. november 1984.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. juli 1984.