KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 952/2006
af 29. juni 2006
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår forvaltning af det indre marked for sukker og kvoteordningen
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker, særlig artikel 40 (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Anvendelsen af kvoteordningen for sukker forudsætter, at det defineres præcist, hvad der forstås ved en virksomheds produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup. Mulighederne for at tildele en del af en virksomheds produktion til en anden virksomhed, som har ladet sukkeret fremstille i forbindelse med en lønforarbejdningskontrakt, bør begrænses til ganske særlige tilfælde.
(2)
I artikel 17 i forordning (EF) nr. 318/2006 bestemmes det, at medlemsstaterne på anmodning godkender en virksomhed, der fremstiller sukker, isoglucose eller inulinsirup, og en virksomhed, der forarbejder disse produkter til et produkt på listen i forordningens artikel 13, stk. 2. Indholdet af den godkendelsesansøgning, som fabrikanter af sukker, isoglucose eller inulinsirup samt raffinaderier skal indgive til medlemsstaternes ansvarlige myndigheder, bør præciseres. Det er nødvendigt at definere, hvilke forpligtelser virksomheden skal påtage sig til gengæld for godkendelsen, herunder forpligtelsen til at føre et register over de mængder råvarer, de får ind, forarbejder og sender ud i form af færdigvarer.
(3)
Medlemsstaternes forpligtelser til at kontrollere de godkendte virksomheder bør fastlægges, og der bør defineres en tilstrækkeligt præventiv sanktionsordning.
(4)
Ved artikel 4 i forordning (EF) nr. 318/2006 oprettes der et informationssystem for priserne på sukkermarkedet. I artikel 17 i samme forordning fastsættes en forpligtelse for de godkendte virksomheder til at give oplysning om de mængder hvidt sukker, der er solgt, og til hvilke priser og på hvilke betingelser. Det bør fastlægges, hvilke prisinformationer sukkerfabrikanter og raffinaderier skal udarbejde og fremsende til Kommissionen, og hvor ofte det skal ske. For at få et fingerpeg om de kortsigtede perspektiver er det hensigtsmæssigt, at virksomhederne også beregner og fremsender de forventede gennemsnitlige salgspriser for de følgende tre måneder. De godkendte virksomheder, der bruger sukker til forarbejdning til et af de i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 anførte produkter, skal ligeledes opgive prisen på det indkøbte sukker og fremsende den til Kommissionen med samme hyppighed og i samme format som sukkerfabrikanterne.
(5)
For at sikre en »offentliggørelse af prisniveauet« i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 318/2006 og samtidig sikre, at oplysningerne beskyttes, bør det fastsættes, at Kommissionen to gange om året orienterer Forvaltningskomitéen for Sukker om gennemsnitspriserne på hvidt sukker, der er solgt på EU-markedet i løbet af det foregående halve år, idet der skelnes mellem kvotesukker og sukker uden for kvoten.
(6)
Der udarbejdes en rapport om, hvorledes forordningens system for registrering og indberetning af priser fungerer, således at der kan fremsættes forslag til relevante forbedringer og et elektronisk prisindberetningssystem. Indtil disse forbedringer er foretaget, skal virksomhedernes priser som en overgangsordning for 2006 og 2007 sendes direkte til Kommissionen, så Forvaltningskomitéen for Sukker holdes orienteret.
(7)
Hvis artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006 anvendes, overfører fabrikanten en del af sin produktion til det følgende produktionsår. For dette produktionsår kan det derfor kun pålægges sukkerfabrikanten at indgå leveringskontrakter til minimumsprisen for sukkerroer for den sukkermængde af hans basiskvote, som han endnu ikke har produceret.
(8)
For at kvoteordningen kan fungere tilfredsstillende, bør de i artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 318/2006 nævnte begreber »før såningen« og »minimumspris« præciseres. De særlige jordbrugsmæssige og klimatiske forhold, der hersker for sukkerroedyrkning i Italien, bør tilgodeses ved, at der fastsættes en anden sidste dato for såningens afslutning.
(9)
I henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006 skal minimumsprisen reguleres med tillæg eller fradrag svarende til kvalitetsforskellene i forhold til standardkvaliteten. Sukkerroernes kvalitet og følgelig deres værdi afhænger navnlig af deres sukkerindhold. Det mest hensigtsmæssige middel til fastlæggelse af værdien af sukkerroer, der afviger fra standardkvaliteten, er opstilling af en skala for tillæg og fradrag udtrykt i procent af minimumsprisen.
(10)
Artikel 8 i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandler tildeling af supplerende sukkerkvoter. Denne tildeling, der sigter mod at lette overgangen fra den tidligere kvoteordning til den nuværende ordning, skal forbeholdes virksomheder, der havde en kvote i 2005/06. Det bør endvidere præciseres, på hvilke betingelser tildelingen er mulig fra produktionsåret 2006/07.
(11)
Artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandler tildeling af supplerende isoglucosekvoter. De berørte medlemsstater skal tildele disse kvoter til virksomhederne i forhold til den isoglucosekvote, de allerede har fået tildelt, idet enhver forskelsbehandling undgås. Det er nødvendigt at fastsætte en sidste frist for betaling af engangsafgiften i artikel 9, stk. 3, i nævnte forordning.
(12)
I artikel 2, nr. 5), i forordning (EF) nr. 318/2006 defineres produktion af kvotesukker som enhver mængde, der i løbet af et bestemt produktionsår fremstilles inden for den pågældende virksomheds kvote, og i nr. 9) i samme artikel defineres kvotesukkerroer som sukkerroer, der forarbejdes til kvotesukker. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en regel for henførsel af sukkerfremstilling til et bestemt produktionsår, samtidig med at medlemsstaterne får en vis fleksibilitetsmargen med hensyn til særlige situationer såsom produktion af sukker af efterårssukkerroer og produktion af rørsukker.
(13)
Med henblik på at sikre en effektiv forvaltning af kvoteordningen, bestemme det månedlige sukkerforbrug og udarbejde forsyningsopgørelser bør der fastsættes en kommunikationsordning dels mellem de godkendte virksomheder og medlemsstaterne, dels mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Disse meddelelser skal omhandle lagre, produktionsniveau og tilsåede arealer.
(14)
Artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandler interventionsforanstaltninger i form af sukkeropkøb. For gennemførelsen af EF-interventionsforanstaltninger er det nødvendigt, at interventionsorganernes overtagelse af sukkeret sker på et nærmere fastsat sted. I dette øjemed bør det fastsættes, at der kun overtages sukker, der på tilbudstidspunktet befinder sig på et godkendt oplagringssted.
(15)
For at give adgang til intervention i områder, hvor der som følge af produktionens størrelse er særligt behov herfor, skal den maksimale mængde, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006, i første omgang fordeles mellem alle producerende medlemsstater i forhold til deres sukkerproduktionskvoter. Der bør fastsættes mulighed for at tilpasse denne fordeling dels før hvert nyt produktionsår under hensyntagen til de ændringer, der er sket i kvotetildelingen for hver medlemsstat, dels i løbet af hvert produktionsår ved en eventuel tildeling af uudnyttede mængder.
(16)
Ved fastsættelsen af betingelserne for godkendelse af oplagringssteder og for tilbagekaldelse af en sådan godkendelse bør der tages hensyn til kravene om forsvarlig opbevaring og let overtagelse af sukkeret samt til udlagringskapaciteten.
(17)
Der bør ved interventionen ikke accepteres sukker, hvis egenskaber vil kunne medføre, at det senere vanskeligt kan afsættes, eller at der under oplagringen indtræder en kvalitetsforringelse, og der bør fastsættes mindstekrav til kvaliteten. Der bør endvidere som en forudsætning for interventionsopkøbet af sukkeret indgås en oplagringskontrakt mellem interventionsorganet og sælgeren.
(18)
Med henblik på at lette den normale forvaltning af interventionsopkøbene bør sukkeret tilbydes i partier, og det bør defineres, hvad der skal forstås ved et parti, bl.a. ved fastlæggelse af partiets størrelse.
(19)
Interventionsorganet skal med fuldt kendskab til forholdene kunne konstatere, om tilbuddet opfylder de stillede betingelser. Tilbudsgiveren bør derfor være forpligtet til at meddele interventionsorganet alle nødvendige oplysninger.
(20)
I henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 skal opkøbsprisen reguleres, hvis sukkerkvaliteten afviger fra standardkvaliteten. Der bør derfor fastsættes tillægs- og fradragstabeller, der tager hensyn til kvaliteten af det tilbudte sukker og anvendes på købspriserne. Disse tabeller og de deraf følgende fradrag kan bestemmes på grundlag af objektive data, der normalt bruges i samhandlen.
(21)
Salg af sukker, som interventionsorganerne ligger inde med, skal ske uden forskelsbehandling af køberne inden for EF og på de bedst mulige forretningsmæssige vilkår. Disse mål kan i almindelighed nås ved anvendelse af licitationsproceduren. For at undgå, at sukker afsættes i en ugunstig markedssituation, bør licitation gøres betinget af en forudgående bemyndigelse. I visse særlige situationer kan det dog være hensigtsmæssigt at anvende andre fremgangsmåder end licitation.
(22)
For at sikre ensartet behandling af alle interesserede inden for EF bør de licitationer, der afholdes af interventionsorganerne, gennemføres efter ensartede principper. I den forbindelse må der fastlægges betingelser, som sikrer, at sukkeret anvendes til de påtænkte formål.
(23)
Ved konstateringen af kategorien af det solgte hvide sukker og udbytteværdien af det solgte råsukker bør der anvendes samme kriterier som dem, der er fastsat for interventionsorganernes opkøb af sukker. En ensartet behandling af de interesserede kan kun sikres ved indførelse af ensartede og præcise bestemmelser om justering, alt efter tilfældet, af salgsprisen og eksportrestitutionen, og om berigtigelse af eksportlicensen, såfremt der konstateres en anden kvalitet end den, der er angivet i licitationsbekendtgørelsen.
(24)
Af hensyn til overskueligheden bør Kommissionens forordning (EF) nr. 1261/2001 af 27. juni 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 for så vidt angår kontrakter om levering af sukkerroer og tillæg og fradrag gældende for sukkerroepriser (2), Kommissionens forordning (EF) nr. 1262/2001 af 27. juni 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 vedrørende interventionsorganernes opkøb og salg af sukker (3) og Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker (4) ophæves og erstattes af en ny forordning.
(25)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
I nærværende forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser for forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår fastsættelse af produktionen, godkendelse af fabrikanter og raffinaderier, pris- og kvoteordningen samt betingelserne for opkøb og salg af sukker til intervention.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
»råvare«: sukkerroer, sukkerrør, cikorie, korn, sukker til raffinering og enhver anden mellemform af disse produkter, der skal forarbejdes til en færdigvare
b)
»færdigvare«: sukker, inulinsirup og isoglucose
c)
»fabrikant«: en virksomhed, der fremstiller færdigvarer, bortset fra raffinaderier som defineret i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 318/2006
d)
»oplagringssted«: en silo eller et lager.
KAPITEL II
FASTSÆTTELSE AF PRODUKTIONEN
Artikel 3
Sukkerproduktion
1. Ved »sukkerproduktion« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den samlede mængde, udtrykt i hvidt sukker, af:
a)
hvidt sukker
b)
råsukker
c)
invertsukker
d)
sirup tilhørende en af følgende kategorier, i det følgende benævnt »sirup«:
i)
sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad på mindst 70 % og fremstillet af sukkerroer
ii)
sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad på mindst 75 % og fremstillet af sukkerrør.
2. Sukkerproduktion omfatter ikke følgende:
a)
hvidt sukker fremstillet af råsukker eller sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som det hvide sukker
b)
hvidt sukker fremstillet af hvidt sukker, sirup eller opfejningssukker, som ikke er fremstillet i samme produktionsår som det hvide sukker
c)
råsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som dette råsukker
d)
råsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme produktionsår som dette råsukker
e)
råsukker, som er forarbejdet til hvidt sukker i det pågældende produktionsår i den virksomhed, hvor det er fremstillet
f)
sirup, som er forarbejdet til sukker eller invertsukker i det pågældende produktionsår i den virksomhed, hvor den er fremstillet
g)
sukker, invertsukker og sirup fremstillet under forædlingsproceduren
h)
invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som dette invertsukker
i)
invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme produktionsår som dette invertsukker.
3. Sukkerproduktionen udtrykkes i hvidt sukker på følgende måde:
a)
for hvidt sukker, uanset kvalitet
b)
for råsukker, i forhold til den udbytteprocent, der fastlægges i overensstemmelse med bilag I, punkt III, i forordning (EF) nr. 318/2006
c)
for invertsukker, ved multiplikation af produktionen heraf med koefficienten 1
d)
for sirup, der skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens indhold af sukker, der kan ekstraheres, fastlagt i overensstemmelse med stk. 5
e)
for sirup, som ikke skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens sukkerindhold udtrykt i saccharose, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2135/95 (5).
4. Opfejningssukker fra et tidligere produktionsår udtrykkes i hvidt sukker i forhold til dets saccharoseindhold.
5. Sirups renhedsgrad beregnes ved at dividere det samlede sukkerindhold med tørstofindholdet.
Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, beregnes ved fra den pågældende sirups polarisationsgrad at trække det resultat, der fremkommer ved at multiplicere forskellen mellem tørstofindholdet og polarisationsgraden for denne sirup med 1,70. Tørstofindholdet bestemmes efter den aræometriske eller refraktometriske metode.
Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, kan dog for et helt produktionsår bestemmes efter det faktiske udbytte af siruppen.
Artikel 4
Isoglucoseproduktion
1. Ved »isoglucoseproduktion« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den mængde produkt, der fremstilles af glucose eller dens polymerer med mindst 10 vægtprocent fruktose i tørstoffet, uanset fruktoseindholdet ud over den nævnte grænse. Isoglucoseproduktionen udtrykkes i tørstof og konstateres i overensstemmelse med stk. 2.
2. Isoglucoseproduktion konstateres straks ved udgangen af isomeriseringsprocessen og inden enhver udskillelse af glucose og fruktose eller blanding ved fysisk volumenbestemmelse af produktet og bestemmelse af tørstofindholdet efter den refraktometriske metode.
3. Enhver virksomhed skal snarest muligt afgive en erklæring om alle de anlæg, som den kan benytte til isomerisering af glucose eller dens polymerer.
Erklæringen indgives til den medlemsstat, på hvis område det pågældende anlæg er beliggende. Medlemsstaten kan af den pågældende kræve enhver supplerende oplysning herom.
Artikel 5
Inulinsirupsproduktion
1. Ved »inulinsirupsproduktion« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den produktmængde, der er fremstillet ved hydrolyse af inulin eller oligofruktose, som i tørstoffet indeholder mindst 10 vægtprocent fruktose i fri form eller i form af saccharose, uanset fruktoseindholdet ud over nævnte grænse, og som har en renhedsgrad på mindst 70 %. Inulinsirupsproduktionen udtrykkes i sukker/isoglucoseækvivalenter tørstof.
Ved »renhedsgrad« forstås procentdelen af mono- og disaccharider i tørstoffet, bestemt ved International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis's metode, i det følgende benævnt »ICUMSA-metoden« (ICUMSA-metode GS7/8/4-24).
2. Inulinsirupsproduktionen konstateres ved alle følgende processer:
a)
fysisk volumenbestemmelse af produktet i foreliggende stand straks ved udgangen af den første inddampning efter hver hydrolyse og inden enhver udskillelse af glucose og fruktose eller blanding
b)
bestemmelse af tørstofindholdet efter den refraktometriske metode og måling af vægtprocenten af fruktose i tørstoffet på grundlag af en repræsentativ daglig prøve
c)
konvertering til 80 vægtprocent fruktose i tørstoffet ved justering af den fastlagte mængde tørstof med den koefficient, der repræsenterer forholdet mellem det målte fruktoseindhold i den pågældende mængde sirup og 80 %
d)
omregning til sukker/isoglucoseækvivalenter ved anvendelse af en koefficient på 1,9.
3. Enhver virksomhed skal snarest muligt afgive en erklæring om alle de anlæg, som den kan benytte til hydrolyse af inulin, samt de årlige mængder og anvendelsen af de produkter, der er omhandlet i stk. 1, men som har en renhedsgrad på under 70 %.
Disse oplysninger indgives til den medlemsstat, på hvis område det pågældende anlæg er beliggende. Medlemsstaten kan af den pågældende kræve enhver supplerende oplysning herom, navnlig for at få bekræftet, at de i første afsnit omhandlede produkter ikke anvendes som sødemiddel i levnedsmidler på EF-markedet.
Den pågældende medlemsstat sender senest den 31. januar hvert år Kommissionen en detaljeret rapport med oplysningerne om det foregående år. Den første rapport indsendes senest den 31. januar 2007.
Artikel 6
En virksomheds produktion
1. Ved »en virksomheds produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup som defineret i artikel 3, 4 og 5 i denne forordning, der faktisk er fremstillet af den pågældende virksomhed.
2. En virksomheds samlede produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup i et givet produktionsår er den i stk. 1 omhandlede produktion
-
med tillæg af den mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup, der er overført til det pågældende produktionsår, og med fradrag af den mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup, der overføres til det følgende produktionsår, i overensstemmelse med henholdsvis artikel 14 og 19 i forordning (EF) nr. 318/2006
-
med tillæg af de mængder, som en forarbejder har fremstillet for virksomheden i henhold til lønforarbejdningskontrakter, jf. stk. 3, og med fradrag af de mængder, som virksomheden har fremstillet for en kommittent i henhold til lønforarbejdningskontrakter, jf. stk. 3.
3. Sukkermængder, der er fremstillet i henhold til en lønforarbejdningskontrakt af en virksomhed, herefter benævnt »forarbejderen«, for en anden virksomhed, herefter benævnt »kommittenten«, anses efter behørigt underskrevet, skriftlig anmodning fra vedkommende to virksomheder til den pågældende medlemsstat for at være produceret af kommittenten, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
forarbejderens samlede sukkerproduktion er lavere end hans kvote
b)
forarbejderens og kommittentens samlede sukkerproduktion er højere end deres kvoter tilsammen.
Ved en virksomheds samlede sukkerproduktion som omhandlet i første afsnit, litra b), forstås produktionen som omhandlet i stk. 1, med tillæg af overførsler fra det foregående produktionsår og de mængder, som en forarbejder har fremstillet for virksomheden i henhold til lønforarbejdningskontrakter, og med fradrag af de mængder, som virksomheden har fremstillet for en kommittent i henhold til lønforarbejdningskontrakter.
I stedet for faktisk fremstillede mængder, som omhandlet i andet afsnit, kan den ansvarlige myndighed i en medlemsstat anvende den produktion, der skønnes ud fra virksomhedernes leveringskontrakter, hvis denne metode giver et højere resultat.
4. Er kommittentens og forarbejderens virksomheder beliggende i forskellige medlemsstater, indsendes den i stk. 3 omhandlede anmodning til begge de berørte medlemsstater. De pågældende medlemsstater udformer i så tilfælde svaret i fællesskab og træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere, at betingelserne i stk. 3 er opfyldt.
5. En sukkermængde, der er fremstillet af en forarbejder, kan anses for kommittentens produktion, hvis der foreligger et af medlemsstaten anerkendt tilfælde af force majeure, hvor sukkerroer, sukkerrør eller melasse må forarbejdes til sukker i en anden virksomhed end kommittentens.
KAPITEL III
GODKENDELSE AF FABRIKANTER OG RAFFINADERIER
Artikel 7
Ansøgning om godkendelse
1. Der kan meddeles godkendelse til virksomheder, der ansøger derom og driver erhverv som
a)
sukkerfabrikant
b)
isoglucosefabrikant
c)
inulinsirupsfabrikant
d)
heltidsraffinaderi som defineret i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 318/2006.
Ansøgningen i første afsnit indgives til den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor virksomheden udøver sit erhverv.
En virksomhed kan ansøge om godkendelse til en eller flere af de i første afsnit opregnede erhvervsaktiviteter.
2. I sin godkendelsesansøgning oplyser virksomheden navn, adresse, produktionskapacitet for sukker, isoglucose og inulinsirup og eventuelt antal produktionsanlæg i medlemsstaten med angivelse af adresse og produktionskapacitet for hvert anlæg.
3. En virksomhed, der ansøger om godkendelse i henhold til stk. 1, første afsnit, litra d), skal bevise, at den lever op til definitionen i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 318/2006.
Artikel 8
Forpligtelser
1. Med henblik på at opnå godkendelse forpligter virksomheden sig skriftligt til
a)
omgående at meddele medlemsstatens ansvarlige myndighed eventuelle ændringer i de i artikel 7, stk. 2, omhandlede oplysninger
b)
at give medlemsstatens ansvarlige myndighed adgang til registrene som omhandlet i artikel 9 og salgspriserne som omhandlet i artikel 13
c)
at indgive medlemsstaten oplysningerne som omhandlet i artikel 21
d)
efter anmodning fra medlemsstatens ansvarlige myndighed at forelægge alle oplysninger og al dokumentation, som er nødvendig for forvaltning og kontrol.
2. Godkendelsen er et dokument fra den ansvarlige myndighed vedlagt et dokument med angivelse af de i stk. 1 anførte forpligtelser, som virksomheden underskriver.
3. Godkendelsen tilbagekaldes, hvis det konstateres, at en af de i stk. 1 anførte betingelser ikke længere er opfyldt. Godkendelsen kan tilbagekaldes i løbet af produktionsåret. Tilbagekaldelsen har ikke tilbagevirkende kraft.
Artikel 9
Registre
Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre alle virksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 7 og 8, skal føre for hvert af deres produktionsanlæg, samt den hyppighed, hvormed der skal indføres oplysninger, hvilket skal være mindst en gang om måneden.
Disse registre opbevares af virksomheden i mindst tre år efter udgangen af det pågældende år, og de skal som minimum indeholde følgende:
1)
mængder modtagne råvarer med angivelse af sukkerindholdet for sukkerroer og sukkerrør, som det er fastslået ved levering på virksomheden
2)
eventuelt modtagne færdigvarer og halvfabrikata
3)
mængder af fremstillede færdigvarer samt mængder af biprodukter
4)
svindet ved forarbejdningen
6)
de destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
7)
mængder afsendte færdigvarer.
Artikel 10
Kontrol
1. I løbet af hvert produktionsår foretager den ansvarlige myndighed i medlemsstaten kontrol hos hver godkendt fabrikant og hvert godkendt raffinaderi.
2. Kontrollerne har til formål at sikre, at oplysningerne i registrene som omhandlet i artikel 9 og meddelelserne som omhandlet i artikel 21 er korrekte og udtømmende, bl.a. ved hjælp af en analyse af sammenhængen mellem mængder af leverede råvarer og mængder af fremstillede færdigvarer samt en krydskontrol med handelsdokumenter og andre relevante dokumenter.
Kontrollerne omfatter en verificering af, at vejeinstrumenter samt laboratorieanalyser, der bruges til at opgøre leverancer af råvarer og disses brug i produktionen, fremstillede produkter og lagerbevægelser, er nøjagtige.
Kontrollerne omfatter en verificering af, at de data, der bruges til at beregne virksomhedens månedlige gennemsnitspriser i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, er korrekte og udtømmende.
For sukkerfabrikanter kontrolleres det også, at forpligtelsen til at betale sukkerroeproducenten minimumsprisen overholdes.
Mindst én gang hvert andet år omfatter kontrollen en fysisk lagerkontrol.
3. Hvis medlemsstatens ansvarlige myndighed tillader, at visse dele af kontrollen gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven sikre et pålideligt og repræsentativt kontrolniveau.
4. Medlemsstaten kan kræve, at de godkendte virksomheder bruger et attesterende organ, hvis status er anerkendt i medlemsstaten, til at attestere prisoplysningerne som omhandlet i artikel 13.
5. Ved hver kontrol udarbejdes en kontrolrapport, der underskrives af kontrollanten, og hvori der gøres nøje rede for den udførte kontrol. I rapporten anføres bl.a.:
a)
dato for kontrollen og de tilstedeværende personer
b)
kontrolperiode og mængder
c)
anvendte kontrolmetoder, herunder henvisninger til eventuelle stikprøveudtagningsmetoder
d)
resultaterne af kontrollen og de eventuelt forlangte korrigerende foranstaltninger
e)
en evaluering af, hvor alvorlige, hvor omfattende, hvor konstante og hvor langvarige eventuelt konstaterede uoverensstemmelser har været, samt alle andre forhold, der skal tages i betragtning ved fastsættelse af sanktioner.
Hver kontrolrapport arkiveres og opbevares i mindst tre år efter kontrolåret, således at Kommissionens kontroltjenester let kan bruge den.
Artikel 11
Sanktioner
1. Hvis medlemsstatens ansvarlige myndighed konstaterer en uoverensstemmelse mellem de fysiske lagre og dataene i de registre, der er omhandlet i artikel 9, eller manglende overensstemmelse mellem mængder af råvarer og fremstillede færdigvarer eller mellem relevante dokumenter og opgivne eller registrerede data eller mængder, fastslår eller anslår den de faktisk producerede mængder og lagre i det igangværende produktionsår og eventuelt de foregående produktionsår.
For enhver mængde, der er ukorrekt anmeldt med en uberettiget økonomisk fordel til følge, pålægges en betaling på 500 EUR pr. ton af den pågældende mængde.
2. Hvis medlemsstatens ansvarlige myndighed konstaterer, at en virksomhed ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 8, og hvis der ikke foreligger tilstrækkeligt dokumentationsmateriale til, at formålene med kontrollen ifølge artikel 10, stk. 2, kan opfyldes, pålægger den ansvarlige myndighed en sanktion i form af betaling af 500 EUR pr. ton, gældende for en fast mængde færdigvare, som fastsættes af medlemsstaten afhængigt af overtrædelsens alvor.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor uoverensstemmelser er mindre end 5 vægtprocent af mængden af anmeldte eller registrerede færdigvarer, som er omfattet af kontrollen, eller skyldes administrative udeladelser eller simple fejl, forudsat at der træffes korrigerende foranstaltninger for at forhindre, at sådanne mangler opstår igen.
4. Sanktionerne i stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure.
Artikel 12
Meddelelser til Kommissionen
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen følgende oplysninger:
a)
en liste over de godkendte virksomheder
b)
den kvote, der er tildelt hver godkendt fabrikant.
Oplysningerne indsendes senest den 31. januar i hvert produktionsår. For produktionsåret 2006/07 indsendes oplysningerne dog senest den 31. juli 2006.
I tilfælde af tilbagekaldelse af en godkendelse orienterer medlemsstaten straks Kommissionen herom.
2. Senest den 31. marts i produktionsåret efter det pågældende produktionsår sender medlemsstaten Kommissionen en årsrapport med angivelse af antallet af kontroller, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 10, og for hver kontrol de konstaterede mangler, opfølgningen herpå og de anvendte sanktioner.
KAPITEL IV
PRISER
Artikel 13
Beregning af gennemsnitspriser
1. Hver måned beregner virksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 7 og 8 i nærværende forordning, samt forarbejdere, der er godkendt i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 318/2006, følgende for hvidt kvotesukker og hvidt sukker uden for kvoten:
a)
for den foregående måned den gennemsnitlige salgs- og købspris samt den tilsvarende solgte og købte mængde
b)
for indeværende måned og de to følgende måneder den forventede gennemsnitlige salgs- og købspris og tilsvarende mængde i henhold til kontrakter og andre transaktioner.
Prisen skal være for hvidt sukker, uemballeret, ab fabrik og af standardkvalitet som defineret i bilag I, punkt II, til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006.
2. For at give mulighed for de i artikel 10 fastsatte kontroller opbevarer de godkendte virksomheder de data, de har brugt til at beregne de i stk. 1 omhandlede priser og mængder, i mindst tre år efter, at beregningen er foretaget.
Artikel 14
Information om priserne
I juni og december hvert år informerer Kommissionen Forvaltningskomitéen for Sukker om den gennemsnitlige pris for hvidt sukker i henholdsvis første halvdel af det igangværende produktionsår og anden halvdel af det foregående produktionsår. Dog gives der første gang oplysninger i juni 2007, og de omhandler perioden fra den 1. juli 2006 til den 31. marts 2007.
Prisen differentieres mellem hvidt kvotesukker og hvidt sukker uden for kvoten.
Oplysningerne baseres på det vægtede gennemsnit af de priser, virksomhederne har beregnet i henhold til artikel 13, stk. 1, litra a), og meddelt i overensstemmelse med artikel 15.
Artikel 15
Overgangsbestemmelser for indsendelse af prisoplysninger
Senest den 20. oktober 2006, den 20. januar 2007, den 20. april 2007 og den 20. juli 2007 sender de virksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 7 og 8 i nærværende forordning, samt de forarbejdere, der er godkendt i henhold til artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 318/2006, Kommissionen de priser, de har beregnet i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i løbet af de foregående tre måneder.
Kommissionen modtager, behandler og lagrer oplysningerne på en sådan måde, at oplysningerne beskyttes.
De øvrige erhvervsdrivende i sukkersektoren, bl.a. køberne, kan meddele Kommissionen den gennemsnitspris på sukker, der er beregnet efter bestemmelserne i artikel 13. De anfører deres navn, adresse og firmanavn.
Artikel 16
Leveringskontrakt
1. Med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås ved leveringskontrakt den kontrakt, der indgås mellem sukkerfabrikanten og sukkerroesælgeren om salg af de af ham dyrkede sukkerroer.
2. Hvis en fabrikant i medfør af artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006 overfører en del af sin produktion til det følgende produktionsår, anses fabrikantens kvote for nævnte produktionsår nedsat med den overførte mængde med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 5, i samme forordning.
3. Som indgået før såningen anses kun kontrakter, der er indgået før afslutningen af al såning og i alle tilfælde:
-
før den 1. april i Italien
-
før den 1. maj i de øvrige medlemsstater.
Artikel 17
Tillæg og fradrag
1. Ved anvendelsen af de tillæg og fradrag, der er fastsat i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006, skal minimumsprisen for kvotesukkerroer i artikel 5, stk. 1, i nævnte forordning pr. 0,1 % saccharoseindhold:
a)
forhøjes med mindst:
i)
0,9 % for indhold større end 16 % og højst 18 %
ii)
0,7 % for indhold større end 18 % og højst 19 %
iii)
0,5 % for indhold større end 19 % og højst 20 %
b)
nedsættes med højst:
i)
0,9 % for indhold mindre end 16 % og mindst 15,5 %
ii)
1 % for indhold mindre end 15,5 % og mindst 14,5 %.
For sukkerroer med et saccharoseindhold større end 20 % gælder mindst minimumsprisen justeret i overensstemmelse med litra a), nr. iii).
2. I leveringskontrakter og brancheaftaler som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 318/2006 kan der i forhold til de i stk. 1 omhandlede tillæg og fradrag fastsættes:
a)
supplerende tillæg for saccharoseindhold større end 20 %
b)
supplerende fradrag for saccharoseindhold mindre end 14,5 %.
I disse kontrakter og aftaler kan der for sukkerroer med et saccharoseindhold mindre end 14,5 % fastsættes en definition af sukkerroer, der er egnede til forarbejdning til sukker, hvis der i disse kontrakter og aftaler fastsættes supplerende fradrag for saccharoseindhold under 14,5 %, men mindst det i definitionen fastsatte minimumssaccharoseindhold.
Indeholder kontrakterne og aftalerne ikke den i andet afsnit omhandlede definition, kan den pågældende medlemsstat fastsætte den. I så fald fastsætter den samtidig de i andet afsnit omhandlede supplerende fradrag.
KAPITEL V
KVOTER
Artikel 18
Supplerende sukkerkvoter
1. De supplerende sukkerkvoter, der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EF) nr. 318/2006, kan kun tildeles sukkerfabrikanter, som har fået tildelt en kvote i 2005/06.
2. I sin ansøgning om supplerende sukkerkvote anfører virksomheden, om den ønsker at få den supplerende kvote fra produktionsåret 2006/07 eller 2007/08.
Når medlemsstaten tildeler en virksomhed en supplerende kvote, angiver den fra hvilket produktionsår tildelingen træder i kraft. Dog træder tildelinger efter den 1. januar 2007 i kraft fra produktionsåret 2007/08.
Artikel 19
Supplerende isoglucosekvoter
1. Italien, Litauen og Sverige tildeler de supplerende kvoter, som er omhandlet i artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006, i et eller flere af de fire produktionsår 2006/07 til 2009/10, således at enhver forskelsbehandling mellem de berørte erhvervsdrivende undgås.
2. Hver af de berørte virksomheder betaler den i artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandlede engangsafgift før en frist, medlemsstaten fastsætter, og som ikke kan være senere end den 31. december i det produktionsår, fra hvilket den supplerende isoglucosekvote er tildelt.
Hvis engangsafgiften ikke er betalt inden den i første afsnit fastsatte frist, anses de supplerende isoglucosekvoter ikke for at være tildelt den pågældende virksomhed.
Artikel 20
Anvendelse af sukkerroehøsten
Sukker udvundet af sukkerroer, der er sået i løbet af et givet produktionsår, henføres til det efterfølgende produktionsår.
Imidlertid kan Spanien, Italien og Portugal, med forbehold for en passende kontrolordning, beslutte, at sukker udvundet af sukkerroer sået i efteråret i et givet produktionsår, henføres til det samme produktionsår.
Spanien, Italien og Portugal meddeler Kommissionen deres beslutninger i henhold til denne artikel senest den 30. september 2006.
Artikel 21
Meddelelser om produktion og lagre
1. Hver godkendt sukkerfabrikant og hvert godkendt raffinaderi meddeler inden den 20. i hver måned det ansvarlige organ i den medlemsstat, hvor produktionen eller raffineringen finder sted, den samlede mængde, udtrykt i hvidt sukker, af sukker og sirup som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a)-d):
-
som den var ejer af, eller som var omfattet af et oplagsbevis
-
som var oplagret i fri omsætning på Fællesskabets område ved udgangen af den foregående måned.
Disse mængder opdeles pr. oplagringsmedlemsstat i:
-
sukker fremstillet af den pågældende virksomhed med angivelse af kvotemængder, mængder uden for kvoten og mængder, der er overført i overensstemmelse med artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006
-
andet sukker.
2. Inden udgangen af den anden måned efter den pågældende måned meddeler hver medlemsstat Kommissionen, hvor stor en mængde sukker de i stk. 1 omhandlede virksomheder har oplagret ved udgangen af hver måned, fordelt på de i stk. 1, andet afsnit, nævnte typer sukker.
Ved oplagring i andre medlemsstater end den, der giver Kommissionen meddelelsen, informerer denne medlemsstat inden udgangen af den følgende måned de pågældende medlemsstater om de oplagrede mængder og oplagringsstederne på deres område.
3. Hver godkendt isoglucose- og inulinsirupsfabrikant meddeler inden den 30. november den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted, de mængder isoglucose udtrykt i tørstof, eller inulinsirup udtrykt i hvidt sukkerækvivalent, som den pågældende havde som ejendom og havde oplagret i fri omsætning på Fællesskabets område ved udgangen af det foregående produktionsår, opdelt i:
a)
isoglucose eller inulinsirup fremstillet af den pågældende virksomhed med angivelse af kvotemængder, mængder uden for kvoten og mængder, der er overført i overensstemmelse med artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006
b)
andet.
Hver medlemsstat meddeler inden den 31. december Kommissionen, hvor store mængder isoglucose og inulinsirup der ved afslutningen af det foregående produktionsår var oplagret, opdelt som i første afsnit.
4. Virksomheder, der fremstiller isoglucose, meddeler inden den 15. i hver måned den medlemsstat, på hvis område produktionen har fundet sted, hvor store mængder isoglucose, udtrykt i tørstof, der rent faktisk er produceret i den foregående måned.
Senest ved udgangen af den anden næstfølgende måned opgør medlemsstaterne for hver måned produktionen af isoglucose for hver af de pågældende virksomheder og giver Kommissionen meddelelse herom.
De mængder, der produceres under proceduren for aktiv forædling, meddeles særskilt.
Artikel 22
Forsyningsopgørelser
1. Der udarbejdes EF-forsyningsopgørelser for sukker, isoglucose og inulinsirup for hvert produktionsår. Disse opgørelser konsolideres ved udgangen af det følgende produktionsår.
2. Inden den 1. marts opgør hver medlemsstat for det igangværende produktionsår den foreløbige produktion af sukker og inulinsirup for hver virksomhed, der er beliggende på dens område, og giver Kommissionen meddelelse herom. Sukkerproduktionen opdeles efter måned.
For de franske departementer Guadeloupe og Martinique samt for Spanien, for så vidt angår rørsukker, opgøres og meddeles den foreløbige produktion inden den 1. juli.
3. Inden den 1. juni giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om arealerne og produktionen af dels sukkerroer til fremstilling af henholdsvis sukker, bioethanol og andre produkter, dels cikorie til fremstilling af inulinsirup i det igangværende produktionsår og - på grundlag af skøn - i det kommende produktionsår.
4. Inden den 30. november opgør medlemsstaterne for det foregående produktionsår, hvor stor en endelig produktion af sukker, isoglucose og inulinsirup hver virksomhed, der er beliggende på deres område, har haft, og giver Kommissionen meddelelse herom. Den samlede sukkerproduktion opdeles efter måned.
5. Hvis det er nødvendigt at ændre den endelige sukkerproduktion på grundlag af de i stk. 4 omhandlede meddelte oplysninger, medregnes den deraf følgende afvigelse ved fastlæggelsen af den endelige produktion i det produktionsår, som afvigelsen er konstateret for.
KAPITEL VI
OFFENTLIG INTERVENTION
AFDELING 1
Tilbud til intervention
Artikel 23
Tilbud
1. Tilbud af sukker til intervention indgives skriftligt til interventionsorganet i den medlemsstat, på hvis område det tilbudte sukker befinder sig på tilbudstidspunktet.
2. Tilbud af sukker til intervention tages kun i betragtning, hvis det er indgivet af en fabrikant, der er godkendt efter artikel 7 og 8, og angår kvotesukker af hans egen produktion i det igangværende produktionsår, og hvis sukkeret på tilbudstidspunktet er oplagret separat på et oplagringssted, der er godkendt efter artikel 24.
3. Medlemsstaterne må højst acceptere den mængde til intervention pr. produktionsår, der er anført for hver af dem i bilaget. I tilfælde af, at tilbuddene til intervention overstiger den maksimale mængde, anvender medlemsstatens ansvarlige myndighed en fast koefficient til at nedsætte tilbuddene, således at den samlede accepterede mængde svarer til den disponible mængde.
4. Før begyndelsen af hvert produktionsår ændrer Kommissionen de i bilaget fastsatte mængder under hensyntagen til de i artikel 10 i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandlede justeringer og inden for den samlede mængde, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, i samme forordning.
I sidste kvartal af hvert produktionsår ændres, hvis det er påkrævet, de i bilaget fastsatte mængder under hensyntagen til ubrugte mængder, efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 og inden for den samlede mængde, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, i samme forordning.
Artikel 24
Godkendelse af oplagringssted
1. Når en fabrikant anmoder interventionsorganet derom, godkendes hvert oplagringssted, der opfylder følgende betingelser:
a)
det er egnet til opbevaring af sukker
b)
det er beliggende på et sted, hvor der er de nødvendige transportmuligheder til at udlagre sukkeret
c)
det giver mulighed for særskilt oplagring af de mængder, der tilbydes til intervention.
Interventionsorganerne kan opstille supplerende betingelser.
2. Godkendelsen af oplagringsstedet gives enten for oplagring af løst indladet sukker eller oplagring af emballeret sukker. I godkendelsen fastsættes der en øvre grænse for den oplagrede mængde, som er på 50 gange den daglige udlagringskapacitet, som ansøgeren forpligter sig til at stille til rådighed for interventionsorganet. I godkendelsen anføres den samlede mængde, for hvilken den meddeles, og den daglige udlagringskapacitet.
3. Sukkeret skal være oplagret, så det kan identificeres og der er adgang til det. Når det er emballeret, skal det være på paller, dog ikke hvis emballagen er »big bags«.
4. Interventionsorganet tilbagekalder godkendelsen, hvis det konstateres, at en af betingelserne i stk. 1, 2 og 3 ikke længere er opfyldt. Godkendelse kan tilbagekaldes i løbet af produktionsåret. Tilbagekaldelsen har ikke tilbagevirkende kraft.
Artikel 25
Mindstekrav til sukkerkvalitet
1. Sukker, der tilbydes til intervention, skal opfylde følgende betingelser:
a)
være produceret under kvoten i det produktionsår, hvor tilbuddet fremsættes
b)
være krystallinsk.
2. Hvidt sukker, der tilbydes til intervention, skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet med et vandindhold på højst 0,06 % og letflydende.
3. Råsukker, der tilbydes til intervention, skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet med et udbytte på mindst 89 %, beregnet i overensstemmelse med bilag I, punkt III, i forordning (EF) nr. 318/2006.
Rørråsukker skal have en sikkerhedsfaktor på højst 0,30.
Roeråsukker skal have:
-
en pH-værdi på mindst 7,9 på tidspunktet for antagelsen af tilbuddet
-
et indhold af invertsukker på højst 0,07 %
-
en temperatur, som ikke frembyder nogen risiko med hensyn til forsvarlig opbevaring
-
en sikkerhedsfaktor på højst 0,45, når polarisationsgraden er 97 eller derover, eller et vandindhold på højst 1,4 %, når polarisationsgraden er mindre end 97.
Sikkerhedsfaktoren beregnes ved, at den procentsats, der udtrykker det pågældende sukkers vandindhold, divideres med forskellen mellem 100 og sukkerets polarisationsgrad.
Artikel 26
Parti
Sukker, der tilbydes til intervention, skal tilbydes i partier.
I denne afdeling forstås ved »et parti« en mængde sukker på mindst 2 000 tons, der er af samme kvalitet, har samme præsentationsform og befinder sig på et og samme oplagringssted.
Artikel 27
Tilbuddets indhold
1. Tilbuddet til interventionsorganet skal indeholde angivelse af:
a)
tilbudsgiverens navn og adresse
b)
det oplagringssted, hvor sukkeret befinder sig på tilbudstidspunktet
c)
den udlagringskapacitet, der garanteres med henblik på overtagelse af det tilbudte sukker
d)
det tilbudte sukkers nettomængde
e)
arten og kvaliteten af det tilbudte sukker samt det produktionsår, i hvilket det er fremstillet
f)
sukkerets præsentationsform.
2. Interventionsorganet kan kræve yderligere oplysninger.
3. Tilbuddet skal ledsages af en erklæring fra tilbudsgiveren om, at det pågældende sukker ikke tidligere har været genstand for interventionsopkøb, at han er ejer af sukkeret, og at sukkeret opfylder betingelserne i artikel 25, stk. 1, litra a).
Artikel 28
Gennemgang af tilbuddene
1. Tilbud er bindende i en periode på tre uger fra dagen for fremsættelsen. I denne periode kan tilbud dog tilbagekaldes med interventionsorganets samtykke.
2. Interventionsorganet undersøger tilbuddet. Det antager tilbuddet senest ved udløbet af den i stk. 1 nævnte periode. Det afslår dog tilbuddet, hvis undersøgelsen viser, at en af de stillede betingelser ikke er opfyldt.
AFDELING 2
Oplagring
Artikel 29
Oplagringskontrakt
1. Den oplagringskontrakt, der skal indgås mellem tilbudsgiveren og interventionsorganet, inden tilbuddet antages, indgås for et ubestemt tidsrum.
Oplagringskontrakten får virkning fem uger efter den dato, tilbuddet er antaget, og udløber ved udgangen af den tidages periode, hvor overtagelsen af den pågældende sukkermængde afsluttes.
I denne artikel forstås ved »en tidages periode« for hver kalendermåned en af perioderne fra den 1. til den 10., fra den 11. til den 20. eller fra den 21. til månedens udløb.
2. Oplagringskontrakten skal navnlig indeholde følgende:
a)
en bestemmelse om, at den udløber på de i denne forordning fastsatte betingelser efter et varsel på mindst ti dage
b)
størrelsen af de lageromkostninger, interventionsorganet skal afholde
3. Lageromkostningerne bæres af interventionsorganet i tidsrummet fra begyndelsen af den tidages periode, i hvilken den i stk. 2 omhandlede kontrakt træder i kraft, og indtil den nævnte kontrakts udløb.
4. Disse lageromkostninger må ikke overstige et beløb på 0,48 EUR pr. ton og pr. tidages periode.
5. Oplagringskontrakten udløber, når overtagelsen i henhold til artikel 50 er afsluttet.
Artikel 30
Ejendomsrettens overgang
1. Ejendomsretten til det sukker, som er omfattet af en oplagringskontrakt, overgår ved betalingen af det pågældende sukker.
2. Sælgeren hæfter dog indtil overtagelsen for kvaliteten af det i stk. 1 omhandlede sukker og for den emballage, i hvilken sukkeret er blevet antaget til intervention.
Artikel 31
Opfyldelse af kvalitets- og emballagekrav
1. Hvis det for en sukkermængde konstateres, at kvaliteten ikke opfylder de i artikel 25 anførte krav, er sælgeren forpligtet til straks at ombytte dette sukker med en tilsvarende mængde, som opfylder betingelserne, og som befinder sig på samme oplagringssted eller på et andet oplagringssted, der er godkendt efter artikel 24.
2. Når det oplagrede sukker er emballeret, og det konstateres, at emballagen ikke længere opfylder de fastsatte specifikationer, kræver interventionsorganet af sælgeren ombytning til en emballage, der er i overensstemmelse med kravene.
AFDELING 3
Betingelser ved opkøb til intervention
Artikel 32
Opkøbspriser og kvalitet for hvidt sukker
1. Interventionsopkøbsprisen for hvidt sukker er:
-
505,52 EUR pr. ton i produktionsåret 2006/07
-
433,20 EUR pr. ton i produktionsåret 2006/08
-
323,52 EUR pr. ton i produktionsårene 2008/09 og 2009/10
2. Hvidt sukker inddeles i fire kategorier:
a)
kategori 1: sukker af bedre kvalitet end standardkvaliteten
b)
kategori 2: sukker af standardkvalitet som defineret i bilag I, punkt II, i forordning (EF) nr. 318/2006
c)
kategori 3 og 4: sukker af ringere kvalitet end standardkvaliteten.
3. Sukker af kategori 1 har følgende egenskaber:
a)
sund og sædvanlig handelskvalitet, tør, i krystaller af ensartet kornstørrelse, letflydende
b)
vandindhold: højst 0,06 %
c)
indhold af invertsukker: højst 0,04 %
d)
antallet af point hverken sammenlagt over 8 eller i øvrigt over
-
6 point for askeindholdet
-
4 point for farvetypen, bestemt efter den af Institut for Landbrugsteknologi og Sukkerindustri i Braunschweig fastlagte metode, i det følgende benævnt »Braunschweig-metoden«
-
3 point for opløsningens farvning, bestemt efter ICUMSA-metoden.
Der beregnes et point pr.:
a)
0,0018 % askeindhold, bestemt efter ICUMSA-metoden ved 28o Brix
b)
0,5 farvetypeenheder, bestemt efter Braunschweig-metoden
c)
7,5 enheder med hensyn til opløsningens farvning, bestemt efter ICUMSA-metoden.
4. Sukker af kategori 3 har følgende egenskaber:
a)
sund og sædvanlig handelskvalitet, tør, i krystaller af ensartet kornstørrelse, letflydende
b)
polarisation: mindst 99,7°S
c)
vandindhold: 0,06 %:
d)
indhold af invertsukker: højst 0,04 %
e)
farvetype: højst nr. 6, bestemt efter Braunschweig-metoden.
5. Kategori 4 omfatter sukker, der ikke henhører under kategori 1-3.
6. Den i stk. 1 fastsatte opkøbspris reguleres med et fradrag på:
a)
7,30 EUR pr. ton for sukker af kategori 3
b)
13,10 EUR pr. ton for sukker af kategori 4.
Artikel 33
Opkøbspris for råsukker
1. Interventionsopkøbsprisen for råsukker er:
-
397,44 EUR pr. ton i produktionsåret 2006/07
-
359,04 EUR pr. ton i produktionsåret 2007/08
-
268,16 EUR pr. ton i produktionsårene 2008/09 og 2009/10
2. Den i stk. 1 fastsatte opkøbspris reguleres med:
a)
et tillæg, hvis det pågældende sukkers udbytte er højere end 92 %
b)
et fradrag, hvis det pågældende sukkers udbytte er lavere end 92 %.
3. Størrelsen af tillægget eller fradraget, udtrykt i EUR pr. ton, er lig med differencen mellem interventionsprisen for råsukker og den samme pris multipliceret med en koefficient. Denne koefficient bestemmes ved at dividere udbyttet af det pågældende råsukker med 92 %.
4. Råsukkerets udbytte beregnes i overensstemmelse med bilag I, punkt III, i forordning (EF) nr. 318/2006.
Artikel 34
Betalingsfrist
Interventionsorganet foretager tidligst betaling den 120. dag efter den dag, tilbuddet er antaget, forudsat at kontrollen af de tilbudte partiers vægt og kvalitative egenskaber er udført i overensstemmelse med afdeling 4.
AFDELING 4
Kontrol
Artikel 35
Prøve til kvalitetskontrol
Inden for den i artikel 34 fastsatte frist udtager sagkyndige, som er godkendt af den pågældende medlemsstats myndigheder, eller sagkyndige, som er udpeget efter aftale mellem interventionsorganet og sælgeren, fire repræsentative prøver til analyseformål. De kontraherende parter får en prøve hver. De to andre prøver opbevares enten af den sagkyndige eller af et af myndighederne anerkendt laboratorium.
Hver prøve analyseres to gange, og gennemsnittet af de to resultater anses som resultat af analysen af den pågældende prøve.
Artikel 36
Uenighed om kvaliteten
1. Hvis der er forskel mellem resultaterne af de analyser, sælgeren og køberen har foretaget efter artikel 35, er det aritmetiske gennemsnit af de to resultater afgørende for bestemmelsen af den kategori, det pågældende sukker henhører under, hvis forskellen
-
for sukker af kategori 1 er mindre end eller lig med 1 point for hver af de i artikel 32, stk. 3, litra d), nævnte egenskaber
-
for sukker af kategori 2 er mindre end eller lig med 2 point for hver af de ved definitionen af denne kategori fastlagte egenskaber, for de egenskaber, der bestemmes ved point.
Det i artikel 35, første afsnit, nævnte laboratorium kan dog foretage en voldgiftsanalyse, hvis en af de kontraherende parter anmoder herom. I så fald beregnes det aritmetiske gennemsnit af resultatet af voldgiftsanalysen og det af sælgerens og køberens analyseresultater, der ligger nærmest ved dette resultat.
Dette gennemsnit er afgørende for bestemmelsen af den kategori, det pågældende sukker henhører under. Hvis resultatet af voldgiftsanalysen ligger nøjagtig midt imellem resultaterne af sælgerens og køberens analyse, er voldgiftsanalysen alene afgørende for bestemmelsen af den kategori, det pågældende sukker henhører under.
2. Hvis forskellen mellem resultaterne af de analyser, sælgeren og køberen har foretaget efter artikel 35, er større end angivet i stk. 1, første afsnit, første eller andet led, alt efter omstændighederne, foretager et af myndighederne anerkendt laboratorium en voldgiftsanalyse. I så fald anvendes den i stk. 1, andet afsnit, angivne fremgangsmåde.
3. I tilfælde af uenighed med hensyn til den øvre grænse for farvetypen for sukker af kategori 3, polarisationen, vandindholdet eller indholdet af invertsukker, benyttes samme fremgangsmåde som angivet i stk. 1 og 2.
Dog erstattes de i stk. 1 nævnte forskelle med:
-
1,0 farvetypeenhed for sukker af kategori 3
-
0,2°S for polarisationen
-
0,02 % for vandindholdet
-
0,01 % for indholdet af invertsukker.
4. I tilfælde af uenighed mellem de kontraherende parter efter anvendelse af artikel 35 med hensyn til udbyttet af det opkøbte råsukker foretages en voldgiftsanalyse af det i artikel 35, stk. 1, nævnte laboratorium. I så fald beregnes det aritmetiske gennemsnit af resultatet af voldgiftsanalysen og det af sælgerens og køberens analyseresultater, der ligger nærmest ved dette resultat.
Dette gennemsnit er afgørende for bestemmelsen af udbyttet af det pågældende råsukker. Ligger resultatet af voldgiftsanalysen nøjagtig midt imellem resultaterne af sælgerens og køberens analyser, er voldgiftsanalysen alene afgørende for bestemmelsen af udbyttet af det pågældende råsukker.
5. Omkostningerne til voldgiftsanalysen i stk. 1, andet afsnit, bæres af den kontraherende part, der har anmodet om analysen.
Omkostningerne til voldgiftsanalysen i stk. 2 bæres af interventionsorganet og sælgeren med halvdelen hver.
Omkostningerne ved voldgiftsanalysen i stk. 3 bæres af den kontraherende part, der har bestridt resultaterne af de analyser, der er foretaget i henhold til artikel 35.
Artikel 37
Kontrol af oplagringssted
Det ansvarlige kontrolorgan foretager uanmeldt kontrol af, at produkterne befinder sig på det pågældende oplagringssted, jf. artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2148/96 (6).
Artikel 38
Vægtkontrol og omkostninger hertil
1. De i artikel 35 nævnte sagkyndige kontrollerer vægten af det solgte sukker.
Sælgeren træffer de fornødne foranstaltninger for at gøre det muligt for de sagkyndige at kontrollere vægten og udtage prøver.
2. De med kontrollen af vægten forbundne omkostninger bæres af sælgeren.
3. Udgifterne til de sagkyndige, som kontrollerer vægten og udtager prøver, bæres af interventionsorganet.
4. Mængden kan konstateres på grundlag af lagerregnskabet, der skal opfylde branchens og interventionsorganets krav, for så vidt som:
a)
den ved vejning konstaterede vægt og de fysiske egenskaber på vejningstidspunktet fremgår af lagerregnskabet. Vejningen skal være foretaget inden for de seneste ti måneder
b)
lagerholderen erklærer, at det tilbudte parti i alle henseender svarer til de oplysninger, der er anført i lagerregnskabet
c)
de egenskaber, der konstateres på vejningstidspunktet, stemmer overens med egenskaberne i de repræsentative prøver.
AFDELING 5
Interventionssalg
Artikel 39
Salg
1. Interventionsorganerne må først sælge sukker, når det efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 er blevet besluttet at udbyde det til salg.
2. Salg af sukker på de betingelser, der er nævnt i artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006, sker ved licitation eller ved en anden salgsprocedure.
3. Ved beslutningen om licitationens åbning fastlægges licitationsbetingelserne, herunder navnlig anvendelsesformålet for det sukker, der skal afsættes.
I denne afdeling forstås ved »anvendelsesformålet«:
a.
foderbrug
b.
eksport
c.
andre formål, som i givet fald skal fastlægges.
Alt efter tilfældet vedrører licitationen salgsprisen, denatureringspræmiebeløbet eller eksportrestitutionsbeløbet.
4. Licitationsbetingelserne skal sikre, at alle interesserede får lige adgang til at deltage i licitationen på samme betingelser, uanset deres etableringssted i EF.
Artikel 40
Licitationsbekendtgørelse
1. Licitationen afholdes af det pågældende interventionsorgan, for så vidt angår de mængder af sukkeret, som det ligger inde med.
2. Hvert af de berørte interventionsorganer udfærdiger en licitationsbekendtgørelse, der offentliggøres mindst otte dage før, perioden for indgivelse af bud begynder.
Interventionsorganet sender licitationsbekendtgørelsen og alle ændringer hertil til Kommissionen inden offentliggørelsen.
3. Licitationsbekendtgørelsen skal navnlig indeholde følgende oplysninger:
a)
navn og adresse på det interventionsorgan, der afholder licitationen
b)
licitationsbetingelserne
c)
fristen for indgivelse af bud
d)
de sukkerpartier, der udbydes, og for hvert parti
-
betegnelse
-
mængde
-
kvalitetsbetegnelse for det pågældende sukker
-
præsentation
-
oplagringssted for det pågældende sukker
-
leveringstrin
-
eventuelt foreliggende muligheder for indladning på flod-, sø- eller jernbanetransportmidler.
I denne afdeling forstås ved »parti« en sukkermængde, der har samme kvalitetsbetegnelse og samme præsentationsform, og som er oplagret på samme oplagringssted. Det mindste bud for hver dellicitation er på 250 tons.
4. Interventionsorganet træffer de forholdsregler, som det anser for nødvendige, for at give interesserede, der anmoder derom, mulighed for at undersøge det sukker, som udbydes til salg.
Artikel 41
Licitation
1. Ethvert tilslag ved licitation anses som indgåelse af en kontrakt om salg af den sukkermængde, for hvilken der er givet tilslag. Tilslag gives, alt efter omstændighederne, på grundlag af følgende angivelser i buddet:
a)
den pris, som tilslagsmodtageren skal betale
b)
denatureringspræmiebeløbet
c)
eksportrestitutionsbeløbet.
2. Den pris, som tilslagsmodtageren skal betale, er:
a)
i det i stk. 1, litra a), nævnte tilfælde den i buddet angivne pris
b)
i det i stk. 1, litra b) og c), nævnte tilfælde den i licitationsbetingelserne angivne pris.
Artikel 42
Licitationsbetingelser
1. Når der udbydes sukker i licitation, fastsættes følgende licitationsbetingelser i beslutningen om licitationens åbning:
a)
den samlede mængde eller de mængder, der udbydes
b)
anvendelsesformålet
c)
fristen for indgivelse af bud
d)
den pris, som tilslagsmodtageren skal betale, hvis sukkeret er bestemt til foderbrug eller til eksport.
2. Der kan i beslutningen om licitationens åbning fastsættes supplerende betingelser, navnlig:
a)
minimumsprisen for sukker, der udbydes til salg med et andet anvendelsesformål end foderbrug eller eksport
b)
maksimumsbeløbet for denatureringspræmien eller for eksportrestitutionen
c)
minimumsmængden pr. bydende eller pr. parti
d)
maksimumsmængden pr. bydende eller pr. parti
e)
den særlige gyldighedsperiode for denatureringspræmiebeviset eller for eksportlicensen.
Artikel 43
Løbende licitation
1. Hvis forholdene på sukkermarkedet i EF gør det hensigtsmæssigt, kan der åbnes en løbende licitation med henblik på salg.
Inden for den løbende licitations gyldighedsperiode holdes der dellicitationer.
2. Der offentliggøres kun en bekendtgørelse om en løbende licitation ved dennes åbning. Bekendtgørelsen kan ændres eller udskiftes i løbet af den periode, den løbende licitation omfatter. Bekendtgørelsen ændres eller udskiftes, hvis licitationsbetingelserne ændres i den af den løbende licitation omfattede periode.
Artikel 44
Indgivelse af bud
1. Buddene indgives til interventionsorganet i elektronisk form.
2. I buddet anføres:
a)
licitationens betegnelse
b)
den bydendes navn og adresse
c)
partiets betegnelse
d)
den mængde, buddet vedrører
e)
pr. ton, udtrykt i EUR med to decimaler, alt efter omstændighederne:
-
budprisen, ekskl. indenlandske afgifter
-
det foreslåede denatureringspræmiebeløb
-
det foreslåede eksportrestitutionsbeløb.
Interventionsorganet kan kræve yderligere oplysninger.
3. Et bud, der vedrører flere partier, anses for at indeholde lige så mange bud som det antal partier, det vedrører.
4. Et bud er kun gyldigt, hvis:
a)
der inden udløbet af fristen for indgivelse af bud er forelagt bevis for, at der er stillet den i forbindelse med licitationen krævede sikkerhed på 200 EUR pr. ton sukker
b)
det indeholder en erklæring fra den bydende om, at denne forpligter sig til for den mængde sukker, for hvilken han i givet fald får tilslag, det være sig for en denatureringspræmie eller en eksportrestitution
-
at anmode om et denatureringspræmiebevis og at stille den derfor krævede sikkerhed, når det drejer sig om en licitation vedrørende sukker til foderbrug
-
at anmode om en eksportlicens og at stille den derfor krævede sikkerhed, når det drejer sig om en licitation vedrørende sukker til eksport.
5. Et bud kan indeholde en angivelse om, at det kun skal betragtes som indgivet, hvis der gives tilslag
a)
for hele den i buddet anførte mængde eller for en nærmere angiven del heraf
b)
senest på et bestemt klokkeslæt på en nærmere angiven dato.
6. Bud, som ikke indgives i overensstemmelse med stk. 1-5, eller som indeholder andre end de i licitationsbekendtgørelsen anførte betingelser, tages ikke i betragtning.
7. Et indgivet bud kan ikke trækkes tilbage.
Artikel 45
Gennemgang af buddene
1. Gennemgangen af buddene foretages for lukkede døre af interventionsorganet. De personer, der er til stede ved gennemgangen, har tavshedspligt.
2. Buddene meddeles straks til Kommissionen.
Artikel 46
Fastsættelse af beløbsstørrelser
Er der i licitationsbetingelserne ikke fastsat minimumspris eller maksimumsbeløb for denatureringspræmien eller eksportrestitutionen, fastsættes disse efter gennemgangen af buddene efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006, idet der særlig tages hensyn til markedsforholdene og afsætningsmulighederne. Det kan dog besluttes, at licitationen skal være uden virkning.
Artikel 47
Licitationstilslag
1. Medmindre det besluttes, at licitationen eller en dellicitation skal være uden virkning, og medmindre andet følger af stk. 2 og 3, gives der tilslag for alle bud, som ikke ligger under minimumsprisen, eller som ikke overstiger maksimumsbeløbet for denatureringspræmien eller eksportrestitutionen.
2. For et givet parti gives der tilslag til den bydende, hvis bud lyder på den højeste pris respektive det laveste denatureringspræmiebeløb eller eksportrestitutionsbeløb.
Omfattes hele partiet ikke af dette bud, gives der for den resterende mængde tilslag til andre bydende ud fra størrelsen af budprisen, idet der begyndes med den højeste pris, eller ud fra størrelsen af det foreslåede denatureringspræmiebeløb eller eksportrestitutionsbeløb, idet der begyndes med det laveste beløb.
3. Hvis flere bud på et parti eller en del af et parti lyder på samme pris eller på samme denatureringspræmiebeløb eller eksportrestitutionsbeløb, giver interventionsorganet tilslag for den pågældende mængde på en af følgende måder:
a)
i forhold til de i de pågældende bud anførte mængder
b)
ved fordeling af den nævnte mængde efter aftale med de bydende
c)
ved lodtrækning.
Artikel 48
Rettigheder og forpligtelser, der følger af tilslaget
1. Hvis sukkeret er bestemt til foderbrug, giver tilslag for et bud
a)
ret til, for så vidt angår den mængde, for hvilken der er givet tilslag, at få udstedt et denatureringspræmiebevis med angivelse af den denatureringspræmie, der er anført i buddet
b)
pligt til at anmode om et sådant bevis for den pågældende mængde hos det interventionsorgan, til hvilket buddet er indgivet.
2. Hvis sukkeret er bestemt til eksport, giver tilslag for et bud
a)
ret til, for så vidt angår den mængde, for hvilken der er givet tilslag, at få udstedt en eksportlicens med angivelse af den eksportrestitution, der er anført i buddet, og for hvidt sukkers vedkommende af den kategori, der er anført i licitationsbekendtgørelsen
b)
pligt til hos det interventionsorgan, til hvilket buddet er indgivet, at anmode om en sådan licens for den pågældende mængde og, for så vidt angår hvidt sukker, for den pågældende kategori.
3. Retten skal gøres gældende og pligten opfyldes senest 18 dage efter udløbet af fristen for indgivelse af bud.
4. De rettigheder og forpligtelser, der følger af tilslaget, kan ikke overdrages.
Artikel 49
Erklæring om licitationstilslaget
1. Interventionsorganet sender straks tilslagsmodtagerne en erklæring om licitationstilslaget og underretter alle bydende om resultatet af deres deltagelse i licitationen.
2. Erklæringen om licitationstilslaget skal indeholde følgende angivelser:
a)
licitationens betegnelse
b)
partiets betegnelse og den mængde, der er givet tilslag for
c)
alt efter omstændighederne, den pris, det denatureringspræmiebeløb eller det eksportrestitutionsbeløb, der er accepteret for den mængde, der er givet tilslag for.
Artikel 50
Overtagelse af det købte sukker
1. Undtagen i tilfælde af force majeure finder overtagelsen af det købte sukker sted senest fire uger efter dagen for modtagelsen af den i artikel 49 nævnte tilslagserklæring. Tilslagsmodtageren og interventionsorganet kan aftale, at indgåelsen inden for denne frist af en oplagringskontrakt mellem tilslagsmodtageren og den, der oplagrer det pågældende sukker, træder i stedet for overtagelsen.
Interventionsorganet kan dog i tilfælde af, at det har tekniske udlagringsvanskeligheder, i det fornødne omfang fastsætte en længere frist for overtagelsen af bestemte partier.
2. I tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige i betragtning af de af tilslagsmodtageren påberåbte omstændigheder.
Artikel 51
Overtagelsesbevis
1. Tilbudsmodtagerens overtagelse af det købte sukker eller indgåelsen af en oplagringskontrakt, jf. artikel 50, stk. 1, kan kun finde sted efter udstedelse af et overtagelsesbevis for den af tilslaget omfattede mængde.
Der kan dog udstedes overtagelsesbeviser for dele af den nævnte mængde.
Ethvert overtagelsesbevis udstedes af det pågældende interventionsorgan efter anmodning fra den interesserede.
2. Interventionsorganet udsteder kun overtagelsesbevis, såfremt det dokumenteres, at tilslagsmodtageren har stillet sikkerhed for betaling af prisen for det af tilslaget omfattede sukker inden for den fastsatte frist, eller hvis han har afgivet et lovligt betalingsmiddel.
Den stillede sikkerhed eller det lovlige betalingsmiddel skal svare til den pris, som tilslagsmodtageren skal betale for den mængde sukker, for hvilken han har anmodet om et overtagelsesbevis.
Artikel 52
Betaling
1. Betalingen for det af tilslaget omfattede sukker skal ske til interventionsorganets konto senest den 30. dag efter udstedelsen af overtagelsesbeviset.
2. Undtagen i tilfælde af force majeure frigives den i artikel 51, stk. 2, nævnte sikkerhed kun for den mængde, for hvilken tilslagsmodtageren inden for den i stk. 1 fastsatte frist har indbetalt købsprisen på interventionsorganets konto. Frigivelsen finder straks sted.
3. I tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige i betragtning af de af tilslagsmodtageren påberåbte omstændigheder.
Artikel 53
Ejendomsrettens overgang
1. Ejendomsretten til det af tilslaget omfattede sukker overgår samtidig med overtagelsen af sukkeret.
2. Interventionsorganet og tilslagsmodtageren kan dog aftale et andet tidspunkt. Hvis der mellem interventionsorganet og tilslagsmodtageren er indgået en aftale i medfør af artikel 50, stk. 1, bestemmer de to parter sammen tidspunktet for ejendomsrettens overgang.
3. Aftalen om tidspunktet for ejendomsrettens overgang skal være skriftlig for at have gyldighed.
Artikel 54
Konstatering af kategori og udbytteværdi
Ved konstateringen af det pågældende sukkers kategori eller udbytteværdi ved overtagelsen finder artikel 35 og 36 anvendelse.
De kontraherende parter kan dog, efter at der er givet tilslag, aftale, at resultaterne af konstateringen af det af interventionsorganerne opkøbte sukkers kategori eller udbytteværdi også skal være gældende for det ved licitationen solgte sukker.
Artikel 55
Tilpasning af sukkerprisen
1. Hvis anvendelsen af artikel 35 og 36 for så vidt angår hvidt sukker fører til konstatering af en lavere kategori end den, der er fastsat i licitationsbekendtgørelsen, tilpasses sukkerprisen for de i artikel 39, stk. 3, andet afsnit, litra b) og c), nævnte anvendelsesformål i overensstemmelse med artikel 32, stk. 6.
2. Hvis det konstateres, at hvidt sukker bestemt til eksport henhører under en anden kategori end den, der er fastsat i licitationsbekendtgørelsen, berigtiges den i eksportlicensen nævnte kategori.
3. Hvis anvendelsen af artikel 35 og 36, for så vidt angår råsukker, fører til konstatering af en anden udbytteværdi end den, der er fastsat i licitationsbekendtgørelsen,
a)
tilpasses sukkerprisen i overensstemmelse med artikel 33
b)
tilpasses denatureringspræmiebeløbet eller eksportrestitutionsbeløbet ved multiplikation med en koefficient, der er lig med den konstaterede udbytteværdi divideret med den i bekendtgørelsen anførte udbytteværdi.
Artikel 56
Frigivelse af den stillede sikkerhed
1. Undtagen i tilfælde af force majeure frigives den i forbindelse med licitationen stillede sikkerhed kun for den mængde
a)
enten for hvilken tilslagsmodtageren
-
efter at have opfyldt de krævede betingelser har anmodet om et denatureringsbevis eller en eksportlicens
-
har stillet sikkerhed som omhandlet i artikel 51, stk. 2, eller afgivet lovligt betalingsmiddel som omhandlet i artikel 51, stk. 2
-
har overtaget sukkeret inden for den fastsatte frist
b)
eller for hvilken der ikke er givet tilslag.
2. Frigivelsen af den stillede sikkerhed finder straks sted.
3. I tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige i betragtning af de af tilslagsmodtageren påberåbte omstændigheder.
Artikel 57
Meddelelser om mængder
Så snart medlemsstaterne har kendskab til mængderne af hvidt sukker og råsukker, meddeler de Kommissionen, hvilke mængder
-
der tilbydes, men endnu ikke er accepteret af interventionsorganet
-
der er accepteret af interventionsorganet
-
der er solgt af interventionsorganet.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 58
Meddelelser
De i artikel 12, 21, 22 og 57 omhandlede meddelelser til Kommissionen fremsendes elektronisk på de formularer, Kommissionen stiller til medlemsstaternes rådighed.
Artikel 59
Ophævelser
Forordning (EF) nr. 1261/2001, (EF) nr. 1262/2001 og (EF) nr. 314/2002 ophæves.
Dog anvendes forordning (EF) nr. 1261/2001 og (EF) nr. 314/2002 fortsat for produktionsåret 2005/06 og forordning (EF) nr. 1262/2001 for sukker, der er antaget til intervention før den 10. februar 2006.
Artikel 60
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2006.
Artikel 23-38 anvendes indtil den 30. september 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2006.
32006R0952
L 178/39
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 952/2006 НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2006 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета по отношение на управлението на пазара на захарта в Общността и системата от квоти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (1), и по-специално член 40 от него,
като има предвид, че:
(1)
Прилагането на системата от квоти в сектора на захарта налага даването на точна дефиниция за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп от едно предприятие. Възможността част от произведената от едно предприятие продукция да бъде определена като произведена от друго предприятие, за което се счита че е произвело захарта въз основа на договор за поръчка, следва да бъде ограничена до определени специфични случаи.
(2)
Съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 въз основа на заявление държавите-членки дават одобрение на предприятия, произвеждащи захар, изоглюкоза и инулинов сироп или на предприятия, които преработват тези продукти в продукт, посочен в член 13, параграф 2 от въпросния регламент. Следва да бъде определено съдържанието на заявлението за одобрение, което следва да бъде подадено от производителите на захар, изоглюкоза и инулинов сироп и от рафиньорите на компетентните органи на държавите-членки. Следва да бъдат уредени задълженията, които предприятията трябва да поемат, за да получат одобрение, включително задължението да водят регистър на количествата суровини, които влизат в предприятието, които се преработват в него и излизат от него под формата на краен продукт.
(3)
Необходимо е да бъдат уредени задълженията на държавите-членки по отношение на контрола върху одобрените предприятия, както и да бъде уредена система от наказания с необходимото възпиращо въздействие.
(4)
Член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда създаването на информационна система за цените на захарта. Съгласно член 17 от посочения регламент одобрените предприятия са длъжни да предоставят информация за продадените количества бяла захар и за приложимите цени и условия за продажба. Необходимо е да бъдат уредени честотата и съдържанието на информацията за цените, която производителите на захар и рафиньорите трябва да изготвят, с цел да я предоставят на Комисията. С оглед да се осигури информация за краткосрочното развитие на пазара, ще бъде целесъобразно предприятията да изготвят и предоставят също така и прогноза за средните продажни цени за следващите три месеца. Одобрените предприятия, които използват захар за преработка в продуктите, посочени в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва също така да изготвят информация за цените на закупената захар, с цел да я предоставят на Комисията в рамките на същите графици и форма, които са определени за производителите на захар.
(5)
За да бъде осигурено публикуването на равнищата на цените съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006, като същевременно се осигури поверителността на данните, е необходимо да бъде уредено задължение на Комисията да предоставя два пъти в годината на Управителния комитет по захарта информация за средното равнище на цените за продажба на бяла захар на пазара в Общността през предходното полугодие, с разбивка на захар, произведена в рамките на квоти, и на захар, произведена извън квоти.
(6)
С оглед да бъдат предложени подходящи промени за усъвършенстване на системата за регистриране и докладване на пазарните цени, уредена в настоящия регламент, както и с оглед да бъде разработена компютризирана система за подаване на информация за цените, е необходимо да бъде изготвен доклад за нейното прилагане. Преди да бъдат предложени тези промени, в рамките на преходен период от 2006 г. до 2007 г., изготвените от предприятията данни за цените следва да се изпращат направо на Комисията с цел информиране на Управителния комитет по захарта.
(7)
В случаите, когато се прилагат членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, производителите са длъжни да прехвърлят част от произведената от тях продукция в следващата пазарна година, която ще бъде отчетена като произведена през следващата пазарна година. Поради това през тази пазарна година производителите на захар ще трябва да сключат договори за доставка въз основа на минималната изкупна цена за захарното цвекло само за количеството захар, която все още не е била произведена в рамките на тяхната основна квота.
(8)
С оглед да се осигури правилното действие на квотната система, следва да бъдат дадени определения на понятията „предсеитбен“ и „минимална цена“, използвани в член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006. Специфичните агроклиматични условия при отглеждането на захарно цвекло в някои области на Италия трябва да бъдат взети предвид чрез определянето на различна крайна дата за засяване на цвеклото.
(9)
Съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 минималната цена се коригира чрез прилагане на увеличения или намаления, с цел да бъдат взети предвид разликите в качеството на цвеклото от стандартното качество. Качеството на захарното цвекло, а следователно и неговата стойност, в голяма степен зависи от захарното съдържание. Най-подходящият метод за определяне на стойността на цвеклото, чието качество се различава от стандартното качество, е като се определи скàла на увеличенията или намаленията на цената, изразена в проценти от минималната цена.
(10)
Член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на допълнителни квоти за захар. Това определяне, имащо за цел улесняване на прехода от предишната система от квоти към настоящата система, следва да бъде ограничено само до предприятията, на които е била определена квота през 2005-2006 пазарна година. Също така е необходимо да бъдат определени условията, при които ще бъде възможно определянето на квоти от 2006-2007 пазарна година.
(11)
Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на заместващи квоти за изоглюкоза. Тези квоти се определят от съответните държави-членки на предприятията, пропорционално на квотите за изоглюкоза, които са били определени, по начин, който предотвратява всяка форма на дискриминация.
(12)
Член 2, точка 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 определя произведеното количество квотна захар като произведено количество захар, отчитано в рамките на производствената квота на едно предприятие за съответната пазарна година, а член 2, точка 9 от същия регламент определя квотното цвекло като захарно цвекло, което е било преработено в квотна захар. Поради това е необходимо да бъдат уредени общите правила за отчитане на производството на захар в рамките на определена търговска година, както и да се предвидят за държавите-членки възможните изключения във връзка със специфичните случаи на производство на захар от засято през есента цвекло и производството на тръстикова захар.
(13)
За да се осигури правилното прилагане на системата от квоти, за да може да се определи месечната консумация на захар и да бъдат изготвяни баланси на наличностите, е необходимо да бъде уреден редът за обмен на информация между одобрените предприятия и държавите-членки, от една страна, и между държавите-членки и Комисията, от друга страна, включително относно запасите, обема на производството и засетите площи.
(14)
Член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда мерките за интервенционно изкупуване на захар. За прилагането на мерките за интервенция на Общността е необходимо захарта да бъде изкупувана от интервенционните агенции в определени за това места. Поради това е необходимо да се уреди, че може да бъде изкупена само захар, която по време на отправяне на предложението за продажба се намира в одобрено за съхранение помещение.
(15)
За да бъде осигурена възможност за прилагане на интервенция в области, където тя е особено необходима поради обема на производство, максималното количество, определено в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва първоначално да бъде разпределено между държавите-членки, в които се произвежда захар, въз основа на техните квоти за производство. Необходимо е да се предвиди възможност за промяна на това разпределение преди началото на всяка нова пазарна година, за да се вземат предвид промените в определените от всяка държава-членка квоти за производство, както и за да се преразпределят в рамките на всяка пазарна година неизползваните количества.
(16)
Що се отнася до условията за даване или отнемане на одобрение на местата за съхранение, следва да бъдат предвидени изисквания осигуряващи съхранението на захарта в добро състояние и лесен достъп за нейното експедиране, както и относно капацитета за експедиране от мястото за съхранение.
(17)
Захарта, притежаваща качествени показатели, които ще затруднят нейната бъдеща реализация и могат да доведат до увреждане на захарта по време на съхранение, не трябва да бъде приемана за интервенционно изкупуване. Трябва да бъде определено задължителното минимално качество. Трябва също така да бъде уредено, че като условие за приемане на захарта за интервенционно изкупуване, е необходимо да бъде сключен договор за съхранение между интервенционната агенция и продавача.
(18)
За да бъде улеснено управлението на правилата за интервенционно изкупуване, е необходимо захарта да се предлага на партиди. Необходимо е да бъде определено количеството, което обхваща една партида.
(19)
Интервенционната агенция трябва да разполага с всички данни, които са ѝ необходими, за да определи дали предложението за продажба отговаря на всички изисквания. С оглед на това страната, която прави предложението, трябва да ѝ осигури цялата необходима информация.
(20)
Съгласно член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 интервенционната изкупна цена се коригира, когато качеството на захарта се различава от стандартното качество. Необходимо е да бъдат определени скàлите за увеличение и намаление на цената, като се отчита качеството на предложената за изкупуване захар, което е приложимо за определената изкупна цена. Тези скàли и произтичащите от тях увеличения и намаления на цените могат да бъдат определени на базата на обективни данни, които обикновено се използват при търговския обмен.
(21)
Захарта, която се съхранява от интервенционните агенции, трябва да бъде продавана, без да се създават условия на неравнопоставеност между купувачите в Общността и при възможно най-изгодни условия. Като цяло тези цели могат да бъдат постигнати при прилагане на системата на търгове. За да се предотврати възможността от продажба на захар при неблагоприятни пазарни условия, е необходимо да се предвиди предварително одобряване на обявленията за търгове. При определени условия е възможно да бъде предпочетено използването на процедури, различни от търговете.
(22)
За да се осигури равнопоставеността на всички заинтересовани субекти в Общността, обявленията за търгове, които се издават от интервенционните агенции, трябва да отговарят на еднакви изисквания. В тази връзка е необходимо да се осигури, че продадената захар действително са използва по предназначение.
(23)
Критериите, които се използват за определяне категорията на бялата захар и рандемана на суровата захар, трябва да бъдат същите, които се използват при изкупуването на захарта от интервенционните агенции. Равнопоставеността на всички заинтересовани субекти може да бъде осигурена само чрез въвеждането и прилагането на еднакви и точно определени изисквания за корекция на продажната цена или, съответно, на възстановяването при износ, както и за коригиране на лицензиите за износ, когато се установи, че качеството на захарта се различава от това, което е посочено в обявлението за търг.
(24)
За осигуряване на яснота Регламент (ЕО) № 1261/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно договорите за доставка на захарно цвекло и ценовите увеличения и намаления, приложими към цената на захарното цвекло (2), Регламент (ЕО) № 1262/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета по отношение на изкупуването и продажбата на захар от интервенционните агенции (3) и Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията от 20 февруари 2002 г. относно установяване на подробни правила за прилагането на системата от квоти в сектора на захарта (4) следва да бъдат отменени и заменени от нов регламент.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 по отношение определянето на производството, одобрението на производителите и рафиньорите, системата на цени и квоти, както и условията за интервенционно изкупуване и продажба на интервенционно изкупена захар.
Член 2
Определения
За целите на този регламент:
a)
„суровина“ означава захарно цвекло, захарна тръстика, цикория, зърнени култури, захар, предназначена за рафиниране, или всяка друга междинна форма на тези продукти, предназначена за преработка за производство на краен продукт;
б)
„краен продукт“ означава захар, инулинов сироп или изоглюкоза;
в)
„производител“ означава предприятие, произвеждащо крайни продукти, с изключение на рафиньорите, определени в член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
г)
„място за съхранение“ означава силоз или склад.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
Член 3
Производство на захар
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар“ е общото количество, изразено в бяла захар, от:
а)
бяла захар;
б)
сурова захар;
в)
инвертна захар;
г)
сиропи, които се отнасят към една от следните категории, наричани по-нататък „сиропи“:
i)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарно цвекло,
ii)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарна тръстика.
2. Не се отчитат като производство на захар:
а)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар или сироп, които не са били произведени от предприятието, което е произвело бялата захар;
б)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар, сироп или остатъци от производството на захар, които не са били произведени през пазарната година, когато е била произведена бялата захар;
в)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен от предприятието, произвело суровата захар;
г)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
д)
количествата сурова захар, преработени в бяла захар от предприятието, произвело суровата захар през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
е)
количествата сироп, преработени в бяла или инвертна захар, произведени от предприятието, произвело сиропа през пазарната година, когато е бил произведен сиропът;
ж)
количествата захар, инвертна захар или сироп, произведени под режим активно усъвършенстване;
з)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен от предприятието произвело инвертната захар;
и)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена инвертната захар.
3. Произведените количества захар се изразяват в бяла захар по следния начин:
а)
произведените количества бяла захар - независимо от разликите в качеството;
б)
произведените количества сурова захар - въз основа на рандемана, определен по реда на точка III от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
произведените количества инвертна захар - чрез умножаване на произведеното количество инвертна захар с коефициент 1;
г)
произведените количества сироп, които са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, която може да бъде добита от сиропа, определено по реда на параграф 5 от настоящия член;
д)
произведените количества сироп, които не са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, изразено като захароза по реда на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2135/95 на Комисията (5).
4. Остатъците от производството на захар, произведени през предходна пазарна година, се изразяват в бяла захар пропорционално на съдържанието на захароза.
5. Чистотата на сиропите се определя, като общото съдържание на захари се разделя на съдържанието на сухо вещество.
Съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, се определя, като от поляриметричното отчитане на сиропа се изважда разликата между съдържанието на сухо вещество и поляриметричното отчитане на сиропа, умножена по 1,70. Съдържанието на сухо вещество се определя с помощта на ареометричния или рефрактометричния метод.
Въпреки това, съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, може да бъде определено за цяла пазарна година въз основа на действителния рандеман на захар от сиропите.
Член 4
Производство на изоглюкоза
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на изоглюкоза“ е общото количество продукт, получен от глюкоза или от нейните полимери със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница. Производството на изоглюкоза се изразява в сухо вещество и се отчита по реда на параграф 2.
2. Производството на изоглюкоза се отчита веднага след завършването на процеса на изомеризация и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза чрез физическо измерване на обема на продукта и определяне съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за изомеризация на глюкоза или нейните полимери.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено съоръжението. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка.
Член 5
Производство на инулинов сироп
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на инулинов сироп“ означава общото количество продукт, получен в резултат на хидролиза на инулин или олигофруктози със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество в свободна форма или във формата на захароза, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница, който е с чистота не по-малка от 70 %. Производството на инулинов сироп се изразява в сухо вещество като еквивалент на захар/изоглюкоза.
„Чистота“ означава изразеното в проценти съдържание на монозахариди и дизахариди в сухото вещество, определено с помощта на метода, възприет от Международната комисия за уеднаквяване на методите за анализ на захарта, наричан по-нататък „методът на ICUMSA“ (метод на ICUMSA GS7/8/4-24).
2. Производството на инулинов сироп се отчита чрез съчетаване на следните действия:
а)
физическо измерване на обема на продукта като такъв веднага след излизането му от първата изпарителната уредба, след всяка хидролиза и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза;
б)
определяне на съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод и измерване на съдържанието на фруктоза от масата на сухото вещество чрез ежедневно вземане на представителни проби;
в)
преизчисление на съдържанието на фруктоза към 80 % от масата на сухото вещество чрез умножаване на общата маса на сухото вещество по коефициент, отразяващ съотношението между измереното съдържание фруктоза в посоченото количество сироп и 80 %;
г)
изразяване на продукта в еквивалент на захар/изоглюкоза чрез прилагането на коефициент 1,9.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за хидролиза на инулин, както и за общия годишен размер на използваните продукти по параграф 1, които са с чистота не по-малка от 70 %.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено всяко съоръжение. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка, по-специално за да се гарантира, че страничните продукти съгласно параграф 1 не се използват като подсладител за човешка консумация на пазара на Общността.
Съответната държава-членка следва да изпрати на Комисията не по-късно от 31 януари всяка година подробен доклад, съдържащ информация за предходната година. Първият доклад се изпраща не по-късно от 31 януари 2007 г.
Член 6
Производство на едно предприятие
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп на едно предприятие“ означава захарта, изоглюкозата или инулиновия сироп, както са определени в членове 3, 4 и 5 от настоящия регламент, които действително са били произведени от това предприятие.
2. В рамките на една пазарна година общото количество захар, изоглюкоза или инулинов сироп, произведено от едно предприятие, е равно на произведеното количество съгласно параграф 1:
-
плюс количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в същата пазарна година, минус количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в следващата пазарна година по реда съответно на членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
-
плюс количеството, произведено от производители въз основа на договор за поръчка по реда на параграф 3, и минус количеството, произведено от предприятието за сметка на поръчител въз основа на договор, сключен съгласно параграф 3.
3. Въз основа на подписано писмено заявление от две предприятия до съответната държава-членка произведеното количество захар от предприятието (наричано по-нататък „преработвател“) въз основа на договор за поръчка и от доставени материали се счита като част от продукцията на предприятието (наричано по-нататък „принципал“), което е произвело захарта по този договор, при условие че е спазено едно от следните условия:
а)
общото производство на захар на преработвателя е по-малко от неговата квота;
б)
общото производство на преработвателя и принципала е по-оглямо от сумата на техните квоти.
Общото производство на захар, посочено в буква б) от първа алинея, на едно предприятие обхваща сбора от продукцията, посочена съгласно параграф 1, и количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени от предходната пазарна година, и количеството, произведено от преработватели въз основа на договор за поръчка за сметка на това предприятие, минус количеството, произведено от предприятието за сметка на принципала въз основа на договор за поръчка.
Вместо действително произведените количества, съгласно втора алинея, компетентните органи на държавите-членки могат, когато това общо количество е по-голямо, да приложат прогнозна оценка, основаваща се на договорите за доставка, подписани от предприятията.
4. Когато заводите на принципала и преработвателя са разположени в различни държави-членки, заявлението съгласно параграф 3 се подава и до двете държави-членки. В този случай съответните държави-членки съгласуват своя отговор на заявлението, както и да предприемат необходимите действия, за да се уверят, че са налице условията посочени в същия параграф.
5. Произведеното от преработвателя количество захар може да бъде отчетено като произведено от принципала, когато поради призната от държавата-членка непреодолима сила цвеклото тръстиката или меласата трябва да бъдат преработени за производство на захар в предприятие, различно от това на принципала.
ГЛАВА III
ОДОБРЕНИЕ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ И РАФИНЬОРИ
Член 7
Заявление за одобрение
1. Одобрението може да бъде получено от предприятия, които подадат заявление за това и които извършват дейност като:
а)
производител на захар,
б)
производител на изоглюкоза,
в)
производител на инулинов сироп,
г)
постоянен рафиньор по смисъла на член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Заявлението съгласно първа алинея се подава до компетентния орган на държавата-членка или държавите-членки, в които предприятието извършва дейност.
Едно предприятие може да подаде заявление за одобрение за извършване на една или повече от дейностите, посочени в първа алинея.
2. В своето заявление за одобрение предприятието посочва своето име и адрес, капацитета за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, а когато е необходимо и броя на предприятията в съответната държава-членка с адреса и производствения капацитет на всяко предприятие.
3. Предприятие, което подава заявление за одобрение съгласно параграф 1, първа алинея, буква г) представя доказателство, че отговаря на дефиницията съгласно член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 8
Задължения
1. За целите на одобрението предприятието подава писмена декларация, че се задължава:
а)
да уведомява незабавно компетентния орган на държавата-членка за всяка промяна в информацията, подадена по реда на член 7, параграф 2;
б)
да поддържа регистър по реда на член 9 и информация за цените на продажба, определени по реда на член 13, като осигурява на компетентния орган на държавата-членка достъп до тях;
в)
да подава информация на държавата-членка по реда на член 21;
г)
да предоставя при поискване на компетентния орган на държавата-членка всяка информация или документи необходими за прилагането на мерките за управление на пазара или за извършването на проверки.
2. Одобрението се дава във формата на акт на компетентния орган, придружен с документ, подписан от предприятието, в който се изброяват задълженията, посочени в параграф 1.
3. Одобрението се отнема, когато бъде установено, че не се спазва някое от условията, посочени в параграф 1. Одобрението може да бъде отнето и в рамките на текущата пазарна година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 9
Регистри
Компетентният орган на държавата-членка определя регистрите, които следва да бъдат поддържани от всяко предприятие, което е одобрено по реда на членове 7 и 8, във всяко от местата за производство, както и сроковете за вписване на данни в регистрите, които не могат да бъдат по-дълги от един месец.
Регистрите се съхраняват от предприятието в продължение на не по-малко от три години, следващи текущата година, и съдържат поне следната информация:
1.
получените количества суровина, като в случая на цвекло или тръстика се посочва захарното съдържание, определено при доставяне на предприятието;
2.
когато е необходимо, получените крайни или междинни продукти;
3.
количествата произведени крайни продукти и количествата странични продукти;
4.
загубите при преработка;
5.
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
6.
доставените количества крайни продукти.
Член 10
Проверки
1. Всяка пазарна година компетентният орган на държавата-членка извършва проверки на всеки одобрен производител и рафиньор.
2. Проверките имат за цел да се осигури точността и пълнотата на информацията, вписана в регистрите, посочени в член 9, и в съобщенията, посочени в член 21, по-специално чрез извършването на анализ на съответствието между доставените количества суровини и произведените количества крайни продукти, както и чрез извършването на анализ на съответствието между регистрите и търговската документация или други приложими документи.
Проверките включват удостоверяване на точността на измервателните инструменти и прилаганите лабораторни анализи, които се използват за установяване на доставените количества суровини и тяхното включване в производството, произведените продукти и движението на стоковите наличности.
Проверките включват удостоверяване на точността и пълнотата на данните, използвани за установяване на средните месечни продажни цени на предприятието, посочени в член 13, параграф 2.
За производителите на захар проверките също така обхващат изпълнението на задължението за заплащане на минималната цена на производителите на захарно цвекло.
Най-малко веднъж на всеки две години проверките включват физическо измерване на стоковите наличности.
3. Когато компетентният орган на държавата-членка предвижда, че някои елементи на проверката могат да се извършват въз основа на проба, тази проба трябва да осигурява необходимата достоверност и представителност за целите на контрола.
4. Държавите-членки могат да изискват от одобрените предприятия да ползват услугите на признат в държавата-членка орган за сертифициране на сметки, за целите на удостоверяване на посочените в член 13 данни за цените.
5. За всяка проверка на място се изготвя доклад за проверката, който се подписва от инспектора и съдържа данни за извършените проверки. По-специално докладите трябва да посочват:
а)
датата на извършване на проверката и присъствалите лица;
б)
периодът на дейност и количествата продукти, обхвати от проверката;
в)
методите за извършване на проверката и, когато е необходимо, методите за вземане на проби;
г)
резултатите от проверката и поисканите мерки за коригиране;
д)
оценка на сериозността, степента, постоянността и продължителността на установените нарушения и несъответствия, както и всички други елементи, които следва да бъдат взети предвид за целите на налагане на наказания.
Всеки доклад за проверка се архивира и съхранява в продължение на не по-малко от три години след годината, през която е извършена проверката, по начин, който осигурява лесен достъп до него от страна на отделите на Комисията, отговарящи за извършването на проверки и инспекции.
Член 11
Санкции
1. Когато компетентният орган на държавата-членка установи несъответствие между физическия и отразения в регистъра съгласно член 9 размер на стоковата наличност или отсъствие на съответствие между количествата суровини и произведени крайни продукти или между приложимите документи и декларираните данни или вписани количества, той определя или, когато е необходимо, извършва оценка на действително произведените количества или стокови наличности за текущата пазарна година, а в случай на необходимост и за предходните пазарни години.
За всяко количество, което е довело до подаване на невярна декларация, в резултат на която неправомерно е получена финансова облага, се налага плащане в размер 500 EUR на тон от съответното количество.
2. Когато компетентният орган на държавата-членка установи, че едно предприятие не е изпълнило своите задължения съгласно член 8, и когато не съществуват приложими документи, които да послужат за целите на контрола съгласно член 10, параграф 2, компетентният орган налага санкция в размер 500 EUR на тон, която се прилага към определен от държавата-членка в зависимост от тежестта на нарушението размер краен продукт.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат, когато установените несъответствия и нарушения са в размер, по-малък от 5 % от масата на декларирания или вписан и проверен краен продукт, или когато те са настъпили в резултат на грешки или обикновени административни пропуски, при условие че са предприети необходимите мерки за тяхното отстраняване, с цел да бъде осигурено, че подобни грешки няма да бъдат допуснати повторно.
4. Санкциите съгласно параграфи 1 и 2 не се налагат в случаите на непреодолима сила.
Член 12
Съобщения до Комисията
1. Държавите-членки предоставят на Комисията следната информация:
а)
списък с одобрените предприятия;
б)
размерът на определената на всеки одобрен производител квота.
Списъкът се изпраща не по-късно от 31 януари всяка пазарна година. През 2006-2007 пазарна година този списък се изпраща за първи път не по-късно от 31 юли 2006 г.
В случай на отнемане на одобрението държавите-членки незабавно информират за това Комисията.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията не по-късно от 31 март, следващ съответната пазарна година, годишен доклад, включващ броя на извършените проверки по реда на член 10, като за всяка извършена проверка се посочва броят на установените грешки, предприетите действия и наложените глоби.
ГЛАВА IV
ЦЕНИ
Член 13
Установяване на средни цени
1. Всеки месец одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели установяват съответно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти:
а)
средната продажна или покупна цена за предходния месец и съответното продадено или закупено количество;
б)
прогнозното равнище на средната продажна или покупна цена за текущия месец и за всеки от следващите два месеца и прогнозното количество, което ще бъде продадено или закупено в рамките на договори или други сделки.
Цената се отнася до насипна бяла захар на изхода на предприятието със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. За осигуряване възможност за извършване на проверките съгласно член 10 одобрените предприятия са длъжни да съхраняват използваните при установяването на цените и количествата данни, посочени в параграф 1 от настоящия член, в продължение на не по-малко от три години, следващи годината, през която тези количества са били произведени.
Член 14
Информация за цените
През юни и декември всяка година Комисията информира Управителния комитет по захарта за средното равнище на бялата захар съответно през първата половина на текущата пазарна година и през втората половина на предходната пазарна година. Първата информация се предоставя през юни 2007 г. за периода от 1 юли 2006 г. до 31 март 2007 г.
Информацията за цената се предоставя поотделно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти.
Информацията се основава на средно претегленото равнище на установените и съобщени от предприятията по реда на член 13, параграф 1, буква а) цени, които са били съобщени по реда на член 15.
Член 15
Преходни разпоредби относно предоставянето на данни за цените
Не по-късно от 20 октомври 2006 г., 20 януари 2007 г., 20 април 2007 г. и 20 юли 2007 г. одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели съобщават на Комисията установените от тях по реда на член 13, параграф 1 от настоящия регламент цени през предходните три месеца.
Приемането, обработката и съхранението на данните от Комисията се извършва по начин, който осигурява поверителността на данните.
Други оператори в сектора на захарта, по-специално купувачите, могат да предоставят на Комисията средни цени на захарта, установени по правилата на член 13. Операторите предоставят своето име, адрес и фирма.
Член 16
Договори за доставка
1. За целите на член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 като договор за доставка се разглежда всеки договор, сключен между производител на захар и производител на захарно цвекло, който отглежда собствено цвекло.
2. Когато производителят, на основание членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, прехвърля част от своето производство за следващата пазарна година, се счита, че квотата на този производител се намалява за същата пазарна година с прехвърленото количество за целите на член 6, параграф 5 от същия регламент.
3. Само договори, сключени преди засяването на цвеклото и във всеки случай:
-
преди 1 април в Италия, или
-
преди 1 май в останалите държави-членки
ще се разглеждат като предсеитбени договори.
Член 17
Увеличения и намаления на цената
1. За целите на прилагане на увеличенията и намаленията на цената, предвидени в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006, минималната цена за квотно цвекло, посочена в член 5, параграф 1 от същия регламент се променя за всеки 0,1 % съдържание на захароза, като се:
а)
увеличава с не по-малко от:
i)
0,9 % за съдържание, което е повече от 16 %, но по-малко от 18 %,
ii)
0,7 % за съдържание, което е повече от 18 %, но по-малко от 19 %,
iii)
0,5 % за съдържание, което е повече от 19 %, но по-малко от 20 %;
б)
намалява с не повече от:
i)
0,9 % за съдържание под 16 %, но не по-малко от 15,5 %,
ii)
1 % за съдържание под 15,5 %, но не по-малко от 14,5 %.
Цената на цвекло със съдържание на захароза повече от 20 % не трябва да е по-ниска от минималната цена, адаптирана по реда на буква а), iii).
2. В договорите за доставка и в браншовите споразумения по смисъла на член 6 от Регламент (ЕО) № 318/2006 могат да бъдат предвидени, в сравнение с увеличенията и намаленията, посочени в параграф 1 от настоящия член:
а)
допълнителни увеличения за съдържание на захароза, повече от 20 %;
б)
допълнителни намаления за съдържание на захароза, по-малко от 14,5 %.
Тези договори и споразумения могат, при цвекло със съдържание на захароза под 14,5 %, да предвиждат определение за годно за преработка в захар цвекло, когато предвиждат други намаления за съдържание на захароза под 14,5 %, но над минималното съдържание на захароза, посочено в това определение.
Когато посоченото във втора алинея определение не е предвидено в договорите и споразуменията, държавата-членка може да предвиди такова определение. В този случай тя е длъжна и да определи другите намаления, посочени в същата алинея.
ГЛАВА V
КВОТИ
Член 18
Допълнителни квоти за захар
1. Допълнителните квоти за захар, посочени в член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006, могат да бъдат определени само на производители на захар, които са разполагали с квота за производство през 2005-2006 пазарна година.
2. В заявлението за допълнителна квота за производство предприятията посочват дали желаят да получат квота от 2006-2007 или 2007-2008 пазарна година.
Когато определя допълнителна квота за производство на дадено предприятие, държавата-членка посочва пазарната година, от която влиза в сила определянето на квотата. Във всеки случай определените след 1 януари 2007 г. квоти влизат в сила от 2007-2008 пазарна година.
Член 19
Допълнителни квоти за изоглюкоза
1. Италия, Литва и Швеция определят допълнителните квоти за изоглюкоза, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, в рамките на една или повече от пазарните години 2006-2007, 2007-2008, 2008-2009 и 2009-2010 по начин, който гарантира отсъствието на дискриминация между засегнатите оператори.
2. Еднократно платимата сума по член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се изплаща от всяко предприятие в рамките на краен срок, определен от държавата-членка, който не може да бъде по-късен от 31 декември на пазарната година, за която се определя допълнителната квота за изоглюкоза.
Ако предприятието не е платило еднократно платимата сума в рамките на срока съгласно първа алинея, ще се счита, че допълнителните квоти за изоглюкоза не са били определени на съответното предприятие.
Член 20
Относимост на реколтите от цвекло
Захарта, произведена от цвекло, засято през една пазарна година, се отнася към производството през следващата пазарна година.
Въпреки това, Испания, Италия и Португалия, при наличие на задоволителна система за контрол, могат да вземат решение да отнесат захарта, която е произведена от цвекло, засято през есента на дадена пазарна година, към същата пазарна година.
Испания, Италия и Португалия информират Комисията за взетите решения по реда на настоящия член не по-късно от 30 септември 2006 г.
Член 21
Съобщения за производство и наличности
1. Всеки одобрен производител и рафиньор съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството или рафинирането, преди 20-то число на всеки месец, общото количество, изразено в бяла захар, на захарите и сиропите, посочени в член 2, параграф 1, букви а), б), в) и г), които:
-
са негова собственост или за които притежава складов запис, и
-
съхранявани в свободно обращение на територията на Общността в края на предходния месец.
Тези количества се разделят по държава-членка на съхранение и на:
-
захар, произведена от това предприятие, като се посочват количествата от квотна захар и количествата захар, произведени над квотата или прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006,
-
друга захар.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията преди края на втория месец, следващ съответния месец, количеството захар, съхранявано в края на всеки месец от предприятията, посочени в параграф 1, разделени по видове захар съгласно втора алинея от същия параграф.
Когато съхранението се осъществява на територията на държава-членка, различна от тази, която подава съобщението на Комисията, последната информира до края на следващия месец съответната държава-членка за съхраняваните на нейна територия количества и за местата за съхранение.
3. Всеки одобрен производител на изоглюкоза или инулинов сироп съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството, преди 30 ноември, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, или съответно инулинов сироп, изразен в еквивалент на бяла захар, които са негова собственост и се съхраняват в свободно обращение на територията на Общността в края на предходната пазарна година, разделени на:
а)
изоглюкоза или инулинов сироп, произведени от това предприятие в рамките на квота и над квотата, прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006; и
б)
други.
Държавите-членки съобщават преди 31 декември на Комисията количествата изоглюкоза и инулинов сироп, съхранявани в края на предходната пазарна година, разделени съгласно първа алинея.
4. Преди 15 ден на всеки месец всяко предприятие, произвеждащо изоглюкоза, съобщава на държавата-членка, на чиято територия е осъществило производство, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, действително произведени в рамките на предходния месец.
Държавите-членки установяват производството на изоглюкоза на всяко предприятие в рамките на всеки месец и го съобщават на Комисията преди края на втория следващ месец.
Произведените количества в рамките на режим активно усъвършенстване се съобщават отделно.
Член 22
Баланси на снабдяването
1. Всяка пазарна година се изготвят баланси на снабдяването за захар, изоглюкоза и инулинов сироп. Тези баланси се консолидират в края на следващата пазарна година.
2. Държавите-членки установяват предварителните данни за производство на захар и инулинов сироп за текущата пазарна година за всяко предприятие, разположено на тяхна територия, и ги съобщават на Комисията преди 1 март. Данните за производството на захар се разделят по месеци.
За френските департаменти Гваделупа и Мартиника и за Испания относно тръстиковата захар предварителните данни се установяват и съобщават преди 1 юли.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията преди 1 юни площите и производството на, от една страна, цвекло, предназначено съответно за производство на захар, биоетанол и други продукти, и, от друга страна, цикория, предназначена за производство на инулинов сироп, за текущата пазарна година, както и прогнозите за тези площи и количества за следващата година.
4. Преди 30 ноември държавите-членки установяват и съобщават на Комисията действителното производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп през предходната пазарна година от всяко предприятие, разположено на тяхна територия. Общото производство на захар се разделя по месеци.
5. В случай на необходимост данните за действителното производство на захар да бъдат променени въз основа на съобщена по реда на параграф 4 информация, получената разлика се отчита при установяването на действителното производство през пазарната година, през която е станала известна тази разлика.
ГЛАВА VI
ПУБЛИЧНА ИНТЕРВЕНЦИЯ
РАЗДЕЛ 1
Предложения за интервенционно изкупуване
Член 23
Предложения
1. Предложението за интервенция се прави писмено до интервенционната агенция на държавата-членка на територията, на която се намира захарта по време на предложението.
2. Предложението за интервенция може да бъде прието само ако е подадено от одобрен по реда на членове 7 и 8 производител по отношение на захар, произведена в рамките на квоти за текущата пазарна година, която по време на предложението се съхранява отделно в място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
3. Всяка търговска година държавите-членки могат да приемат за интервенционно изкупуване само количеството, което е определено за всяка от тях в приложението. Когато предложенията надхвърлят максималното количество, компетентният орган на държавата-членка прилага към заявленията единен коефициент на намаление, който да направи общото прието количество равно на наличното количество.
4. Преди началото на всяка пазарна година Комисията променя количествата, посочени в приложението към настоящия регламент, въз основа на корекциите, предвидени в член 10 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Определените в приложението към настоящия регламент количества се променят при необходимост през последната четвърт от всяка пазарна година, въз основа на неизползваните количества, по реда, определен в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Член 24
Одобрение на мястото за съхранение
1. Одобрението се дава само по заявление на производителя, подадено до интервенционната агенция по отношение на всички места за съхранение, които:
а)
са подходящи за съхранение на захарта в добро състояние;
б)
са разположени в място, което осигурява добра транспортна инфраструктура, която е необходима за експедиране на захарта;
в)
позволяват отделно съхранение на количествата, предложени за интервенционно изкупуване.
Интервенционната агенция може да поставя допълнителни условия.
2. Одобрението на мястото за съхранение се предоставя за съхранение на захар в насипно състояние или за съхранение на пакетирана захар. В решението за одобрение се посочва максималното количество за съхранение, което не може да превишава 50 пъти дневния капацитет за експедиране, който заявителят се задължи да предостави на разположение на интервенционната агенция. В решението за одобрение се посочва общото количество, за което то се дава, и дневният капацитет за експедиране.
3. Захарта трябва да се съхранява по начин, който осигурява лесното ѝ идентифициране и достъпа до нея. Когато е пакетирана, тя трябва да бъде поставена на палети, освен ако не е пакетирана в „big bags“.
4. Интервенционната агенция отнема одобрението, когато установи, че някое от условията, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не се спазва. Одобрението може да бъде отнето и по време на пазарната година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 25
Минимално качество на захарта
1. Захарта, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да отговаря на следните изисквания:
а)
да е била произведена в рамките на квота през пазарната година, през която е направено предложението;
б)
да е във форма на кристали.
2. Бялата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с неслепнали кристали, със съдържание на влага не повече от 0,06 %.
3. Суровата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с рандеман не по-нисък от 89 %, определен по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
В случая на сурова тръстикова захар захарта трябва да притежава коефициент на сигурност не по-висок от 0,30.
В случая на сурова захар от цвекло, захарта трябва да притежава:
-
pH стойност не по-висока от 7,9 по време на приемане на предложението,
-
съдържание на инвертна захар не повече от 0,07 %,
-
температура, която не създава опасност от развала,
-
коефициент на сигурност не по-висок от 0,45, когато градусът на поляризация е 97 или по-висок или съдържанието на влага е не повече от 1,4 %, когато градусът на поляризация е по-нисък от 97.
Коефициентът на сигурност се определя чрез разделяне на стойността на съдържание на влага в проценти на захарта на разликата между 100 и градусът на поляризация на тази захар.
Член 26
Партиди
Всички видове захар, предложени за интервенционно изкупуване, се обособяват в партиди.
За целите на настоящия раздел „партида“ е количество от не по-малко от 2 000 тона захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място.
Член 27
Съдържание на предложението
1. В подадените до интервенционната агенция предложения се посочват:
а)
името и адреса на лицето, което подава предложението;
б)
мястото за съхранение на захарта по време на подаване на предложението;
в)
капацитетът за експедиране, който ще бъде осигурен при експедиране на предложената захар;
г)
нетното количество на предложената захар;
д)
видът и качеството на предложената захар и пазарната година, през която тя е била произведена;
е)
видът на амбалажа на захарта.
2. Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Предложенията се придружават от декларация от лицата, които ги правят, потвърждаваща, че предложената захар не е била изкупувана, че те са собственици на захарта и че тя отговаря на изискванията, посочени в член 25, параграф 1, буква а).
Член 28
Проучване на предложенията
1. Предложенията трябва да имат срок на валидност три седмици от датата на тяхното подаване. Въпреки това, те могат да бъдат оттеглени в рамките на този срок със съгласието на интервенционната агенция.
2. Интервенционната агенция проучва предложенията. Тя ги приема не по-късно от края на срока, посочен в параграф 1. Въпреки това, интервенционната агенция отхвърля предложенията в случай, че проучването показва, че те не отговарят на някое от изискванията.
РАЗДЕЛ 2
Съхранение
Член 29
Договори за съхранение
1. Договорите за съхранение, които трябва да бъдат сключени преди приемането на предложението между лицата, които правят предложенията, и интервенционната агенция, се сключват за неопределен срок.
Договорите за съхранение влизат в сила пет седмици след датата на приемане на офертата и изтичат в края на десетдневния период, по време на който е приключило прехвърлянето на съответното количество захар.
За целите на настоящия член „10-дневен период“ означава един от следните периоди от един календарен месец: от първия до 10-ия ден, от 11-ия до 20-ия ден, от 21-ия ден до края на месеца.
2. Договорите за съхранение следва по-специално:
а)
да предвиждат, че договорът се прекратява при условията на настоящия регламент с предизвестие от не по-малко от 10 дни;
б)
да определят размера на разходите за съхранение, които се поемат от интервенционната агенция.
3. Интервенционната агенция поема разходите за съхранение от началото на 10-дневния период, в рамките на който договорът влиза в сила съгласно посоченото в параграф 2, до изтичането на действието на договора.
4. Разходите за съхранение не могат да превишават 0,48 EUR на тон в рамките на 10-дневния период.
5. Действието на договорите за съхранение се прекратява след завършване на експедирането по член 50.
Член 30
Прехвърляне на собствеността
1. Прехвърлянето на собствеността върху захарта, за която се прилага договорът за съхранение, се осъществява при заплащането на цената.
2. До момента на експедирането продавачът остава отговорен за качеството на захарта, посочена в параграф 1, и за амбалажа, в който захарта е била приета от интервенционната агенция.
Член 31
Качество и стандарти за амбалаж
1. Когато бъде установено, че съответното количество захар не отговаря на качествените изисквания, определени в член 25, продавачът незабавно заменя това количество с еквивалентно количество захар с необходимото качество, което се съхранява в същото място за съхранение или в друго място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
2. Когато съответното количество захар се съхранява и бъде установено, че амбалажът вече не отговаря на спецификациите, интервенционната агенция изисква от продавача да замени амбалажа с друг, който отговаря на необходимия стандарт.
РАЗДЕЛ 3
Условия за интервенционно изкупуване
Член 32
Интервенционна цена и качество на бялата захар
1. Интервенционната цена при изкупуване на бялата захар е:
-
505,52 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
433,20 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
323,52 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарна години.
2. Бялата захар се разделя на четири категории, както следва:
а)
категория 1: захар с по-високо качество от стандартното;
б)
категория 2: захар със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
категории 3 и 4: захар с по-ниско качество от стандартното.
3. Захарта от категория 1 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
максимално съдържание на влага: 0,06 %;
в)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
г)
общият брой точки не трябва да превишава осем, или:
-
шест за съдържание на пепел,
-
четири за цвят, определен съгласно метода на Брунсуикския институт за земеделски технологии и захарна индустрия, наричан по-нататък „Брунсуикски метод“,
-
три за цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
Една точка съответства на:
а)
0,0018 % съдържание на пепел съгласно метода на ICUMSA при 28o Brix;
б)
0,5 единици цвят, определени съгласно Брунсуикския метод;
в)
7,5 единици цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
4. Захарта от категория 3 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
минимална поляризация: 99,7oS;
в)
максимално съдържание на влага: 0,06 %:
г)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
д)
цвят: не повече от № 6, определен съгласно Брунсуикския метод.
5. Захарта от категория 4 обхваща захарта, която не е включена в категории 1, 2 и 3.
6. Определената в параграф 1 интервенционна цена се намалява с:
а)
7,30 EUR на тон за захар от категория 3;
б)
13,10 EUR на тон за захар от категория 4.
Член 33
Интервенционна цена на суровата захар
1. Интервенционната цена на бялата захар е:
-
397,44 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
359,04 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
268,16 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарни години.
2. Определената в параграф 1 интервенционна цена се:
а)
увеличава, когато рандеманът на захарта е по-висок от 92 %;
б)
намалява, когато рандеманът на захарта е по-нисък от 92 %.
3. Размерът на увеличението или намалението, изразен в EUR на тон, е равен на разликата между интервенционната цена за сурова захар и същата цена, умножена с коефициент. Коефициентът се получава, като се раздели рандеманът на суровата захар на 92 %.
4. Рандеманът на суровата захар се определя по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 34
Срок за плащане
Интервенционната агенция извършва плащане не по-рано от 120 дни от деня, в който предложението бъде прието, при условие че са извършени проверките на теглото и качеството на захарта по реда на раздел 4.
РАЗДЕЛ 4
Проверки
Член 35
Проба за проверка на качеството
В срока по член 34 се взимат четири представителни проби за анализ от експерти, одобрени от компетентния орган на съответната държава-членка или определени съвместно от интервенционната агенция и продавача. По една проба се предоставя на всяка от договарящите страни. Другите две проби се оставят на експерта или лабораторията, одобрена от компетентните органи.
Всяка проба се анализира два пъти и средната стойност от резултатите се прима като резултат от анализа на съответната проба.
Член 36
Спорове относно качеството
1. Когато е налице разлика в резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача по реда на член 35, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема средноаритметичната стойност от двата резултата, при условие че разликата между двата резултата е:
-
за захар от категория 1 не повече от една точка за всяка от характеристиките, посочени в член 32, параграф 3, буква г),
-
за захар от категория 2 не повече от две точки за всяка от характеристиките, определящи тази категория, които се изразяват в точки.
Независимо от това, по искане на всяка от договарящите страни, може да бъде извършен арбитражен анализ от лабораторията, посочена в първа алинея от член 35. В този случай се приема средноаритметичната стойност от резултата от арбитражния анализ и от този от резултатите от анализите на продавача и купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е окончателна за определяне категорията на захарта. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
2. Когато разликата, съществуваща между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, е по-голяма от посочената в параграф 1, първа алинея, първо или второ тире от настоящия член, се извършва арбитражен анализ от одобрена от компетентните органи лаборатория. В този случай се прилага процедурата, определена в параграф 1, втора алинея от настоящия член.
3. В случаите на спорове относно горната граница за цвят на захар от категория 3, поляризацията, съдържанието на влага или инвертна захар се прилага процедурата, определена в параграфи 1 и 2.
Въпреки това, разликите, посочени в параграф 1, се заменят с:
-
1,0 единица цвят за захар от категория 3,
-
0,2°S за поляризация,
-
0,02 % за съдържание на влага,
-
0,01 % за съдържание на инвертна захар.
4. В случай на спор между договарящите страни относно рандемана на изкупуваната сурова захар при прилагането на член 35 лабораторията съгласно първа алинея от същия член извършва арбитражен анализ. В този случай се приема средноаритметичната стойност между резултата от арбитражния анализ и резултата от анализа на продавача или купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е определяща при установяването на рандемана на суровата захар. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от осигурените от продавача и купувача анализи, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
5. Разходите за арбитражния анализ съгласно втора алинея от параграф 1 се поемат от договарящата страна, по искане на която се извършва анализа.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 2 се поемат по равно от интервенционната агенция и продавача.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 3 се поемат от договарящата страна, която е оспорила резултата от анализа, извършен по реда на член 35.
Член 37
Проверки в местата за съхранение
Компетентният орган, отговарящ за извършване на контрола, извършва внезапни проверки в местата за съхранение по реда на член 4 от Регламент (ЕО) № 2148/96 на Комисията (6).
Член 38
Проверки на теглото и свързани с тях разходи
1. Посочените в член 35 експерти извършват проверки на теглото на продаваната захар.
Продавачът осигурява необходимите условия, за да даде възможност на експертите да проверят теглото и да вземат проби.
2. Разходите за проверка на теглото се поемат от продавача.
3. Разходите за експертите, които проверяват теглото и вземат проби, се поемат от интервенционната агенция.
4. Количеството може да бъде установено въз основа на складовия регистър, който трябва да отговаря на професионалните характеристики и изискванията на интервенционната агенция, при условие че:
а)
складовите регистри показват теглото, което е било записано при измерване, и физическите характеристики по време на измерването. Измерването не трябва да е било извършено преди повече от 10 месеца;
б)
държателят на склада декларира, че предлаганата партида съответства във всички отношения на данните посочени в складовия регистър;
в)
качествените характеристики, установени по време на измерването, са същите като тези на представителните проби.
РАЗДЕЛ 5
Продажби на интервенционно изкупена захар
Член 39
Продажби
1. Интервенционните агенции могат да продават захар само след като е било взето решение за това по процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. Продажбата на захар при условията на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се извършва чрез тръжна процедура или чрез друга процедура за продажба.
3. Условията на тръжната процедура, включително предвиденият начин на използване на захарта, която ще се продава, се определят при вземането на решение за издаване на обявление за търг.
За целите на настоящия раздел „начин на използване“ означава:
а)
за храна за животни;
б)
за износ;
в)
за други цели, които се определят по съответния ред.
Целта на тръжната процедура е да се определи, според случая, продажната цена, размера на премията за денатуриране или размера на възстановяването при износ.
4. Условията на тръжната процедура осигуряват равен достъп и условия за всички заинтересовани страни, независимо от мястото им на установяване в Общността.
Член 40
Обявление за търг
1. Обявлението за търг се издава от съответната интервенционна агенция само за количествата захар, които се съхраняват от нея.
2. Всяка интервенционна агенция изготвя обявление за търг, което публикува поне осем дни преди началото на периода за подаване на оферти.
Интервенционната агенция изпраща на Комисията обявлението за търг, както и всички негови изменения, преди неговото публикуване.
3. Обявлението съдържа по-специално:
а)
наименованието и адреса на интервенционната агенция, която издава обявлението за търг;
б)
условията на тръжната процедура;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
партидите захар, които са предмет на търга, включително за всяка партида:
-
референтния номер,
-
количеството,
-
качеството на захарта,
-
вида на амбалажа,
-
местоположението на мястото за съхранение на захарта,
-
етапа на доставяне на захарта до мястото за продажба,
-
когато е приложимо, наличните в склада мощности за натоварване на сухопътни, вътрешни водни, морски или железопътни транспортни средства.
За целите на настоящия раздел „партида“ означава количество захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място. Минималният размер на тръжното предложение за всяка частична покана за търг е 250 тона.
4. Интервенционната агенция предприема необходимите по нейна преценка мерки, за да даде възможност на заинтересованите страни, по тяхно искане, да извършат оглед на предложената за продажба захар.
Член 41
Търг
1. Възлагането на количествата, заявени от кандидатите, спечелили търга, има действието на сключване на договор за продажба за одобреното количество захар. Според случая възлагането се извършва въз основа на следните характеристики, съдържащи се в офертата:
а)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат;
б)
размерът на премията за денатуриране;
в)
размерът на възстановяването при износ.
2. Цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, се определя като:
а)
в случая по параграф 1, буква а) - цената, определена в заявлението за участие в търга;
б)
в случаите по параграф 1, букви б) и в) - цената, определена в условията, посочени в обявлението за търга.
Член 42
Условия на тръжната процедура
1. За целите на тръжната процедура при вземането на решение за издаване на обявлението за търг се определят следните условия на тръжната процедура:
а)
общото количество или количества, за които се обявява търг;
б)
предвиденият начин на използване;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, когато захарта е предназначена за храна за животни или за износ.
2. В решението за издаване на обявление за търг могат да бъдат определени допълнителни условия, включително:
а)
минималната цена за захар, предложена за продажба за цели, различни от използване за храна за животни или износ;
б)
максималният размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ;
в)
минималното количество за кандидат или за партида;
г)
максималното количество за кандидат или за партида;
д)
конкретният срок на валидност на сертификата за премията за денатуриране или на лицензията за износ.
Член 43
Постоянна покана за търг
1. Когато състоянието на пазара в Общността го изисква, може да бъде издадена постоянна покана за търг за продажба на захар.
В рамките на срока на действие на постоянната покана за търг се издават частични покани за търг.
2. Постоянната покана за търг се публикува само за целите на нейното издаване. Публикуваната покана може да бъде изменена или заменена в рамките на периода на действие на постоянната покана за търг. Тя се променя или заменя само при промяна в условията на тръжната процедура в рамките на нейния срок на действие.
Член 44
Подаване на оферти
1. Офертите се подават, като се изпращат на интервенционната агенция в електронен формат.
2. В офертите се посочват:
а)
обявлението за търг;
б)
името и адреса на кандидата;
в)
номерът на партидата;
г)
количеството, за което се прави офертата;
д)
следните предложени стойности, на тон, изразени в EUR до втория десетичен знак:
-
предложената цена, без вътрешните вземания,
-
предложения размер на премията за денатуриране, или
-
предложения размер на възстановяването при износ.
Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Когато една оферта се отнася до няколко партиди, тя се разглежда като съвкупност от оферти, колкото е броят на партидите, за които се отнася.
4. Офертите са валидни само при условие че:
а)
преди изтичането на крайния срок за подаване на оферти е представено доказателство за внесена гаранция за участие в търга в размер 200 EUR на тон захар;
б)
в тях се съдържа декларация от кандидата, с която той се задължава за всяко количество захар, за което е спечелил търга, с цел изплащане на премия за денатуриране или възстановяването при износ:
-
да подаде заявление за получаване на сертификат за премия за денатуриране и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за храна за животни,
-
да подаде заявление за издаване на лицензия за износ и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за износ.
5. В офертата може да бъде посочено, че тя ще се разглежда като подадена само в случай че възлагането на заявените количества:
а)
се отнася до цялото заявено количество или до определена в офертата част от него;
б)
е направено не по-късно от часа и датата, посочени от кандидата.
6. Офертите, които не са подадени по реда на параграфи 1, 2, 3, 4 и 5 или които съдържат условия, различни от посочените в обявлението за търг, няма да бъдат разглеждани.
7. Подадените оферти не могат да бъдат оттегляни.
Член 45
Разглеждане на подадените оферти
1. Подадените оферти се разглеждат от интервенционната агенция в закрито заседание. Присъстващите при разглеждането лица полагат клетва за неразгласяване на информация.
2. Комисията трябва да бъде незабавно информирана за подадените оферти.
Член 46
Определяне на сумите
Когато условията на тръжната процедура не определят минимална цена или максималния размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ, те се определят по реда на член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 след разглеждане на подадените оферти с оглед на състоянието на пазара и възможните начини на реализация. Във всички случаи е възможно да бъде взето решение за отказ от възлагане на заявените количества.
Член 47
Възлагане на заявените количества
1. С изключение на случаите, когато е взето решение за отказ от възлагане или частичен отказ от възлагане и без да се засягат разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член, се извършва възлагане на всеки кандидат, който е предложил цена не по-ниска от минималната цена или не по-висок размер от максималния на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
2. За всяка партида се извършва възлагане на кандидата, който предложи или най-високата цена, или най-ниския размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
Когато една партида не е изчерпана от подадена оферта, останалата част от нея се възлага на други кандидати в зависимост от размера на заявените от тях количества, като се започва или от следващата по-висока предложена цена или следващата по-ниска премия за денатуриране или възстановяване при износ.
3. Когато няколко кандидати предложат или една и съща цена или същия размер на премия за денатуриране или възстановяване при износ за една партида или част от партида, интервенционната агенция възлага съответното количество по един от следните начини:
а)
пропорционално на посочените в офертите количества;
б)
чрез разделяне на това количество между кандидатите въз основа на съгласие между тях;
в)
чрез жребий.
Член 48
Права и задължения, произтичащи от възлагането
1. Когато захарта е предназначена за храна за животни, възлагането:
а)
дава правото да бъде издаден сертификат за количеството, за което се възлага премията за денатуриране, в който по-специално се посочва премията за денатуриране, определена чрез търга;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на сертификат до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
2. Когато захарта е предназначена за износ, възлагането:
а)
дава правото да бъде издадена лицензия за износ за количеството, за което е било определено възстановяването при износ, в който по-специално се посочва възстановяването при износ и, в случая на бяла захар, категорията, определена в офертата;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на лицензия за износ за това количество, а в случая на бяла захар и за същата категория, до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
3. Правата могат да се упражнят, а задълженията се изпълняват в срок до 18 дни от изтичането на срока за подаване на оферти.
4. Правата и задълженията, произтичащи от възлагането на количества, не могат да се прехвърлят.
Член 49
Уведомления за възлагане
1. Интервенционната агенция незабавно изпраща уведомления за възлагане на спечелилите търга и уведомява всички кандидати за изхода от тяхното участие в тръжната процедура.
2. Уведомленията за възлагане следва да съдържат поне следната информация:
а)
процедурата, за която се отнася търгът;
б)
номерът на партидата и възложеното количество;
в)
според случая, цената, размерът на премията за денатуриране или размерът на възстановяването при износ, одобрени за възложеното количество.
Член 50
Експедиране на закупената захар
1. Освен в случаите на непреодолима сила закупената захар трябва да бъде експедирана от мястото за съхранение не по-късно от четири седмици от датата, на която е получено уведомлението за възлагане, посочено в член 49. Вместо експедиране на захарта от мястото за съхранение спечелилият търга може със съгласието на интервенционната агенция да сключи през този период договор със склада за съхранение на съответното количество захар.
При необходимост обаче интервенционната агенция може да даде по-дълъг срок за експедиране на определени партиди от мястото за съхранение, когато съществуват технически трудности при експедирането от мястото за съхранение.
2. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 51
Нареждане за експедиране
1. Спечелилият търга кандидат не може да експедира закупената захар от мястото на съхранение или да сключи договор за съхранение по реда на член 50, параграф 1 до издаването на нареждане за експедиране за възложеното количество.
Нареждания за експедиране могат да се издават и за части от това количество.
Нарежданията за експедиране се издават от съответната интервенционна агенция по искане на заинтересованата страна.
2. Интервенционната агенция не издава нареждане за експедиране до получаване на доказателство, че спечелилият търга кандидат е внесъл гаранция за обезпечаване плащането на цената на възложената захар в рамките на определения срок или е осигурил менителничен ефект.
Гаранцията или менителничният ефект съответстват на цената, която трябва да бъде платена от спечелилия търга кандидат за количеството, за което е поискано издаването на нареждане за експедиране.
Член 52
Плащане
1. Плащането за възложената захар се прави по сметка на интервенционната агенция не по-късно от 30-ия ден, следващ издаването на нареждането за експедиране.
2. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията по член 51, параграф 2 се освобождава само за количеството, за което спечелилият търга е платил покупната цена по сметка на интервенционната агенция в рамките на срока по параграф 1 от настоящия член. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 53
Прехвърляне на собствеността
1. Собствеността върху възложената чрез тръжна процедура захар се прехвърля, когато захарта бъде експедирана от мястото на съхранение.
2. Интервенционната агенция и спечелилият търга могат да постигнат съгласие собствеността да се прехвърли в различен момент. Когато интервенционната агенция и спечелилият търга са постигнали споразумение по член 50, параграф 1, те могат съвместно да определят в кой момент се извършва прехвърлянето.
3. Споразумението за прехвърляне на собствеността ще бъде действително само ако е сключено в писмена форма.
Член 54
Определяне на категорията или рандемана
За определяне на категорията или рандемана на захарта при нейното експедиране се прилагат членове 35 и 36.
Договарящите страни обаче могат да се споразумеят след извършване на възлагането, че категорията или рандемана, определени по време на изкупуването на захарта от интервенционната агенция, ще се прилагат за захарта, която се продава чрез тръжната процедура.
Член 55
Адаптиране на цената на захарта
1. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че бялата захар, която е предназначена за използване съгласно член 39, параграф 3, втора алинея, букви б) и в), е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, цената за тази захар се адаптира по реда на член 32, параграф 6.
2. Когато се установи, че бялата захар, която е предназначена за износ, е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, категорията, посочена в лицензията за износ, се адаптира.
3. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че рандеманът на суровата захар е различен от посочения в обявлението за търг:
а)
цената на захарта се адаптира по реда на член 33;
б)
размерът на премията за денатуриране или на възстановяването при износ се адаптира чрез умножаването му с коефициент, равен на резултата от разделянето на стойността на установения рандеман на стойността на рандемана, посочен в обявлението за търг.
Член 56
Освобождаване на гаранцията
1. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията за участие в търга се освобождава само за количеството, за което:
а)
или спечелилият търга е:
-
подал заявление, след като е изпълнил всички изисквания, или за получаване на сертификат за премия за денатуриране, или на лицензия за износ,
-
внесъл гаранция или е осигурил менителничен ефект, посочен в член 51, параграф 2,
-
експедирал захарта от мястото за съхранение в рамките на определения срок,
б)
или не е извършено възлагане.
2. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 57
Съобщаване на количествата
Държавите-членки съобщават на Комисията, веднага след научаването им, количествата бяла и сурова захар, които са:
-
предложени, но все още не приети от интервенционната агенция;
-
приети от интервенционната агенция;
-
продадени от интервенционната агенция.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Съобщения
Съобщенията до Комисията, които са посочени в членове 12, 21, 22 и 57 от настоящия регламент, се изпращат по електронен път, като се използват формулярите, предоставени от Комисията на държавите-членки.
Член 59
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1261/2001, (ЕО) № 1262/2001 и (ЕО) № 314/2002 се отменят.
Въпреки това, Регламенти (ЕО) № 1261/2001 и (ЕО) № 314/2002 продължават да се прилагат за произведените през 2005-2006 пазарна година продукти, а Регламент (ЕО) № 1262/2001 ще продължи да се прилага за захарта, която е приета за интервенционно изкупуване преди 10 февруари 2006 г.
Член 60
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2006 г.
Членове 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 и 38 се прилагат до 30 септември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2006 година.