EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, 213 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (4) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;
(2) det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; forbuddet mod kvantitative restriktioner for vareudvekslingen såvel som foranstaltninger med tilsvarende virkning er derfor et af Fællesskabets grundlæggende principper;
(3) med henblik på, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det hensigtsmæssigt at sikre større gennemsigtighed i de nationale initiativer vedrørende udarbejdelsen af tekniske standarder og forskrifter;
(4) hindringer for samhandelen for så vidt angår tekniske forskrifter er kun tilladte, hvis de er nødvendige for at opfylde bydende krav og tilstræber et mål af generel interesse, for hvilket de udgør en afgørende garanti;
(5) det er uomgængeligt nødvendigt, at Kommissionen allerede inden udstedelsen af tekniske forskrifter råder over de nødvendige oplysninger; medlemsstaterne, som ifølge traktatens artikel 5 skal gøre det lettere for Kommissionen at gennemføre sine opgaver, bør derfor meddele den deres planer vedrørende tekniske forskrifter;
(6) alle medlemsstaterne bør ligeledes informeres om tekniske forskrifter, som påtænkes af en af dem;
(7) formålet med det indre marked er at sikre forhold, der fremmer virksomhedernes konkurrenceevne; for at virksomhederne bedre skal kunne udnytte fordelene ved det indre marked, kræves der mere information; derfor er det vigtigt at give virksomhederne mulighed for at tilkendegive deres vurdering af virkningerne af nationale tekniske forskrifter, der påtænkes indført af andre medlemsstater, ved regelmæssig offentliggørelse af titlerne på de notificerede udkast samt reglerne vedrørende disse udkasts fortrolighed;
(8) det er af hensyn til retssikkerheden hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne offentliggør, at en national teknisk forskrift er blevet vedtaget under overholdelse af formaliteterne i nærværende direktiv;
(9) med hensyn til tekniske forskrifter for produkter indebærer de forholdsregler, der skal sikre et velfungerende marked eller bidrage til at udbygge det, bl.a., at de nationale hensigter gøres mere gennemsigtige, og at begrundelserne og betingelserne for at vurdere, hvilke virkninger udkast til forskrifter kan få for markedet, udvises;
(10) på denne baggrund er det vigtigt at vurdere alle de forskrifter, der gælder for et produkt, og tage hensyn til udviklingen i de enkelte landes praksis for lovgivning om produkter;
(11) foruden tekniske specifikationer kan krav, der vedrører et produkts levetid efter markedsføringen, påvirke produktets frie bevægelighed eller skabe hindringer for et velfungerende indre marked;
(12) der er behov for at klarlægge begrebet »teknisk forskrift, som faktisk skal overholdes«; regler, hvori de offentlige myndigheder henviser til tekniske specifikationer eller andre krav eller opfordrer til overholdelse af disse, eller regler om produkter, som de offentlige myndigheder af hensyn til almenvellet er med til at gennemføre, bevirker, at overholdelsen af nævnte specifikationer eller krav får en mere bindende værdi end den, de normalt ville have på grund af deres private oprindelse;
(13) Kommissionen og medlemsstaterne bør endvidere have en tilstrækkelig frist til at kunne foreslå ændringer af den påtænkte foranstaltning med det formål at fjerne eller mindske de hindringer for den frie vareudveksling, som kan følge af foranstaltningen;
(14) den pågældende medlemsstat bør tage sådanne ændringer i betragtning ved udarbejdelsen af den endelige tekst til den påtænkte foranstaltning;
(15) det indre marked indebærer, navnlig hvis det er umuligt at få medlemsstaterne til at gennemføre princippet om gensidig anerkendelse, at Kommissionen vedtager eller foreslår vedtagelse af bindende fællesskabsretsakter; der er indført en særlig midlertidig status quo for at undgå, at vedtagelse af nationale foranstaltninger griber ind i Rådets eller Kommissionens vedtagelse af bindende fællesskabsretsakter på samme område;
(16) den pågældende medlemsstat bør i medfør af de generelle forpligtelser i henhold til traktatens artikel 5 undlade at sætte den påtænkte foranstaltning i kraft i en periode, der er tilstrækkelig lang til at tillade enten en fælles gennemgang af de foreslåede ændringer eller udarbejdelse af et forslag til en bindende retsakt fra Rådet eller vedtagelse af en bindende retsakt fra Kommissionen; de frister, som er fastsat i aftalen af 28. maj 1969 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlede i Rådet, om status quo og underretning af Kommissionen (5), ændret ved aftalen af 5. marts 1973 (6), har vist sig utilstrækkelige i de omhandlede tilfælde; der bør derfor fastsættes længere frister;
(17) proceduren om status quo og om underretning af Kommissionen, der er indeholdt i aftalen af 28. maj 1969, er fortsat gyldig, for så vidt angår de deri omhandlede produkter, der ikke er omfattet af nærværende direktiv;
(18) for at lette Rådets vedtagelse af fællesskabsforanstaltninger er det nødvendigt, at medlemsstaterne afholder sig fra at vedtage en teknisk forskrift, når Rådet har fastlagt en fælles holdning til et forslag fra Kommissionen om samme emne;
(19) nationale tekniske standarder kan i praksis have samme virkning på den frie vareudveksling som tekniske forskrifter;
(20) det er derfor nødvendigt at sikre, at Kommissionen informeres om påtænkte standarder på tilsvarende vilkår som dem, der gælder for tekniske forskrifter; ifølge traktatens artikel 213 kan Kommissionen med henblik på gennemførelsen af de opgaver, der er overdraget den, med de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat af Rådet i overensstemmelse med traktatens bestemmelser, indhente alle nødvendige oplysninger og foretage alle nødvendige undersøgelser;
(21) det er ligeledes nødvendigt, at medlemsstaterne og standardiseringsorganer informeres om standarder, der påtænkes af standardiseringsorganerne i de andre medlemsstater;
(22) det er kun nødvendigt at foretage systematiske notifikationer for nye standardiseringsemner, og kun for så vidt disse emners behandling på nationalt plan kan give anledning til forskelle i de nationale standarder, der kan virke markedsforstyrrende; alle notifikationer eller senere meddelelser vedrørende udviklingen i det nationale arbejde skal afhænge af den betydning, de, der i forvejen er blevet underrettet om et nyt emne, tillægger dette arbejde;
(23) Kommissionen skal imidlertid have mulighed for at forlange at blive underrettet om hele de nationale standardiseringsprogrammers indhold eller dele af det, så den kan foretage undersøgelser af udviklingen i standardiseringen i bestemte erhvervssektorer;
(24) det europæiske standardiseringssystem skal organiseres af og for de interesserede parter, det skal baseres på sammenhæng, gennemsigtighed, åbenhed, enighed, uafhængighed i forhold til særlige interesser, effektivitet og beslutningstagning på grundlag af national repræsentation;
(25) standardiseringsprocessen i Fællesskabet skal hvile på de nationale standardiseringsorganers grundlæggende rettigheder, såsom mulighed for at rekvirere udkast til standarder, få kendskab til reaktionerne på indsendte kommentarer, blive inddraget i det nationale standardiseringsarbejde eller anmode om udarbejdelse af europæiske standarder til erstatning af de nationale; det er medlemsstaternes opgave inden for deres kompetence at træffe foranstaltninger til at sikre, at deres standardiseringsorganer respekterer disse rettigheder;
(26) de bestemmelser, der vedrører status quo for de nationale standardiseringsorganer ved udarbejdelse af en europæisk standard, skal tilpasses de regler, der på dette område vedtages af standardiseringsorganerne inden for rammerne af de europæiske standardiseringsorganer;
(27) der bør oprettes et stående udvalg, hvis medlemmer udpeges af medlemsstaterne, og som har til opgave at hjælpe Kommissionen ved gennemgangen af udkast til nationale standarder og samarbejde med den i dens bestræbelser for at afbøde eventuelle ulemper i forbindelse med de frie varebevægelser;
(28) det stående udvalg bør høres om de i dette direktiv omhandlede udkast til anmodninger om standardisering;
(29) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
1) »produkt«: alle produkter, der fremstilles industrielt, og alle landbrugsprodukter, herunder også fiskeriprodukter
2) »teknisk specifikation«: en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlægger karakteristika for et produkt, som f.eks. kvalitet, brugsegenskaber, sikkerhed, dimensioner, herunder forskrifter for varen vedrørende handelsmæssig betegnelse, terminologi, symboler, prøvning og prøvningsmetoder, emballering, mærkning eller etikettering samt procedurer for overensstemmelsesvurdering.Udtrykket »teknisk specifikation« dækker ligeledes fremstillingsmetoder og processer vedrørende landbrugsvarer i henhold til traktatens artikel 38, stk. 1, produkter beregnet til konsum og dyrefoder samt lægemidler som defineret i artikel 1 i direktiv 65/65/EØF (7), samt fremstillingsmetoder og processer vedrørende de øvrige produkter, når de har indvirkning på produkternes karakteristika.
3) »andet krav«: et krav, der ikke er en teknisk specifikation, og som pålægges et produkt af bl.a. forbruger- eller miljøbeskyttelseshensyn, og som vedrører produktets livscyklus efter markedsføring, såsom betingelser for anvendelse, genanvendelse, genbrug eller bortskaffelse, når disse betingelser kan influere betydeligt på sammensætningen af produktet, dets natur eller afsætningen af det
4) »standard«: en teknisk specifikation, som er godkendt af et anerkendt standardiseringsorgan til gentagen eller konstant anvendelse, men hvis overholdelse ikke er obligatorisk, og som er en af følgende typer standarder:
- »international standard«: en standard, der er vedtaget af en international standardiseringsorganisation, og som er offentlig tilgængelig
- »europæiske standard«: en standard, der er vedtaget af et europæisk standardiseringsorgan, og som er offentligt tilgængelig
- »national standard«: en standard, der er vedtaget af et nationalt standardiseringsorgan, og som er offentligt tilgængelig
5) »standardiseringsprogram«: en arbejdsplan, der er udarbejdet af et anerkendt standardiseringsorgan, og som omfatter en oversigt over de løbende standardiseringsopgaver
6) »udkast til standard«: et dokument indeholdende teksten til tekniske specifikationer for et givet emne, der agtes vedtaget i henhold til den nationale standardiseringsprocedure i den form, hvori det foreligger efter det forberedende arbejde, og hvori det er blevet udsendt med henblik på kommentar eller offentlig stillingtagen
7) »europæisk standardiseringsorgan«: organ nævnt i bilag I
8) »nationalt standardiseringsorgan«: organ nævnt i bilag II
9) »teknisk forskrift«: en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder de administrative bestemmelser, der gælder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes, for at et produkt kan markedsføres eller anvendes i en medlemsstat eller i en væsentlig del af denne stat, samt medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende forbud mod fremstilling, import, markedsføring eller anvendelse af et produkt, jf. dog artikel 10.
De tekniske forskrifter, der faktisk skal overholdes, er navnlig følgende:
- en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, der henviser enten til tekniske specifikationer eller andre krav, eller til fagkodekser eller kodekser for god praksis, der igen henviser til tekniske specifikationer eller andre krav, og hvis overholdelse giver formodning om, at der er overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de nævnte love eller administrative bestemmelser
- frivillige aftaler, som de offentlige myndigheder er kontraherende part i, og som af hensyn til almenvellet tager sigte på at opfylde tekniske specifikationer eller andre krav, bortset fra udbudsbetingelser i forbindelser med offentlige indkøbsaftaler
- tekniske specifikationer eller andre krav, til hvilke der er knyttet skattemæssige eller finansielle foranstaltninger, som påvirker forbruget af produkterne ved at tilskynde til overholdelse af disse tekniske specifikationer eller andre krav; tekniske specifikationer eller andre krav, som er knyttet til de nationale sociale sikringsordninger, er ikke omfattet.
Omfattet er tekniske forskrifter, der fastsættes af de af medlemsstaterne udpegede myndigheder, og som er opført på en liste, der skal udarbejdes af Kommissionen inden den 1. juli 1995 inden for rammerne af det i artikel 5 omhandlede udvalg.
Listen ændres efter samme procedure
10) »udkast til teknisk forskrift«: teksten til en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder administrative bestemmelser, der er udarbejdet med henblik på at vedtage den eller senere få den vedtaget som en teknisk forskrift, og som befinder sig på et forberedende stadium, hvor det stadig er muligt at foretage væsentlige ændringer.
Direktivet gælder ikke foranstaltninger, som medlemsstaterne anser for nødvendige inden for rammerne af traktaten for at sikre beskyttelsen af personer og navnlig arbejdstagere under anvendelsen af produkterne, såfremt foranstaltningerne ikke berører produkterne.
Artikel 2
1. Kommissionen og de i bilag I og II omhandlede standardiseringsorganer underrettes om, for hvilke nye emner de i bilag II nævnte nationale organer ved opførelse på deres standardiseringsprogram har besluttet at fastsætte eller ændre en standard, undtagen hvis det drejer sig om identisk eller ækvivalent gengivelse af en international eller europæisk standard.
2. Af oplysningerne i stk. 1 skal det bl.a. fremgå, om en standard:
- er en ikke ækvivalent gengivelse af en international standard
- er en ny national standard, eller
- er en ændring af en national standard.
Efter at have hørt det i artikel 5 omhandlede udvalg kan Kommissionen fastsætte regler for en samlet præsentation af disse oplysninger samt udarbejde et skema og opstille kriterier til brug for præsentationen af oplysningerne, så disse lettere kan vurderes.
3. Kommissionen kan forlange at få tilsendt hele standardiseringsprogrammernes indhold eller dele af det.
Kommissionen stiller disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne i en sådan form, at det er muligt at evaluere og sammenligne de forskellige programmer.
4. Kommissionen ændrer i givet fald bilag II på grundlag af medlemsstaternes meddelelser.
5. Rådet træffer på grundlag af forslag fra Kommissionen afgørelse om ændring af bilag I.
Artikel 3
De i bilag I og II omhandlede standardiseringsorganer og Kommissionen modtager på forlangende alle udkast til standarder. Det involverede organ holder dem underrettet om opfølgningen af deres eventuelle kommentarer til disse udkast.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger til, at deres standardiseringsorganer:
- fremsender de i artikel 2 og 3 omhandlede oplysninger
- offentliggør udkastene til standarder, så der ligeledes kan indhentes kommentarer fra parter, der er etableret i andre medlemsstater
- giver de andre organer, der er omhandlet i bilag II, ret til at deltage passivt eller aktivt (ved at sende en observatør) i det planlagte arbejde
- ikke modsætter sig, at et standardiseringsemne i deres arbejdsprogram behandles på europæisk plan efter regler, der fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer, og ikke iværksætter nogen foranstaltning, der kan skade en beslutning i denne retning.
2. Medlemsstaterne afholder sig især fra enhver handling i form af anerkendelse, godkendelse eller henvisningsmæssig anvendelse af en national standard, der er vedtaget i strid med artikel 2 og 3 samt stk. 1 i nærværende artikel.
Artikel 5
Der nedsættes et stående udvalg sammensat af repræsentanter, der udpeges af medlemsstaterne, og som kan søge bistand hos eksperter og rådgivere; udvalget har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 6
1. Udvalget mødes mindst to gange om året med repræsentanter for de i bilag I og II anførte standardiseringsorganer.
2. Kommissionen forelægger udvalget en rapport om iværksættelsen og gennemførelsen af procedurerne i dette direktiv samt forslag om fjernelse af bestående eller forudseelige hindringer for samhandelen.
3. Udvalget tager stilling til de i stk. 2 nævnte meddelelser og forslag og kan i denne forbindelse navnlig tilskynde Kommissionen til
- at anmode de europæiske standardiseringsorganer om at udarbejde en europæisk standard inden for en nærmere bestemt frist
- i givet fald og med henblik på at undgå fare for, at der opstår hindringer for samhandelen, at drage omsorg for, at vedkommende medlemsstater i første omgang indbyrdes træffer aftale om passende foranstaltninger
- at træffe passende foranstaltninger
- at fastslå, på hvilke områder det vil være nødvendigt at foretage en harmonisering, og i givet fald at iværksætte passende harmoniseringsforanstaltninger i en given sektor.
4. Udvalget skal høres af Kommissionen:
a) inden enhver ændring af listerne i bilag I og II (artikel 2, stk. 1)
b) ved fastsættelsen af forskrifter for en samlet præsentation af oplysninger samt udarbejdelsen af skemaet og opstilling af kriterierne til brug for præsentationen af standardiseringsprogrammerne (artikel 2, stk. 2)
c) ved valget af den praktiske ordning, som skal iværksættes med henblik på den i dette direktiv foreskrevne udveksling af oplysninger, og ved eventuelle ændringer heri
d) når den i henhold til dette direktiv indførte ordningsfunktion tages op til undersøgelse
e) om anmodninger til de i stk. 3, første led, nævnte europæiske standardiseringsorganer.
5. Udvalget kan høres af Kommissionen vedrørende alle foreløbige udkast til tekniske forskrifter, som denne modtager.
6. Ethvert spørgsmål vedrørende iværksættelsen af dette direktiv kan på opfordring af formanden eller en medlemsstat indbringes for udvalget.
7. Udvalgets drøftelser og de oplysninger, der skal forelægges det, er fortrolige.
Dog kan udvalget og de nationale forvaltninger, såfremt de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger iagttages, med henblik på sagkyndig bistand konsultere fysiske eller juridiske personer, der kan tilhøre den private sektor.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger for at sikre, at deres standardiseringsorganer under udarbejdelsen af en i artikel 6, stk. 3, første led, nævnt europæisk standard eller efter dens godkendelse ikke foretager nogen handling, der kan skade den tilstræbte harmonisering, og især, at de ikke på det pågældende område offentliggør en ny eller ændret national standard, der ikke fuldt ud stemmer overens med en eksisterende europæisk standard.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på den del af standardiseringsorganernes arbejde, der foretages efter anmodning fra offentlige myndigheder, med det formål at udarbejde tekniske specifikationer eller en standard for bestemte produkter med henblik på fastlæggelse af en teknisk forskrift for disse produkter.
Medlemsstaterne sender i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, Kommissionen alle de i foregående afsnit omhandlede anmodninger i form af udkast til teknisk forskrift og angiver grunden til at indføre den.
Artikel 8
1. Med forbehold af artikel 10 sender medlemsstaterne straks Kommissionen ethvert udkast til teknisk forskrift, medmindre der er tale om en almindelig gengivelse af en international eller europæisk standard, i hvilket tilfælde det vil være tilstrækkeligt at oplyse herom. De meddeler ligeledes Kommissionen grundene til, at det er nødvendigt at indføre en sådan teknisk forskrift, medmindre disse grunde allerede fremgår af udkastet.
Medlemsstaterne skal i givet fald samtidig fremsende teksten til de love og administrative bestemmelser, der hovedsagelig og direkte ligger til grund, hvis det er nødvendigt at kende den pågældende tekst for at kunne vurdere rækkevidden af udkastet til teknisk forskrift, undtagen hvis den er blevet tilsendt i forbindelse med en tidligere meddelelse.
Medlemsstaterne fremsender en ny meddelelse efter ovennævnte regler, hvis de i udkastet til teknisk forskrift foretager væsentlige ændringer, der fører til en ændring af anvendelsesområdet, en afkortning af den oprindeligt fastsatte anvendelsesfrist, en tilføjelse af specifikationer eller krav eller en stramning af disse.
Hvis et udkast til teknisk forskrift af hensyn til folkesundheden eller beskyttelse af forbrugerne eller miljøet specielt tager sigte på at begrænse markedsføringen eller anvendelsen af et stof, et præparat eller et kemisk produkt, fremsender medlemsstaterne ligeledes et resumé af eller henvisninger til de relevante oplysninger om det pågældende stof, præparat eller produkt samt oplysninger om kendte erstatningsprodukter, der findes på markedet, i det omfang disse oplysninger er til rådighed, og angiver, hvilke virkninger foranstaltningen forventes at få på folkesundheden, beskyttelsen af forbrugerne og miljøet, sammen med en risikovurdering der, så vidt det er hensigtsmæssigt, foretages efter de generelle principper for risikovurdering af kemiske produkter som omhandlet i artikel 10, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 793/93 (8), når der er tale om et eksisterende stof, eller i artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv 67/548/EØF (9), når der er tale om et nyt stof.
Kommissionen gør straks de andre medlemsstater bekendt med udkastet til teknisk forskrift og alle de dokumenter, den har fået tilsendt. Den kan også forelægge udkastet for det i artikel 5 omhandlede udvalg til udtalelse og eventuelt for det udvalg, der er kompetent på området.
Med hensyn til de tekniske specifikationer eller andre krav, der er nævnt i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, tredje led, kan Kommissionens eller medlemsstaternes bemærkninger eller udførlige udtalelser kun vedrøre aspekter, som måtte være til hinder for samhandelen, men ikke en foranstaltnings skattemæssige eller finansielle aspekter.
2. Kommissionen og medlemsstaterne kan indgive bemærkninger til den medlemsstat, der har givet meddelelse om et udkast til teknisk forskrift, og vedkommende medlemsstat skal ved den videre udformning af den tekniske forskrift tage videst muligt hensyn dertil.
3. Medlemsstaterne sender straks Kommissionen den endelige tekst til en teknisk forskrift.
4. Oplysninger, der fremsendes i henhold til denne artikel, betragtes ikke som fortrolige, medmindre den medlemsstat, der har fremsendt notifikationen, udtrykkeligt anmoder herom. En sådan anmodning skal være begrundet.
I tilfælde af en sådan anmodning kan det i artikel 5 omhandlede udvalg og de nationale forvaltninger under overholdelse af de nødvendige forholdsregler indhente sagkyndig bistand hos fysiske eller juridiske personer, der kan tilhøre den private sektor.
5. Når et udkast til teknisk forskrift er et led i en foranstaltning, som på udkaststadiet skal fremsendes i henhold til andre fællesskabsretsakter, kan medlemsstaterne fremsende den meddelelse, der er omhandlet i stk. 1, i henhold til den pågældende anden fællesskabsretsakt, forudsat at de formelt angiver, at meddelelsen også skal gælde i henhold til dette direktiv.
Selv om Kommissionen ikke reagerer på et udkast til teknisk forskrift i forbindelse med dette direktiv, har dette ingen indflydelse på, hvilke afgørelser der kan træffes på grundlag af andre fællesskabsretsakter.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tre måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse.
2. Medlemsstaterne udsætter:
- vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift i form af en frivillig aftale som omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, andet led, fire måneder
- med forbehold af stk. 3, 4 og 5, vedtagelsen af alle andre udkast til tekniske forskrifter seks måneder
regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstaltning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for varernes frie bevægelighed inden for det indre marked.
Den pågældende medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om, hvordan den agter at reagere på den pågældende udførlige udtalelse. Kommissionen kommenterer reaktionen.
3. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den agter at foreslå eller vedtage et direktiv, en forordning eller en beslutning herom i henhold til traktatens artikel 189.
4. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den har konstateret, at udkastet til teknisk forskrift vedrører samme emne som et forslag til direktiv, forordning eller beslutning, der er forelagt for Rådet i henhold til traktatens artikel 189.
5. Hvis Rådet fastlægger en fælles holdning i den status quo-periode, der er omhandlet i stk. 3 og 4, forlænges denne periode til 18 måneder med forbehold af stk. 6.
6. De i stk. 3, 4 og 5 nævnte forpligtelser ophører i følgende tilfælde:
- når Kommissionen meddeler medlemsstaterne, at den giver afkald på sin hensigt om at foreslå eller vedtage en bindende fællesskabsretsakt
- når Kommissionen meddeler medlemsstaterne, at den trækker sit udkast eller forslag tilbage
- når Rådet eller Kommissionen vedtager en bindende fællesskabsretsakt.
7. Stk. 1-5 finder ikke anvendelse, når en medlemsstat af presserende grunde, der skyldes en alvorlig, uforudseelig situation, og som vedrører beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed, beskyttelse af plantelivet eller befolkningens sikkerhed, er nødt til i løbet af meget kort tid at udarbejde tekniske forskrifter og straks vedtage dem og sætte dem i kraft, uden at der er mulighed for samråd. Ved den i artikel 8 omhandlede meddelelse orienterer medlemsstaten om, hvad der har berettiget den til at træffe de pågældende foranstaltninger så hurtigt. Kommissionen udtaler sig snarest muligt om meddelelsen. Den træffer egnede foranstaltninger, hvis den finder, at proceduren er misbrugt. Kommissionen holder Europa-Parlamentet underrettet.
Artikel 10
1. Artikel 8 og 9 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes love eller administrative bestemmelser eller på frivillige aftaler, hvis medlemsstaterne dermed
- opfylder bindende fællesskabsretsakter, der tager sigte på vedtagelse af tekniske specifikationer
- opfylder forpligtelser som følge af en international aftale, der tager sigte på vedtagelse af fælles tekniske specifikationer i Fællesskabet
- anvender beskyttelsesklausuler, der er fastsat i bindende fællesskabsretsakter
- anvender artikel 8, stk. 1, i direktiv 92/59/EØF (10)
- blot fuldbyrder en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol
- blot ændrer en teknisk forskrift i henhold til dette direktivs artikel 1, nr. 9, på anmodning af Kommissionen med henblik på at fjerne en samhandelshindring.
2. Artikel 9 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der tager sigte på forbud mod fremstilling, forudsat at de ikke hindrer produkternes frie bevægelighed.
3. Artikel 9, stk. 3-6, finder ikke anvendelse på de frivillige aftaler, der er omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, andet led.
4. Artikel 9 finder ikke anvendelse på de tekniske specifikationer og andre krav, der er omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, tredje led.
Artikel 11
Kommissionen aflægger hvert andet år rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om resultaterne af anvendelsen af dette direktiv. Oversigter over det standardiseringsarbejde, som de europæiske standardiseringsorganer i henhold til direktivet er blevet pålagt, samt statistikker over modtagne notifikationer offentliggøres hvert år i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 12
Når medlemsstaterne vedtager en teknisk forskrift, skal den indeholde en henvisning til dette direktiv, eller den skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 13
1. De i bilag III, del A, anførte direktiver og beslutninger ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.
2. Henvisninger til de ophævede direktiver og beslutninger gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag IV anførte sammenligningstabel.
Artikel 14
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998.
31998L0034
L 204/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/34/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 юни 1998 година
за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 100а, 213 и 43 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. за установяване на процедурата за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (4) е била многократно и съществено изменяна; като имат предвид, че за целите на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде консолидирана;
(2)
като имат предвид, че вътрешният пазар обхваща пространство, без вътрешни граници, където се гарантира свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали; като имат предвид, че следователно забраната за количествени ограничения на движението на стоки и на мерките, които имат същия ефект, е един от основните принципи на Общността;
(3)
като имат предвид, че за да се насърчи гладкото функциониране на вътрешния пазар, следва да бъде осигурена възможно най-голяма прозрачност по отношение на националните инициативи за създаване технически стандарти или регламенти;
(4)
като имат предвид, че бариерите пред търговията, които са в резултат на техническите регламенти за продуктите, могат да бъдат разрешени, само когато са необходими, за да се спазват важни изисквания и когато те имат за цел обществения интерес, чиято т основна гаранция са те
(5)
като имат предвид, че е от съществено значение за Комисията тя да разполага с необходимата информация преди приемането на техническите разпоредби; като имат предвид, че следователно държавите-членки, от които се изисква да улеснят постигането на задачите си съгласно член 5 от Договора, трябва да я нотифицират за проектите си в областта на техническите регламенти;
(6)
като имат предвид, че всички държави-членки също трябва да бъдат информирани и за техническите регламенти, предвидени от всяка една държава-членка;
(7)
като имат предвид, че целта на вътрешния пазар е да създава среда, която допринася за конкурентноспособността на предприятията; като имат предвид, че предоставянето на повече информация е един от начините за подпомагане на предприятията да се възползват от предимствата, присъщи на този пазар; като имат предвид, че следователно е необходимо да се даде възможност на стопанските субекти да дадат своята оценка за влиянието на вътрешните технически регламенти, предлагани от други държави-членки, като обезпечават редовното публикуване на заглавия на нотифицирани проекти и посредством тези разпоредби относно поверителността на тези проекти;
(8)
като имат предвид, че е подходящо, в интерес на правната сигурност, държавите-членки публично да обявят приемането на национален технически регламент в съответствие с официалните изисквания, посочени в настоящата директива;
(9)
като имат предвид, че мерките, предназначени да обезпечат безпрепятственото функциониране или трайното развитие на пазара,относно техническите регламенти за продуктите, включват по-голяма прозрачност на националните намерения и разширяване на критериите и условията за оценка на потенциалния ефект от предлаганите правила на пазара;
(10)
като имат предвид, че следователно всички изисквания, установени по отношение на продукта, е необходимо да бъдат оценени и да се вземе предвид напредъка в националната практика за нормативната уредба за продуктите;
(11)
като имат предвид, че изискванията, които са различни от техническите спецификации, отнасящи се до жизнения цикъл на даден продукт, след като е бил пуснат на пазара, могат да повлияят върху свободното движение на тази стока или да създават пречки за гладкото функциониране на вътрешния пазар;
(12)
като имат предвид, че е необходимо да се изясни концепцията за фактическата техническа нормативна уредба; като имат предвид, че по-специално разпоредбите, посредством които общественият орган се позовава на техническите спецификации или на други изисквания, или насърчава съблюдаването им, и разпоредбите, които се отнасят до продуктите, с които обществения орган е свързан, с оглед на обществения интерес, предават на такива изисквания или спецификации по-обвързваща стойност, отколкото те биха имали иначе по силата на частния им произход;
(13)
като имат предвид, че на Комисията и на държавите-членки трябва да се предостави достатъчно време, за да могат да предложат поправки към дадена предвидена мярка, с цел да бъдат отстранени или намалени пречките, които тя може да създаде за свободното движение на стоки;
(14)
като имат предвид, че съответната държава-членка трябва да вземе предвид тези поправки при формулиране на окончателния текст на предвижданата мярка;
(15)
като имат предвид, че е присъщо за вътрешния пазар, и по-специално, когато принципът за взаимно признаване не може да бъде прилаган от държавата-членка, Комисията да приема или предлага да бъдат приемани задължителни актове на Общността; като имат предвид, че е установен специфичен временен период на прекъсване, с цел да не може въвеждането на националните мерки да спре приемането на задължителните актове на Общността от Съвета или Комисията в същата област;
(16)
като имат предвид, че въпросната държава-членка трябва, съгласно общите задължения, установени в член 5 от Договора, да отлага прилагането на предвидената мярка за срок, който е достатъчен, за да се проведе съвместно проучване на предлаганите поправки или подготовка на предложение за задължителен акт на Съвета, или за приемане на задължителен акт на Комисията; като имат предвид, че сроковете, установени в Споразумението, прието на събранието на представителите на правителствата на държавите-членки в рамките на Съвета от 28 май 1969 г., предвиждащо период на прекъсване и нотифициране на Комисията (5), както е изменено със Споразумението от 5 Март 1973 г. (6), се оказаха недостатъчни за въпросните случаи и следва съответно да бъдат удължени;
(17)
като имат предвид, че процедурата относно договаряне на периода на прекъсване и нотифицирането на Комисията, която се съдържа в горепосоченото споразумение от 28 май 1969 г., остава приложима за продукти, които са предмет на тази процедура, които не са предмет на настоящата директива;
(18)
като имат предвид, че с оглед улесняване приемането на мерките на Общността от Съвета, държавите-членки следва да се въздържат от приемане на технически регламенти, след като Съвета приеме обща позиция по предложение на Комисията относно този сектор;
(19)
като имат предвид, че на практика националните технически стандарти могат да имат еднакви последствия за свободното движение на стоки както техническите регламенти;
(20)
като имат предвид, че следователно би изглеждало необходимо да се уведоми Комисията за проекти на стандартите при условия, сходни с тези, които се прилагат за техническите регламенти; като имат предвид, че съгласно член 213 от Договора, Комисията може, в рамките и при условията, установени от Съвета в съответствие с разпоредбите на Договора, да събира всякаква информация и да извършва необходими за осъществяването на поверените ѝ задачи проверки;
(21)
като имат предвид, че също така е необходимо за държавите-членки и за институциите по стандартизация да бъдат осведомени за стандартите, предвидени от стандартизиращите институции в останалите държави-членки;
(22)
като имат предвид, че систематичното нотифициране е в действителност необходимо само в случай на наличие на нови обекти за стандартизация и доколкото разглеждането на тези обекти на национално ниво може да предизвика разлики в националните стандарти, които в резултат, могат да предизвикат смущения във функционирането на пазара; като имат предвид, че всяко последващо нотифициране или съобщение, свързано с напредъка на националните дейности, трябва да зависи от интереса към такива дейност, изразена от тези, на които този нов обект е бил вече предаден;
(23)
като имат предвид, че Комисията, въпреки това, трябва да бъде способна да изисква съобщаване за всички или част от националните програми за стандартизация, за да може да прегледа развитието на дейността по стандартизацията, и по специално в икономическите сектори;
(24)
като имат предвид, че европейската система за стандартизацията трябва да бъде организирана от и за заинтересуваните страни на базата на съгласуваност, прозрачност, откритост, разбирателство, независимост от специалните интереси, ефективност и вземане на решение въз основа на националното представяне;
(25)
като имат предвид, че функционирането на стандартизацията в Общността трябва да бъде основано на основните права за националните органи по стандартизация, като, например, възможността да се придобиват проекти на стандарти, да се осведомяват за предприетите действия в отговор на предоставяните коментари, да се присъединяват към националните действия за стандартизация или да изискват изготвянето на Европейски стандарти на мястото на националните стандарти; като имат предвид, че от държавите-членки зависи прилагането на подходящите мерки в техните правомощия, за да гарантират, че техните органи по стандартизацията съблюдават тези права;
(26)
като имат предвид, че разпоредбите относно дълготрайните договорености за периода на прекъсване, приложими за националните органи по стандартизацията, когато се изготвя европейски стандарт, трябва да бъдат приведени в съответствие със съответните разпоредби, приети от органите по стандартизация в рамките на европейските органи по стандартизацията;
(27)
като имат предвид, че е необходимо да бъде създаден Постоянен комитет, чиито членове ще бъдат посочени от държавите-членки със задачата да помагат на Комисията да проверява проектите на националните стандарти и да сътрудничат в усилията му да намалява неблагоприятните въздействия от това върху свободното движение на стоки;
(28)
като имат предвид, че Постоянният комитет следва да бъде консултиран по исканията за проекти по стандартизацията, посочени в настоящата директива;
(29)
като имат предвид, че настоящата директива не трябва да засяга задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за транспониране на директивите, определени в приложение III, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„продукт“, всеки промишлен продукт и всеки селскостопански продукт, включително и рибни продукти;
2.
„техническа спецификация“, спецификацията, която се съдържа в документа, в който са изложени основните характеристики на продукта, като например ниво на качество, функционални характеристики, безопасност или размери, включително изискванията, които се прилагат към продукта по отношение на името, с което продукта се продава, терминология, символи, изпитване и методи за изпитване, опаковка, маркиране или етикетиране и процедури за оценяване на съответствието.
Терминът „техническа спецификация“ също така включва производствените методи и процеси, използвани по отношение на селскостопански продукти, както е посочено в член 38, параграф 1 от Договора, продуктите, предназначени за консумация от човека и от животните, и медицинските продукти, както е определено в член 1 от Директива 65/65/ЕИО (7), както и производствените методи и процеси, които се отнасят за останалите продукти, върху чиито характеристики те оказват влияние;
3.
„други изисквания“, изискване, различно от техническа спецификация, наложена на продукт най-вече с цел защита на потребителя или околната среда, и което засяга неговия цикъл на съществуването след пускането му на пазара, като например, условията на употреба, рециклиране, многократна употреба или изхвърляне, когато такива условия могат значително да повлияят върху състава или естеството на продукта или върху неговата продажба;
4.
„стандарт“, техническа спецификация, одобрена от одобрен орган по стандартизацията, за многократно или продължително приложение, и с който стандарт не е задължително да има съответствие и е един от следните:
-
Международен стандарт: стандарт, приет от международна организация по стандартизация и направен достояние на широката общественост,
-
Европейски стандарт: стандарт, приет от европейски орган по стандартизация и направен достояние на широката общественост,
-
Национален стандарт: стандарт, приет от национален орган по стандартизация и направен достояние на широката общественост;
5.
„програма за стандартизация“, работна програма на признат орган по стандартизация, изброяваща обектите, за които се извършва работата по стандартизацията;
6.
„проект на стандарт“, документ, който съдържа текста на техническите спецификации относно даден обект, който се обсъжда за приемане в съответствие с процедурата за определяне на националните стандарти, така както документа изглежда след подготвителната работа и е предоставен за обществено обсъждане или обществено допитване;
7.
„Европейски орган по стандартизация“, орган, посочен в приложение I;
8.
„Национален орган по стандартизация“, орган, посочен в приложение II;
9.
„технически регламент“, технически спецификации и други изисквания, включително и съответните административни разпоредби, съблюдаването на което е задължително, юридически или фактически, в случай на продажба или употреба в държава-членка или в по-голяма част от нея, както и законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, с изключение на тези, предвидени в член 10, които забраняват производството, вноса, продажбата или употребата на даден продукт.
Фактическите технически регламенти включват:
-
законовите, подзаконовите или административните разпоредби на държавата-членка, които се отнасят или до техническите спецификации или до други изисквания, или до професионалния кодекс или кодекса на добрата практика, които от друга страна се отнасят до техническата спецификация или други условия и изисквания, съобразяването с които предполага съответствие със задълженията наложени от гореспоменатите законови, подзаконови или административни разпоредби,
-
доброволните споразумения, при които възложител е обществен орган, и които поставят изискването, с оглед на обществения интерес, за наличието на съответствие с техническата спецификация или с останалите изисквания, с изключение на изискванията на тръжната процедура за възлагане на обществени поръчки,
-
техническите спецификации или други изисквания, които са свързана с данъчни или финансови мерки, влияещи върху потреблението на продукти чрез насърчаване на съответствието с такива технически спецификации или с други изисквания; техническите спецификации или други изисквания, свързани с националната система за социално осигуряване не са включени.
Това съставлява техническите регламент, наложени от властите, посочени от държавите-членки, и които се явяват в списъка, който предстои да се изготви от Комисията преди 1 юли 1995 г. в рамките на Комитета, посочен в член 5.
Същата процедура се използва за изменение на настоящия списък;
10.
„проект на технически регламент“, текстът на техническата спецификация или на друго изискване, включително административни разпоредби, формулирано с цел влизането му в сила или евентуалното му влизане в сила като технически регламент, текстът, бидейки на етапа на подготовка, при който все още могат да се направят съществени поправки.
Настоящата директива не се прилага за онези мерки, които държавите-членки считат за необходими според Договора за защита на лица, по-специално на работниците, когато продуктите се използват, при условие че тези мерки не оказват влияние върху продуктите.
Член 2
1. Комисията и органите по стандартизацията, посочени в приложения I и II, се информират за новите обекти, за които националните органи, посочени в приложение II, решават, чрез включването им в своята „програма за стандартизация“, да изготвят или изменят даден стандарт, освен когато той е идентичен или равностойно транспониран в чужд или европейски стандарт.
2. Информацията, посочена в параграф 1, показва по-специално дали въпросният стандарт:
-
ще транспонира международен стандарт, без да бъде равностоен на него,
-
ще представлява нов национален стандарт, или
-
ще изменя национален стандарт.
След консултация с Комитета, посочен в член 5, Комисията може да изготви правила за консолидираното представяне на тази информация и план и критерии, които определят представянето на тази информация, за да се улесни нейното оценяване.
3. Комисията може да изиска да ѝ бъдат предоставени целите или част от програмите по стандартизация.
Тя предоставя тази информация на държавите-членки във форма, която позволява различните програми да бъдат оценени и сравнени.
4. Когато е необходимо, Комисията изменя приложение II на базата на информация от държавите-членки.
5. Съветът решава, въз основа на предложение от Комисията, за всички изменения на приложение I.
Член 3
На органите по стандартизацията, посочени в приложения I и II, както и на Комисията, при поискване, се изпращат всички проекти на стандартите; те ще бъдат информирани от заинтересования орган за предприетите действия по каквито и да било бележки направени от тях във връзка с проектите
Член 4
1. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да гарантират, че органите им по стандартизация:
-
предоставят информация в съответствие с членове 2 и 3,
-
публикуват проекти на стандарти по начин, при който също могат да се получават коментари от страните, установени в други държави-членки,
-
предоставят на другите органи, посочени в приложение II, правото да бъдат включени пасивно или активно (като изпращат наблюдател) в планираните дейности,
-
не възразяват даден обект на стандартизация в тяхната работна програма да бъде обсъден на европейско ниво, в съответствие с правилата, установени от Европейските органи по стандартизация и не предприемат никакви действия, които могат да засягат решенията в това отношение.
2. Държавите-членки се въздържат, по-специално, от всякакви действия, с които признават, одобряват или използват, като се позовават на националния им стандарт, приет в нарушение на членове 2 и 3 и на параграф 1 от настоящия член.
Член 5
Създава се Постоянен комитет, който се състои от представители, определени от държавите-членки, които могат да се позоват на помощта на експерти или консултанти; неговият председател е представител на Комисията.
Комитетът изготвя своя процедурен правилник.
Член 6
1. Комитетът се среща най-малко два пъти в годината с представителите на институциите по стандартизация, посочени в приложения I и II.
2. Комисията предоставя на Комитета доклад за въвеждането и прилагането на процедурите, определени в настоящата директива и представя предложения с цел отстраняване на съществуващите или очаквани пречки за търговията.
3. Комитетът изразява своето становище относно информацията и предложенията, посочени в параграф 2 и в тази връзка може да предлага, по-специално, Комисията да:
-
изисква от европейските институции по стандартизация да изготвят Европейски стандарт в рамките на определен срок,
-
гарантира, когато е необходимо, че първоначално заинтересованите държави-членки да се разберат помежду си за подходящи мерки, за да избегне риска от създаване на пречки на търговията,
-
предприема всички необходими мерки,
-
определя областите, където изглежда, че има нужда от хармонизация и, в случай на необходимост, следва да предприема съответната хармонизация в даден сектор.
4. Комитетът трябва да бъде консултиран от Комисията:
a)
преди да направи всякакви изменение на списъците в приложения I и II (член 2, параграф 1);
б)
при изготвяне на правилата за консолидираното представяне на информация и на плана и критериите за представяне програмата за стандартите (член 2, параграф 2);
в)
когато решава относно настоящата система, чрез която обмяната на информация, предвидена в настоящата директива, ще влезе в сила, и за всички промени, които ще ѝ бъдат направени;
г)
когато преглежда функционирането на системата, установена с настоящата директива;
д)
при поискване от органите по стандартизация, посочени в първо тире от параграф 3.
5. Комитетът може да бъде консултиран от Комисията относно всеки предварителен проект за технически регламент, получен от последния.
6. Всички въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, могат да бъдат предоставени на Комитета по искане на председателя му или на държава-членка.
7. Процедурите на Комитета, както и информацията, която се предоставя, са поверителни.
Въпреки това, Комитетът и националните органи, могат, при условие че се взети необходимите мерки, да се консултират, за експертно мнение, с физически или юридически лица, включително лица от частния сектор.
Член 7
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че при изготвянето на Европейски стандарт, посочен в първо тире от член 6, параграф 3, или след неговото одобрение, техните органи по стандартизация не предприемат никакви действия, които биха могли да накърнят предвидената хармонизацията и, по-специално, те не публикуват в областта на въпросната тема нови или преразгледани национални стандарти, които не отговарят изцяло на съществуващите европейски стандарти.
2. Параграф 1 не се прилага по отношение работата на органите по стандартизация, предприета по искане на обществените органи за изготвяне на техническа спецификация или стандарт за специфични продукти, с цел прилагане технически регламенти за такива продукти.
Държавите-членки предоставят на Комисията всички искания, предвидени в предходната алинея, под формата на проект на технически регламент, в съответствие с член 8, параграф 1, и заявяват основанията за влизането им в сила.
Член 8
1. При условията, предмет на член 10, държавите-членки незабавно предоставят на Комисията всички проекти за технически регламенти, с изключение, когато те само транспонират пълния текст на международен или европейски стандарт, в който случай информацията относно съответния стандарт е достатъчна; те също така предоставят на Комисията възможност да правят изявление за причините за необходимостта от прилагане на техническия регламент, когато това не е разяснено в проекта.
Когато е необходимо, освен ако вече не е било изпратено с предишно съобщение, държавите-членки едновременно предават текста на основните законодателни или нормативни разпоредби, главно и пряко заинтересовани, ако запознаването с такива текстове е необходимо за оценяване значението на проекта на техническия регламент.
Държавите-членки предоставят отново проекта при горепосочените условия, ако направят промени в проекта, с които значително се изменя обхвата му, съкращава се първоначално предвидения срок за прилагането му, допълват се спецификации или изисквания, или последните се правят по-ограничителни.
Когато, по-специално, проектът конкретно цели да ограничи търговията или употребата на химическо вещество, приготвянето или самия продукт, на основания отнасящи се до общественото здраве или защитата на потребителите или околната среда, държавите-членки също така изпращат резюме или позоваване на всички съответни данни, имащи отношение към въпросното вещество, препарат или продукт и за известните и налични заместители, когато такава информация е налице, и предоставят очакваните резултати от мярката върху общественото здраве и защитата на потребителя и околната среда, заедно с анализ на риска, извършен, както е необходимо, в съответствие с общите принципи за оценка на риска от химически вещества, както е посочено в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 793/93 (8), в случай на наличие на вещество или в член 3, параграф 2 от Директива 67/548/ЕИО (9), в случай на ново вещество.
Комисията незабавно нотифицира останалите държави-членки за проекта и всички документи, които са му били препратени; тя също може да отнесе този проект, за мнение, до Комитета, посочен в член 5 и, когато е необходимо, до комитета, отговорен за въпросната сфера.
По отношение на техническите спецификации или други изисквания, посочени във втора алинея от член 1, параграф 9, трето тире, подробните коментари или становища на Комисията или държавите-членки могат да се отнасят единствено до аспекта, който може да попречи на търговията, а не данъчната или финансовата страна на мярката.
2. Комисията и държавите-членки могат да правят коментари на държавата-членка, която е изпратила проект на технически регламент; тази държава-членка взима под внимание такива коментари, доколкото е възможно, при последващата повторна подготовка на техническия регламент.
3. Държавите-членки незабавно предоставят окончателния текст на техническия регламент на Комисията.
4. Информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, не е поверителна, освен при изричното желание на нотифициращата държава-членка. Всички такива молби се обосновават.
При такива случаи, ако са предприети необходимите предпазни мерки, Комитетът, посочен в член 5 и националните органи, могат да потърсят експертен съвет от физически или юридически лица от частния сектор.
5. Когато проектите на техническия регламент съставляват част от мерките, които се изисква да бъдат предоставени на Комисията при етапа на изготвяне на проекта според друг акт на Общността, държавите-членки могат да предадат съобщение, по смисъла на параграф 1, според този друг акт, при условие че официално покажат, че споменатата информация също съдържа информация за целите на настоящата директива.
Липсата на реакция от страна на Комисията, по смисъла на настоящата директива, към проект на технически регламент, не засяга което и да било решение прието според други актове на Общността.
Член 9
1. Държавите-членки отлагат приемането на проект за технически регламент с три месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 8, параграф 1.
2. Държавите-членки отлагат:
-
с четири месеца приемането на проект на технически регламент под формата на доброволно споразумение по смисъла на член 1, параграф 9, второ тире,
-
без да се засягат параграфи 3, 4 и 5, за шест месеца приемането на всеки друг проект на технически регламент,
от датата на получаване от страна на Комисията на съобщението, посочено в член 8, параграф 1, ако Комисията или друга държава-членка предостави подробно становище до три месеца от тази дата, което изразява, че предвидената мярка може да създаде пречки за свободното движение на стоки в рамките на вътрешния пазар.
Заинтересованата държава-членка докладва на Комисията действията, които предлага да предприеме, като реакция на тези подобни подробни становища. Комисията изразява коментар на тази реакция.
3. Държавите-членки отлагат приемането на проект на технически регламент с 12 месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 8, параграф 1, ако, в рамките на три месеца след тази дата, Комисията обяви намерението си да предложи или приеме директива, регламент или решение по въпроса, в съответствие с член 189 от Договора.
4. Държавите-членки отлагат приемането на проект на технически регламент с 12 месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 8, параграф 1, ако до три месеца след тази дата Комисията обяви, че проекта на технически регламент се отнася за въпрос, който е предмет на предложение за директива, регламент или решение, представено на Съвета в съответствие с член 189 от Договора.
5. Ако Съветът приема обща позиция по време на периода на прекъсване, посочен в параграфи 3 и 4, този период, при условията на параграф 6, се удължава до 18 месеца.
6. Задълженията, посочени в параграфи 3, 4 и 5, отпадат:
-
когато Комисията уведоми държавите-членки, че не възнамерява повече да предлага или приема задължителни актове Общността,
-
когато Комисията уведоми държавите-членки за оттеглянето на проекта или предложението си,
-
когато Комисията или Съветът приеме задължителен акт на Общността.
7. Параграфи от 1 до 5 не се прилагат, в случаите когато, при извънредни обстоятелства, предизвикани от сериозни и непредвидими причини, свързани с опазването на общественото здраве и сигурност, защитата на животните или опазването на растенията, държава-членка е длъжна да изготви технически регламент в много кратки срокове, за да може веднага да ги приложи и въведе, без да бъдат възможни някакви консултации. В съобщението, посочено в член 8, държавите-членки представят своите основания, които налагат спешното предприемане на тези мерки. Комисията възможно най-бързо представя становището си за начина на съобщаване. Тя предприема съответните действия, когато се злоупотребява с настоящата процедура. Комисията информира Европейския парламент за това.
Член 10
1. Членове 8 и 9 не се прилагат за законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки или доброволните споразумения, посредством които държавите-членки:
-
спазват задължителните актове на Общността, които налагат приемане на техническите спецификации,
-
изпълняват задълженията, произтичащи от международните споразумения, които водят до приемането на общи технически спецификации в Общността,
-
се позовават на защитните клаузи, предвидени в задължителните актове на Общността,
-
прилагат член 8, параграф 1 от Директива 92/59/ЕИО (10),
-
ограничават себе си до прилагане на решението на Съда на Европейските общности,
-
ограничават себе си до изменение на техническия регламент по смисъла на член 1, параграф 9 от настоящата директива, в съответствие с искането на Комисията, с оглед премахване пречките на търговията.
2. Член 9 не се прилага за законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, които забраняват производството, доколкото те не пречат на свободното движение на продукти.
3. Член 9, параграфи от 3 до 6 не се прилага спрямо доброволните споразумения, посочени в член 1, параграф 9, второ тире.
4. Член 9 не се прилага спрямо техническите спецификации или други изисквания, посочени в член 1, параграф 9, трето тире.
Член 11
Комисията докладва на всеки две години на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет за резултатите по прилагането на настоящата директива. Списъците на работата по стандартизация, поверена на организациите по Европейска стандартизация, съгласно настоящата директива, както и статистиката за получените уведомления, се публикуват ежегодно в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Когато държавите-членки приемат техническия регламент, в него се съдържа позоваването на настоящата директива или то се извършва при официалното му публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 13
1. Директивите и решенията, изброени в приложение III, част А се отменят с настоящото, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за транспониране на упоменатите директиви, установени в приложение III, част Б.
2. Позовавания на отменените директиви и решения се считат за позовавания на настоящата директива и следва да се тълкуват в съответствие с таблицата на съответствието, определена в приложение IV.
Член 14
Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 15
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 1998 година.