Rådets forordning (EF) nr. 900/2001
af 7. maj 2001
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Polen
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 11, stk. 2 og 3,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE UNDERSØGELSE
(1) Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 3319/94(2) en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat (UAN) med oprindelse i Bulgarien og Polen. Foranstaltningerne vedrørende importen fra Bulgarien bestod af en specifik told, undtagen for en producent og en eksportør, fra hvilke Kommissionen godtog et fælles tilsagn ved afgørelse 94/825/EF(3). Der blev fastsat en variabel told baseret på en minimumspris for importen af den pågældende vare fra Polen, når visse selskaber fakturerede varen direkte til en uafhængig importør. I alle andre tilfælde blev der fastsat en specifik told for importen af UAN fra Polen.
B. UNDERSØGELSER VEDRØRENDE ANDRE LANDE
(2) Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 1995/2000(4) en endelig antidumpingtold på importen af UAN med oprindelse i Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og Ukraine. Det blev fastslået, at UAN med oprindelse i disse lande indførtes til dumpingpriser, hvorved der forvoldtes EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Det blev anset for hensigtsmæssigt at indføre told i form af et specifikt beløb pr. ton for at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre enhver form for prismanipulation.
C. NUVÆRENDE UNDERSØGELSE
(3) Efter offentliggørelsen i juni 1999(5) af en meddelelse om det forestående ophør af de gældende foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om en fornyet undersøgelse (på grund af foranstaltningernes ophør) fra EFMA (europæisk sammenslutning af gødningsstofproducenter) på vegne af en betydelig del af producenter af UAN i Fællesskabet (i det følgende benævnt "anmodende EF-producenter"). I anmodningen hævdedes det, at der sandsynligvis igen ville forekomme dumping i forbindelse med importen af varer fra Polen, hvis foranstaltningerne bortfaldt. De anmodende EF-producenter bad ikke om en fornyet undersøgelse vedrørende importen af varer med oprindelse i Bulgarien, da der ikke var sandsynlighed for, at der igen ville forekomme dumping i forbindelse med importen fra Bulgarien. Derfor udløb foranstaltningerne vedrørende importen af varer med oprindelse i Bulgarien den 1. januar 2000.
(4) Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en fornyet undersøgelse, og offentliggjorde en meddelelse herom og iværksatte en sådan undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").
(5) Samtidig indledte Kommissionen ligeledes efter høring af det rådgivende udvalg på eget initiativ en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, som blev begrænset til en undersøgelse af formen af de gældende foranstaltninger for importen af varer fra Polen(6). Kommissionen indledte interimsundersøgelsen for at få mulighed for at tilpasse foranstaltningerne for Polen, hvis disse ville blive opretholdt, under hensyn til at det er nødvendigt at sikre, at de foranstaltninger, der eventuelt måtte blive indført på importen af samme varer med oprindelse i andre lande, er effektive og har samme form.
(6) Undersøgelsen af, om der fortsat eller på ny forekom dumping og skade, omfattede perioden fra 1. januar 1999 til 30. november 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af de relevante tendenser for en vurdering af, om der var sandsynlighed for fortsat og/eller fornyet skade, omfattede perioden fra 1. januar 1995 til udløbet af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den undersøgte periode").
(7) Kommissionen underrettede officielt de anmodende EF-producenter, eksportøren og eksporterende producenter i Polen, importører/forhandlere, deres repræsentative sammenslutninger og brugersammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for den polske regering om indledningen af den fornyede undersøgelse. Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle disse parter og til parter, som gav sig til kende inden for den fastsatte frist i indledningsmeddelelsen. Kommissionen gav også de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt.
(8) Følgende EF-producenter besvarede spørgeskemaet:
a) Agrolinz Melamin GmbH, ADM - Linz, Østrig
b) DSM Agro BV - Sittard, Nederlandene
c) Fertiberia SA - Madrid, Spanien
d) Grande Paroisse SA - Paris, Frankrig
e) Hydro Agri Chafers - Immingham, Det Forenede Kongerige
f) Hydro Agri France - Nanterre, Frankrig
g) Hydro Agri Rostock - Rostock, Tyskland
h) Hydro Agri Sluiskil BV - Sluiskil, Nederlandene
i) Kemira Agro Rozenburg BV - Rotterdam, Nederlandene
j) SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH - Wittenberg, Tyskland.
(9) Da oplysningerne fra de samme EF-producenter blev behørigt efterprøvet i forbindelse med nævnte procedure vedrørende importen af UAN med oprindelse i Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og Ukraine, hvor undersøgelsen omfattede årene fra 1995 til 1998 samt fem måneder af nærværende undersøgelsesperiode, blev det ikke anset for nødvendigt at aflægge yderligere kontrolbesøg hos de pågældende selskaber i forbindelse med nærværende undersøgelse. Nøjagtigheden af de indgivne oplysninger blev imidlertid efterprøvet ved en undersøgelse af deres sammenhæng og konsekvens med tidligere efterprøvede oplysninger.
(10) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 20 uafhængige importører/forhandlere og til en importørsammenslutning. Der blev modtaget ni besvarelser, herunder fra sammenslutningen. Ingen af disse importører forelagde specifikke tal, da de ikke importerede UAN fra Polen i den undersøgte periode, og der blev derfor ikke aflagt kontrolbesøg.
(11) Efter modtagelse af besvarelserne blev der aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a) Zaklady Azotowe "Pulawy" SA, Pulawy ("ZAP"), en eksporterende producent
b) CIECH SA, Warszawa, en eksportør.
D. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(12) Den pågældende vare i denne procedure er opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat henhørende under KN-kode 3102 80 00. Det er samme vare som i den oprindelige undersøgelse, dvs. et flydende gødningsstof, som almindeligvis anvendes i landbruget. Varen består af en blanding af urinstof og ammoniumnitrat og vand. Vandindholdet er ca. 70 % af blandingen (afhængigt af nitrogenindholdet), og den resterende del består af lige dele urinstof og ammoniumnitrat. Indholdet af nitrogen er den mest betydningsfulde komponent i varen, og det kan svinge mellem 28 % og 32 %.
(13) Som det fremgik af den tidligere undersøgelse, er UAN en ren råvare, og dens grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber er de samme uanset oprindelsesland. Derfor bør UAN, som produceres og sælges i Fællesskabet af de anmodende EF-producenter, og UAN, som produceres i Polen og sælges på hjemmemarkedet eller eksporteres til Fællesskabet, betragtes som samme varer som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
E. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET DUMPING
1. Indledende bemærkninger
(14) I henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen er formålet med denne slags undersøgelser at fastslå, om foranstaltningernes bortfald vil føre til fortsat eller fornyet dumping. Da der ikke var nogen import af den pågældende vare fra Polen til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, blev det specielt undersøgt, om foranstaltningernes bortfald ville føre til fornyet dumping i betydelige mængder. Polske producenters prispolitik på markeder i tredjelande blev således undersøgt for at få fastslået, om den pågældende vare solgtes til dumpingpriser der. Det blev også vurderet, om der var sandsynlighed for, at de polske producenter ville genoptage eksporten af UAN til Fællesskabet og følge samme prispolitik, hvis foranstaltningerne blev ophævet.
(15) I den oprindelige undersøgelse blev der konstateret individuelle dumpingmargener for de to producenter på henholdsvis 40 % og 27 %. Undersøgelsen viste, at der ikke var andre polske producenter af UAN end de nævnte to.
(16) Et selskab indgav ikke nærmere oplysninger om salget til andre lande, hjemmemarkedssalget eller produktionsomkostningerne og blev derfor underrettet om, at der ville blive truffet afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen, hvis oplysningerne ikke blev indgivet inden for en bestemt frist. Selskabet indgav ikke oplysninger. På baggrund af de foreliggende oplysninger konstateredes det, at selskabet havde en meget mindre produktionskapacitet end det selskab, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
2. Eksport til tredjelande
a) Eksportpris
(17) Den samarbejdsvillige producent eksporterede varerne direkte til uafhængige importører i andre lande, især til det nordamerikanske marked, som tegnede sig for en stor del (to tredjedele) af selskabets samlede eksport i undersøgelsesperioden, og en mindre del (en tredjedel) gik til Tjekkiet. Den polske eksport til USA og Canada tegnede sig for en ikke ubetydelig del af disse to landes samlede import og udgjorde en betydelig del af producentens produktion.
(18) På grund af arten af denne undersøgelse blev det anset for urimeligt at anmode om nærmere oplysninger om eksporten i hele undersøgelsesperioden med henblik på at afprøve sandsynligheden for fornyet dumping. I stedet for blev der anmodet om oplysninger om alle transaktioner i de sidste tre måneder i undersøgelsesperioden. Eksportprisen blev således fastsat på grundlag af de priser, der var betalt, eller som skulle betales af uafhængige importører i tredjelande i nævnte periode på tre måneder. Den samarbejdsvillige producent anfægtede denne fremgangsmåde på et sent tidspunkt i undersøgelsen og anmodede om, at der anvendtes data vedrørende hele undersøgelsesperioden. Da forslaget blev fremsat så sent, blev det ikke anset for muligt at ændre grundlaget for analysen. Og selv hvis der blev taget hensyn til ukontrollerede oplysninger for tidligere måneder, ville billedet ikke forandre sig så meget, at det ville ændre konklusionerne om Polens eksport til tredjelande.
b) Normal værdi
(19) For den samarbejdsvillige producent blev det først fastslået, at det samlede salg af UAN på hjemmemarkedet var repræsentativt i forhold til eksportsalget. Salget på det polske hjemmemarked var større end eksportsalget til tredjelande. Det blev så fastslået, om dette hjemmemarkedssalg havde fundet sted i normal handel. Undersøgelsen viste, at salget over enhedsproduktionsomkostninger udgjorde mere end 10 %, men mindre end 80 % af det samlede salg. Den normale værdi blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk betaltes for alt rentabelt salg af den pågældende vare.
c) Konklusion om eksporten til tredjelande
(20) For den samarbejdsvillige producent blev den normale værdi sammenlignet med eksportprisen til hvert bestemmelsesland på et vejet gennemsnitligt grundlag efter justeringer for at sikre en rimelig sammenligning.
(21) Det konstateredes, at den samarbejdsvillige producents eksportpriser (den pågældende tegnede sig for 90 % af den samlede eksport fra Polen i undersøgelsesperioden) til det nordamerikanske marked lå langt under den normale fastsatte værdi for selskabet, hvilket gav sig udslag i store dumpingmargener i forbindelse med salget til både USA og Canada. Eksportsalget til disse to lande udgjorde to tredjedele af selskabets samlede eksport. I forbindelse med salget til Tjekkiet, et nærtliggende marked, som tegnede sig for den sidste tredjedel af selskabets samlede eksport, konstateredes der ingen eller kun ganske lidt dumping. Selskabet anvendte samme prisstrategi som til salg på hjemmemarkedet.
(22) Da den anden producent undlod at indgive detaljerede oplysninger, blev der ikke foretaget nogen beregninger. Denne producent eksporterede kun en forholdsvis lille mængde varer til Tjekkiet.
3. Mulighederne for en stigning i dumpingeksporten til Fællesskabet
(23) Det fremgik af undersøgelsen, at polske selskaber har kapacitet til at fremstille betydelige yderligere mængder til eksport til Fællesskabet. Sådanne mængder kunne meget vel nå op på de høje niveauer, der konstateredes i undersøgelsesperioden i den oprindelige undersøgelse. En sådan eksport ville desuden sandsynligvis finde sted til dumpingpriser.
a) Samarbejdsvillig eksporterende producent
(24) I betragtning af den samarbejdsvillige producents forholdsvis lave kapacitetsudnyttelse i undersøgelsesperioden er der plads til en stor produktionsforøgelse. Der er også en reel mulighed for et produktionsskift fra ammoniumnitrat til UAN, da der ikke kræves større investeringer til det ekstraudstyr, der er nødvendigt for at producere UAN.
(25) Ophæves foranstaltningerne, vil markedet i Fællesskabet blive mere attraktivt for polske producenter end det nordamerikanske marked. Det fremgik af undersøgelsen, at UAN-priserne på det nordamerikanske marked i undersøgelsesperioden var lidt lavere end priserne på markedet i Fællesskabet. Polske eksporterende producenter anser også sidstnævnte marked for at være mere attraktivt på grund af den geografiske nærhed, som betyder lavere transportomkostninger. Med samme salgspris som på det nordamerikanske marked vil polske eksporterende producenter således kunne opnå en højere margen på markedet i Fællesskabet. Hvis den samme eller en lidt lavere salgspris blev tilbudt kunderne i Fællesskabet, ville en sådan pris stadig være en dumpingpris trods de lavere transportomkostninger. Da den samarbejdsvillige producent har en lav kapacitetsudnyttelse, har selskabet al økonomisk interesse i at sælge til endog lavere priser, så længe de variable omkostninger er dækket, og der ikke er nogen risiko for at sætte prisen i USA på spil. Markedet i Fællesskabet var Polens største eksportmarked for UAN, inden der blev indført antidumpingtold. Selv med gældende foranstaltninger, navnlig i 1996, hvor markedsprisen i Fællesskabet lå over den minimumsimportpris, der blev indført ved foranstaltningerne, blev ca. 50 % af den polske produktion eksporteret til Fællesskabet.
(26) Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af UAN med oprindelse i Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og Ukraine vil andre producenter/eksportører også have større muligheder for at genindvinde markedsandele.
(27) På grundlag af sine salgsprognoser fremførte den samarbejdsvillige producent, at selskabet for fremtiden ikke længere ville være i stand til at eksportere UAN til markedet i Fællesskabet. Grundene hertil var i) forventningerne om en stor stigning i salget af ammoniumnitrat på hjemmemarkedet, hvilket ville begrænse den mængde ammoniumnitrat, der var til rådighed til produktion af UAN, og ii) et voksende hjemmemarked for UAN.
(28) Selv om undersøgelsen bekræftede, at hjemmemarkedssalget af ammoniumnitrat faktisk steg betydeligt mellem 1998 og 1999, skete det fra forholdsvis lave niveauer, fordi forbruget på hjemmemarkedet faldt 15 % mellem 1996 og 1998. Det forventes, at hjemmemarkedssalget fortsat vil ligge på 1999-niveauet eller blot stige ganske lidt i fremtiden. Dette er endog blevet bekræftet af den samarbejdsvillige polske producents egne salgstal for de første otte måneder af 2000. Den store stigning i hjemmemarkedssalget mellem 1998 og 1999 bør derfor tilsyneladende betragtes som noget usædvanligt.
(29) Hvad angår udviklingen i salget af UAN på hjemmemarkedet, fremgår det klart af den samarbejdsvillige polske producents salgstal for de første otte måneder af 2000, at stigningen i salget faktisk var mindre end forventet.
(30) Det blev også fastslået, at der igen eksporteredes en stor mængde UAN til Fællesskabet i 2000. I perioden fra januar til oktober 2000 udgjorde den samlede eksport af UAN fra Polen til Fællesskabet 5 % af forbruget i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
b) Ikke-samarbejdsvillig producent
(31) Den anden polske eksporterende producent havde eksporteret betydelige mængder til Fællesskabet i 1996, hvor markedsprisen midlertidigt lå over minimumsimportprisen. I den tidligere undersøgelse blev det fastslået, at den pågældende producent havde en omfattende produktionskapacitet, og der ikke er tegn på, at dette har ændret sig. Det er således muligt at konkludere, at selskabet potentielt vil være en stor eksportør af varer til Fællesskabet, hvis antidumpingforanstaltningerne ophæves. Da producenten ikke udviste samarbejdsvilje, konkluderedes det, at den pågældendes prispolitik i forbindelse med fremtidig eksport til Fællesskabet ikke ville være meget anderledes end den anden producents og heller ikke afvige meget fra selskabets egen politik i den oprindelige undersøgelse.
c) Konklusion om potentiel eksport til Fællesskabet
(32) I betragtning af ovenstående er det muligt at konkludere, at de polske eksporterende producenter har kapacitet til at eksportere store mængder UAN til dumpingpriser.
(33) Markedet i Fællesskabet plejede at være Polens største marked for UAN. Selv med gældende foranstaltninger, navnlig i 1996, hvor markedsprisen i Fællesskabet lå over minimumsimportprisen, blev ca. 50 % af produktionen eksporteret til Fællesskabet. Hvis foranstaltningerne ophæves, er det sandsynligt, at markedet igen vil blive en attraktiv afsætningsmulighed for polske producenter.
4. Konklusion om sandsynligheden for fornyet dumping
(34) Polske eksporterende producenter har kapacitet til at øge deres produktion af UAN betydeligt, fordi de har en omfattende uudnyttet produktionskapacitet.
(35) En fremtidig stigning i forbruget på hjemmemarkedet vil ikke være tilstrækkelig til at opsuge sådanne yderligere mængder, som derfor sandsynligvis vil blive eksporteret. Denne konklusion understreges af, at polske producenter i perioden fra begyndelsen af 1995 til udgangen af 1998 almindeligvis eksporterede en stor procentdel af deres produktion (over 80 % i gennemsnit).
(36) Hvis foranstaltningerne ophæves, vil det meste af den polske eksport af UAN sandsynligvis blive sendt til markedet i Fællesskabet på grund af den geografiske nærhed og deraf følgende lavere transportomkostninger. De indførte antidumpingforanstaltninger på importen af UAN med oprindelse i fem andre tredjelande kunne udgøre endnu et incitament til at øge eksporten til Fællesskabet og dette i endnu højere grad, fordi markedet i Fællesskabet plejede at være Polens største eksportmarked for UAN, før der blev indført antidumpingtold.
(37) Den polske eksporterende producents nuværende synlige dumpingpraksis på det nordamerikanske marked, prisniveauet på det polske marked og prisniveauet på markedet i Fællesskabet tyder på, at hvis den polske eksport genoptages, er der stor sandsynlighed for, at eksporten til Fællesskabet også vil finde sted til dumpingpriser.
(38) Det konkluderes derfor, at der er sandsynlighed for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne ophæves.
F. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(39) De EF-producenter, som besvarede spørgeskemaet, tegnede sig for mere end 85 % af produktionen af UAN i Fællesskabet i undersøgelsesperioden og udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
G. SITUATIONEN PÅ MARKEDET I FÆLLESSKABET
1. Forbruget i Fællesskabet
(40) Det synlige forbrug i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg på markedet i Fællesskabet, oplysningerne i klagen vedrørende de øvrige EF-producenter, oplysningerne fra den samarbejdsvillige polske eksporterende producent og Eurostat-tal. Mængderne blev i påkommende tilfælde tilpasset således, at de svarede til UAN-opløsninger med et indhold af nitrogen på 32 %.
(41) På dette grundlag faldt forbruget i Fællesskabet mellem 1995 og 1997 fra 3155000 til 2882000 tons. Derefter steg det betydeligt og nåede op på et niveau på 3413000 tons i undersøgelsesperioden. Stigningen var særlig markant mellem 1998 og undersøgelsesperioden (+ 15 %). I hele den undersøgte periode steg forbruget i Fællesskabet 8,2 %.
2. Importudviklingen
a) Importmængde
(42) Den samlede import af UAN til Fællesskabet fulgte en faldende tendens i de første tre år af den undersøgte periode, fra 1565000 tons i 1995 til 990000 tons i 1997, og steg så til 1482000 tons i undersøgelsesperioden. I hele den undersøgte periode var nedgangen i den samlede import ca. 5 %.
(43) Med hensyn til importen fra Polen faldt den drastisk i hele den undersøgte periode, navnlig fra 1997, fra 360000 tons i 1995 til nul i undersøgelsesperioden. Det blev ved undersøgelsen fastslået, at tendensen i importen fra Polen var resultatet af en kombination af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved udgangen af 1994, og udviklingen i den gennemsnitlige UAN-pris på markedet i Fællesskabet som beskrevet nedenfor. Inden der blev indført foranstaltninger lå importen af UAN fra Polen på omkring 520000 tons i 1992 og omkring 405000 tons i 1993, hvilket på det pågældende tidspunkt udgjorde ca. 50 % af importen.
(44) Som det blev bekræftet ved Rådets forordning (EF) nr. 1995/2000, har visse tredjelande i den forbindelse draget fordel af, at der blev indført antidumpingtold på importen fra Polen. Deres eksport til Fællesskabet steg fra 869000 tons i 1995 til 1393000 tons i undersøgelsesperioden.
(45) Hvad angår importen fra de andre tredjelande, faldt den stærkt i hele den undersøgte periode, idet den udgjorde ca. 21 % af den samlede import i 1995 i forhold til 6 % i undersøgelsesperioden.
b) Importprisudviklingen
(46) Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af UAN med oprindelse i Polen og Bulgarien steg priserne igen indtil 1996. Derefter lagde importen fra de fem lande, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1995/2000, et pristryk på markedet i Fællesskabet. For at stå imod i en sådan situation havde EF-erhvervsgrenen ikke mulighed for at gøre andet end at følge de faldende priser for at opretholde sin markedsandel. De polske eksporterende producenter var ikke i stand til at følge prisen på markedet i Fællesskabet, så snart den faldt under den minimumsimportpris, som blev pålagt importen af polske varer ved indførelsen af antidumpingforanstaltninger. Følgelig trak de polske producenter sig tilbage fra markedet i Fællesskabet fra 1998.
3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
a) Produktion
(47) EF-erhvervsgrenens UAN-produktion steg 10,4 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden, dvs. fra 1484000 tons til 1639000 tons. Den største stigning fandt sted mellem 1996 og 1997, da der var blevet indført antidumpingforanstaltninger på importen af UAN med oprindelse i Polen og Bulgarien.
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(48) EF-erhvervsgrenens samlede produktionskapacitet var forholdsvis stabil i hele den undersøgte periode. Kapacitetsudnyttelsen steg fra 38 % i 1995 til 43 % i 1997 og faldt senere til 41 % i undersøgelsesperioden.
(49) Det er dog nødvendigt at bemærke, at kapaciteten også kan anvendes til produktion af forskellige gødningsstoffer, som enten kan sælges enkeltvis eller blandet, som det er tilfældet for produktionen af UAN. Den absolutte kapacitetsudnyttelse og dens udvikling berøres derfor også af udviklingen for andre gødningsstoffer.
c) Salg i Fællesskabet
(50) I den undersøgte periode fulgte EF-erhvervsgrenens salg en stigende tendens, som imidlertid blev afbrudt midlertidigt mellem 1997 og 1998. Denne tendens bør analyseres på baggrund af den generelle udvikling på markedet. Nedgangen i EF-erhvervsgrenens salg mellem 1997 og 1998 fandt sted på et tidspunkt, hvor situationen på det samlede marked var stabil, og førte således til tab af markedsdele. Det stigende salg mellem 1998 og undersøgelsesperioden fulgte imidlertid markedstendensen. Trods en stigende tendens i salget er EF-erhvervsgrenens position på markedet generelt blevet dårligere siden 1997. Den var ikke i stand til at udnytte stigningen i forbruget på grund af pristrykket fra de fem lande, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1995/2000.
d) Lagerbeholdninger
(51) Lagerbeholdningerne blev ikke anset for at være en gyldig skadesindikator, fordi salget er sæsonbestemt, og UAN delvis oplagres af producenterne selv og delvis af landbrugersammenslutningerne, dvs. brugerne af den pågældende vare.
e) Markedsandel
(52) Efter at have indvundet 15 procentpoint mellem 1995 og 1997, fra 45,8 % til 60,7 %, hvor foranstaltningerne trådte i kraft, faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel 8,4 procentpoint mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
f) EF-erhvervsgrenens salgspriser
(53) EF-producenternes gennemsnitlige nettosalgspriser faldt fra 111,3 EUR i 1995 til 78,3 EUR i undersøgelsesperioden. Som nævnt i betragtning 46 var nedgangen særlig markant mellem 1996 og undersøgelsesperioden, nemlig - 32,2 %.
g) Rentabilitet
(54) EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige rentabilitet forringedes med 15,2 procentpoint mellem 1995 og undersøgelsesperioden, fra + 4,9 % til - 10,3 %. Rentabiliteten kulminerede med + 6,2 % i 1996, men faldt så 16,5 procentpoint mellem dette år og undersøgelsesperioden. Udviklingen bør ses i lyset af den prisudvikling, som EF-erhvervsgrenen oplevede i samme periode. Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens salgspriser steg mellem 1995 og 1996, hvorefter de begyndte at falde, navnlig på grund af pristrykket fra importen fra de fem lande, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1995/2000. Det bør nævnes, at EF-erhvervsgrenen havde tab på over 5 % i undersøgelsesperioden i den oprindelige undersøgelse (fra april 1992 til marts 1993).
(55) Udbyttet på investeringer fulgte stort set rentabilitetskurven i den undersøgte periode. Den faldende tendens var endnu mere markant som følge af de samlede virkninger af faldende rentabilitet og stigende nettoinvesteringer på grund af nye erhvervelser som beskrevet nedenfor. Der er taget hensyn til både direkte investeringer og en del af investeringerne, som indirekte vedrørte produktionen af den pågældende vare.
h) Likviditet
(56) EF-erhvervsgrenens likviditet i forbindelse med salget af UAN fulgte også rentabilitetskurven.
i) Evne til at rejse kapital
(57) På grund af strukturen i de klagende selskaber, dvs. at gødningsstofsproducenterne er en del af store kemiske grupper, som også handler med andre varer, var det ikke muligt at fastlægge deres evne til at rejse kapital alene i forbindelse med den pågældende vare, og det blev derfor ikke anset for at være en betydningsfuld indikator i forbindelse med bestemmelsen af skade.
j) Beskæftigelse og lønninger
(58) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen steg mellem 1995 og 1996 fra 330 til 339 ansatte og faldt derefter og nåede ned på 322 ansatte i undersøgelsesperioden, en nedgang på 5 %.
(59) Med hensyn til de generelle lønninger fulgte disse samme faldende tendens i forhold til nedgangen i antallet af ansatte.
k) Investeringer i tidligere led
(60) De vigtigste af EF-erhvervsgrenens investeringer i den undersøgte periode fandt sted i årene 1996 til 1998 og vedrørte produktionsfaciliteter til urinstof og salpetersyre, som begge er råmaterialer til produktionen af UAN-opløsninger, men også anvendes til andre formål såsom fremstilling af ammoniumnitrat i fast form og urinstof i fast form, hvor afsætningsmulighederne var mere favorable end for UAN. Direkte investeringer vedrørte kun sidste trin i produktionsprocessen, dvs. blandingen af ammoniumnitrat og urinstof, og udgør en minimal del af ovenstående tal. De direkte investeringer lå på et forholdsvis stabilt niveau i hele den undersøgte periode.
4. Konklusion om analysen af situationen på markedet i Fællesskabet
(61) Indførelsen af minimumsprisen på importen fra Polen havde i første omgang positive virkninger for EF-erhvervsgrenen, som kunne komme sig af den svækkede økonomiske situation. Men fra 1997 og som bekræftet ved forordning (EF) nr. 1995/2000, bidrog Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og Ukraine i høj grad til et generelt prisfald på markedet i Fællesskabet, idet de sænkede deres gennemsnitlige salgspriser med ca. 35 % mellem 1996 og 1997. Derved var de i stand til at udvide deres eksport til Fællesskabet, kunne hurtigt overtage de polske markedsandele og var følgelig årsag til en betydelig forringelse af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation.
H. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT OG/ELLER FORNYET SKADE
(62) For at vurdere de mulige virkninger af de gældende foranstaltningers bortfald blev der taget hensyn til følgende elementer:
a) Som nævnt i betragtning 23 til 31:
- er der tydelige tegn på, at de polske producenter har mulighed for at øge deres produktion og eksportmængde
- er det sandsynligt, at disse yderligere mængder vil blive sendt til markedet i Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bortfalder
- er det på grundlag af de fastlagte eksportpriser for eksporten til Nordamerika sandsynligt, at de polske eksporterende producenter vil føre en prispolitik med dumpingpriser, hvis der ikke findes foranstaltninger. De lave priser, der også vil blive krævet for at genindvinde tabte markedsandele, vil sandsynligvis forvolde EF-erhvervsgrenen yderligere skade. At de polske eksporterende producenter har mulighed for at sænke deres priser, bekræftes af deres eksportprispolitik på markeder i tredjelande, navnlig i Nordamerika.
b) En sådan prispolitik fra de polske eksporterende producenters side sammen med deres evne til at levere betydelige mængder UAN vil efter al sandsynlighed få generelle pristrykkende virkninger på, hvad der er et meget prisfølsomt råvaremarked. Dette vil til gengæld føre til fornyet skade i form af faldende salgspriser for EF-erhvervsgrenen, nedgang i salg og tab af markedsandele såvel som alle deraf følgende virkninger for rentabiliteten. Det skal nævnes, at importen fra Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og Ukraine for nylig fulgte samme mønster med hensyn til priser og mængder, og denne import havde samme virkninger for EF-erhvervsgrenen som beskrevet i ovenstående.
c) EF-erhvervsgrenen befinder sig fortsat i en vanskelig situation, navnlig med hensyn til rentabiliteten. Selv om situationen forbedredes mærkbart i de første to år efter indførelsen af de berørte foranstaltninger, forværredes den igen, navnlig fra 1997, på grund af skadevoldende dumping fra importen af varer fra andre lande som fastlagt i forordning (EF) nr. 1995/2000. Hvis foranstaltningerne over for Polen ophæves, vil det ikke kun sætte EF-erhvervsgrenens situation på spil igen, men også berøre den fordel, som erhvervsgrenen bør drage af foranstaltningerne over for de andre lande, idet den kunne blive svækket og endog fuldstændig udlignet.
(63) På grundlag af ovenstående konkluderes det, at der er sandsynlighed for fornyet skade, hvis foranstaltningerne ophæves.
I. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Indledende bemærkning
(64) I overensstemmelse med artikel 21 i grundforordningen blev det undersøgt, om en videreførelse af de eksisterende antidumpingforanstaltninger ville stride imod Fællesskabets interesser som helhed. Fællesskabets interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle berørte parters interesser, dvs. EF-erhvervsgrenen, importørerne/forhandlerne og brugerne af den pågældende vare.
(65) I den tidligere undersøgelse blev det anset for at være i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger. Da den nuværende undersøgelse er en fornyet undersøgelse med analyse af en situation, hvor der allerede har været antidumpingforanstaltninger gældende, er der mulighed for at vurdere eventuelle uberettigede negative virkninger af de gældende antidumpingforanstaltninger for de berørte parter.
(66) På dette grundlag blev det undersøgt, om der trods konklusionerne om sandsynligheden for fornyet skadevoldende dumping var tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltninger i dette bestemte tilfælde.
2. EF-erhvervsgrenens interesser
(67) EF-erhvervsgrenen har bevist, at den strukturmæssigt er en levedygtig industri, som er i stand til at tilpasse sig ændrede markedsvilkår. Dette blev navnlig bekræftet ved den positive udvikling i dens situation på et tidspunkt, hvor der var genskabt effektiv konkurrence efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af varer med oprindelse i Polen og Bulgarien og ved erhvervets investeringer i moderne produktionskapacitet. Disse positive virkninger varede dog kun ganske kort tid, da dumpingimport af varer fra visse andre tredjelande end Polen fra 1997 lagde et kraftigt pristryk på markedet i Fællesskabet med en ny forværring af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation til følge. Forværringen var af et sådant omfang, at erhvervsgrenen måtte omstrukturere sine aktiviteter og lukke omfattende nitratkapacitet i 2000 og således skære ned på antallet af arbejdspladser.
(68) Det kan med rimelighed forventes, at EF-erhvervsgrenen vil drage fordel af de foranstaltninger, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1995/2000, forudsat at der ikke findes andre kilder til skadevoldende dumping, som kan underminere dem. Det vil som nævnt være i Fællesskabets interesse at opretholde antidumpingforanstaltningerne på importen af UAN med oprindelse i Polen, hvis der er sandsynlighed for fornyet skadevoldende dumping fra Polen.
3. Uafhængige importørers/forhandleres interesser
(69) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 20 uafhængige importører/forhandlere og til en importørsammenslutning. Der blev modtaget ni besvarelser, herunder en fra sammenslutningen.
(70) Det fremgik af undersøgelsen, at ingen af disse importører/forhandlere indførte UAN fra Polen i undersøgelsesperioden. De hævdede, at dette skyldtes, at de gennemsnitlige salgspriser for UAN i Fællesskabet i den pågældende periode var lavere end minimumsprisen for importeret polsk UAN. Det bør imidlertid bemærkes, at de antidumpingforanstaltninger, der indførtes i 1994 på importen af UAN med oprindelse i Polen, ikke havde nogen særlig virkning for importører/forhandlere. Som vist ved både den tidligere og denne undersøgelse handler importører/forhandlere for det første i almindelighed ikke kun med UAN, men også med andre gødningsstoffer, og for det andet var der UAN til rådighed fra mange andre oprindelseslande. Dette skyldes de særlige egenskaber ved den pågældende vare, der som nævnt ovenfor er en råvare og identisk uanset oprindelsesland.
4. Brugernes interesser
(71) Brugerne af den pågældende vare er landbrugerne. Kommissionen sendte spørgeskemaer til europæiske brugersammenslutninger. Der blev ikke modtaget nogen besvarelser.
(72) Gødningsstoffer udgør en lille del af landbrugernes samlede produktionsomkostninger som omhandlet i forordning (EF) nr. 1995/2000. Desuden bekræfter manglende samarbejdsvilje i sig selv, at der ikke var større negative virkninger for sektorens økonomiske situation som følge af de gældende foranstaltninger.
(73) Det konkluderes således, at det ikke er sandsynligt, at eventuelle virkninger for landbrugerne vil kunne opveje de positive virkninger, som foranstaltninger mod fornyet skadevoldende dumping måtte have for EF-erhvervsgrenen.
5. Konklusion om Fællesskabets interesser
(74) Af nævnte grunde konkluderes det, at der ikke er tvingende grunde til ikke at videreføre antidumpingforanstaltningerne.
J. FORANSTALTNINGERNES FORM
(75) Som nævnt i indledningsmeddelelsen indledte Kommissionen interimsundersøgelsen for at få mulighed for at tilpasse foranstaltningerne for Polen under hensyn til behandlingen af eksporten af UAN til Fællesskabet fra visse tredjelande, som da var omfattet af en anden antidumpingprocedure.
(76) I forordning (EF) nr. 1995/2000 konkluderedes det, at det var hensigtsmæssigt at indføre en endelig told i form af et specifikt beløb pr. ton. Baggrunden for at indføre sådanne foranstaltninger var at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre den prismanipulation, der var blevet iagttaget ved tidligere procedurer vedrørende samme almindelige varekategori, dvs. gødningsstoffer.
(77) Ligesom producenterne i de andre antidumpingprocedurer producerer den polske UAN-producent en vifte af forskellige gødningsstoffer, som for en stor dels vedkommende sælges via de samme distributører. Dette skaber risiko for kompensationsordninger vedrørende priserne af forskellige produkter, som vil være svær at opdage for toldmyndighederne. Af disse grunde fastslås det, at foranstaltningerne på importen af UAN med oprindelse i Polen bør ændres til et specifikt beløb pr. ton på linje med de foranstaltninger, der indførtes for andre lande ved forordning (EF) nr. 1995/2000.
(78) En polsk eksporterende producent anfægtede den foreslåede ændring af foranstaltningernes form og hævdede, at der ikke var noget retsgrundlag for en sådan ændring, og at minimumsimportprisen var effektiv til at genskabe rimelige konkurrencevilkår på markedet i Fællesskabet.
(79) Det bør i den forbindelse nævnes, at interimsundersøgelsen vedrørende foranstaltningernes form blev indledt på Kommissionens eget initiativ efter konsultationer i det rådgivende udvalg i henhold til artikel 11, stk. 3, i grundforordningen. Som nævnt indledte Kommissionen undersøgelsen for at få mulighed for at ændre foranstaltningerne for Polen under hensyn til foranstaltninger, der senere var blevet indført for andre lande vedrørende samme vare.
(80) Ud over den i betragtning 77 omtalte risiko for kompensationsordninger viste undersøgelsen desuden, at det ikke var effektivt med en minimumsimportpris, da den pågældende vare kan være genstand for prissvingninger. Afhængigt af den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet var der mulighed for, at minimumsimportprisen enten ikke var effektiv eller indebar, at den polske eksport blev holdt uden for markedet i Fællesskabet. Indførelsen af en antidumpingtold i form af en specifik told i dette tilfælde skal derfor sikre, at foranstaltningerne både er effektive og egnede til at fjerne virkningerne af skadelig dumping. I andre procedurer vedrørende gødningsstoffer for nylig konstateredes det endvidere, at den bedst egnede form for foranstaltninger for denne slags vare er et specifikt beløb pr. ton.
(81) Toldbeløbet i euro pr. ton som fastsat i den tidligere undersøgelse er følgende:
TABELPOSITION
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Polen og henhørende under KN-kode 3102 80 00.
2. Tolden fastsættes til følgende pr. ton for varer fremstillet af følgende selskaber:
TABELPOSITION
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(7), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats, som afspejler fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
Artikel 2
Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2001.