KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1140/96 af 25. juni 1996 om ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (Tekst af betydning for EØS)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 282/96 (2), særlig artikel 6, 7 og 8, og
ud fra følgende betragtninger:
I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stoffer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinærlægemidler til behandling af dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion;
maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes, efter at Udvalget for Veterinærlægemidler har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikkerheden af rester af det pågældende stof for forbrugere af animalske levnedsmidler samt sådanne resters indflydelse på industriel forarbejdning af levnedsmidler;
ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler er det nødvendigt at specificere de dyrearter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncentrationer, der må være til stede i hvert af de relevante væv fra det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (restmarkør);
for at lette den rutinemæssige overvågning af lægemiddelrester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgivning, bør der i almindelighed fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i lever eller nyrer; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyrekroppe i international handel og der bør derfor også altid fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i muskelvæv eller fedtvæv;
for veterinærlægemidler til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier skal der også fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i æg, mælk eller honning;
for at gøre det muligt at afslutte videnskabelige undersøgelser bør azamethiphos, streptomycin, dihydrostreptomycin, gentamicin og neomycin optages i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90;
der bør fastsættes en tidsfrist på 60 dage inden ikrafttrædelsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågældende veterinærlægemidler, der er givet i medfør af Rådets direktiv 81/851/EØF (3), senest ændret ved direktiv 93/40/EØF (4), for at tage hensyn til bestemmelserne i denne forordning;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Tilpasning til Den Tekniske Udvikling af Direktiver om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer for Veterinærlægemidler -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft 60 dage efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juni 1996.
31996R1140
L 151/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1140/96 НА КОМИСИЯТА
от 25 юни 1996 година
за изменение на приложение III към Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 282/96 на Комисията (2), и по-специално членове 6, 7 и 8 от него,
като има предвид, че съгласно Регламент (ЕИО) № 2377/90 е необходимо постепенно определяне на максимално допустимите граници остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти за всички фармакологичноактивни субстанции, които се използват, в рамките на Общността, във ветеринарномедицинските продукти, прилагани при животни, отглеждани за производство на храни;
като има предвид, че максимално допустимите граници на остатъчни вещества следва да бъдат определени само след проучване, в рамките на Комитета за ветеринарномедицинските продукти, на цялата информация, отнасяща се до безопасността на остатъка на съответната субстанция за потребителите на храни от животински произход и до въздействието на остатъчните вещества върху промишлената преработка на храните;
като има предвид, че при определянето на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти, съдържащи се в храните от животински произход, е необходимо да се посочат животинските видове, у които остатъчните количества могат да бъдат налице във всяка от съответните месни тъкани, получавани от третираното животно (прицелни тъкани), както и естеството на остатъчното вещество, имащо отношение към контрола на остатъчните вещества (маркерно остатъчно вещество);
като има предвид, че за контрола на остатъчните вещества, както е предвидено в съответното законодателство на Общността, максимално допустимите граници на остатъчните вещества обикновено следва да бъдат определяни за черния дроб или бъбреците като таргетни тъкани; като има предвид, че при международната търговия черният дроб и бъбреците често се отстраняват от трупа на животното, максимално допустимите граници на остатъчните вещества следва да бъдат определени също така за мускулната и мастната тъкан;
като има предвид, че в случаите, когато ветеринарномедицинските продукти са предназначени за птици носачки, млекодайни животни или медоносни пчели, максимално допустимите граници на остатъчните вещества следва също така да бъдат определени за яйцата, млякото или меда;
като има предвид, че за да може да бъдат завършени научните изследвания азаметифос, стрептомицин, дихидрострептомицин, гентамицин и неомицин следва да се включат в приложение III към Регламент (ЕИО) № 2377/90;
като има предвид, че е необходимо да се даде срок от 60 дни преди влизане в сила на настоящия регламент, за да могат държавите-членки да внесат необходимите корекции в разрешителните за търговия на съответните ветеринарномедицински продукти, които разрешителни са били издадени в съответствие с Директива 81/851/ЕИО на Съвета (3), последно изменена с Директива 93/40/ЕИО (4), с цел да се вземат предвид разпоредбите на настоящия регламент;
като има предвид, че мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за адаптиране към техническия прогрес на директивите за отстраняване на техническите пречки пред търговията с ветеринарномедицински продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение III към Регламент (ЕИО) № 2377/90 се изменя така, както е посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на шестдесетия ден ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юни 1996 година.