KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 874/2009
af 17. september 2009
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 for så vidt angår sagsbehandlingen ved EF-Sortsmyndigheden
(omarbejdning)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse (1), særlig artikel 114, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1239/95 af 31. maj 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
Ved forordning (EF) nr. 2100/94 (basisforordningen) er der indført en ny EF-ordning for sortsbeskyttelse, der åbner mulighed for en sortsbeskyttelse, som gælder i hele Fællesskabet.
(3)
En sådan ordning bør forvaltes på en effektiv måde af EF-Sortsmyndigheden (Sortsmyndigheden), som skal bistås af prøvningsmyndigheder ved gennemførelsen af den tekniske afprøvning af de pågældende plantesorter, og som kan søge bistand hos nationale organer og hos egne afdelinger, der er oprettet med dette formål. I den forbindelse er det nødvendigt at fastlægge det indbyrdes forhold mellem på den ene side Sortsmyndigheden og på den anden side dens egne afdelinger, prøvningsmyndighederne og de nationale organer.
(4)
Sortsmyndigheden bør for den tekniske afprøvning betale prøvningsmyndighederne et gebyr, der dækker alle påløbne omkostninger. Administrationsrådet fastsætter ensartede metoder for beregning af omkostningerne.
(5)
Sortsmyndighedens afgørelser kan indbringes for dens appelkammer. Der bør fastsættes regler for appelkammerets sagsbehandling; et eller flere yderligere appelkamre kan om nødvendigt oprettes af administrationsrådet.
(6)
Afprøvningsrapporter, der er udarbejdet på vegne af myndighederne i en medlemsstat eller i et tredjeland, som er medlem af Den Internationale Union for Beskyttelse af Plantenyheder (UPOV), bør af Sortsmyndigheden anses for at være tilstrækkeligt grundlag for en afgørelse.
(7)
Anvendelsen af elektroniske midler til indgivelse af ansøgninger, indsigelser eller klager og tilstillelsen af meddelelser fra Sortsmyndigheden bør tillades. Desuden bør Sortsmyndigheden have mulighed for at udstede attester på EF-sortsbeskyttelse i elektronisk form. Det bør også være muligt at offentliggøre oplysninger vedrørende EF-sortsbeskyttelse elektronisk. Endelig bør det være muligt at opbevare sagsakter i elektronisk form.
(8)
Sortsmyndighedens præsident bør gives beføjelser til at fastsætte de nærmere regler for anvendelsen af elektroniske kommunikations- og lagringsmidler.
(9)
I basisforordningens artikel 23, 29, 34, 35, 36, 42, 45, 46, 49, 50, 58, 81, 85, 87, 88 og 100 er det allerede udtrykkeligt fastsat, at der skal eller kan fastsættes bestemmelser om deres gennemførelse. I andre tilfælde, hvor en præcisering er påkrævet, bør der ligeledes fastsættes gennemførelsesbestemmelser.
(10)
Tidspunktet for, hvornår en overdragelse af en EF-sortsbeskyttelse eller en overdragelse af retten hertil får virkning, må specificeres i reglerne vedrørende indførelse i registrene.
(11)
EF-Sortsmyndighedens administrationsråd er blevet hørt.
(12)
Bestemmelserne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Sortsbeskyttelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
SAGENS PARTER, SORTSMYNDIGHEDEN OG PRØVNINGSMYNDIGHEDERNE
KAPITEL I
Sagens parter
Artikel 1
Sagens parter
1. Nedennævnte personer kan optræde som part i sager ved EF-Sortsmyndigheden, i det følgende benævnt »Sortsmyndigheden«:
a)
ansøgeren om en EF-sortsbeskyttelse
b)
indsigeren, jf. artikel 59, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2100/94, i det følgende benævnt »basisforordningen«
c)
indehaveren eller indehaverne af EF-sortsbeskyttelsen, i det følgende benævnt »indehaveren«
d)
enhver person, hvis ansøgning eller begæring er en forudsætning for, at Sortsmyndigheden kan træffe afgørelse.
2. Sortsmyndigheden kan efter skriftlig begæring tillade enhver anden direkte og individuelt berørt person end de i stk. 1 nævnte at intervenere som part i sagen.
3. Enhver fysisk eller juridisk person og ethvert organ, der ifølge de for organet gældende retsregler betragtes som en juridisk person, anses for at være en person i den i stk. 1 og 2 anførte betydning.
Artikel 2
Angivelse af sagens parter
1. En part i sagen angives med navn og adresse.
2. Navne på fysiske personer angives med den pågældende parts efternavn og fornavne. Navne på juridiske personer og virksomheder angives med den officielle benævnelse.
3. Adresser skal omfatte alle relevante administrative oplysninger, herunder navnet på den stat, i hvilken den pågældende part i sagen er bosiddende eller har sit sæde eller forretningssted. For hver part i sagen bør der kun angives én adresse; hvis der angives flere adresser, tages der kun hensyn til den førstnævnte, medmindre parten i sagen angiver en af de øvrige adresser som valgt adresse.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende adressen, herunder alle relevante bestemmelser om andre datokommunikationsforbindelser.
4. Hvis en part i sagen er en juridisk person, angives vedkommende også ved navn og adresse på den fysiske person, der i henhold til den relevante nationale lovgivning repræsenterer parten i retssager. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på denne fysiske person.
Sortsmyndigheden kan tillade undtagelser fra første afsnit, første punktum.
5. Hvis Kommissionen eller en medlemsstat er part i en sag, skal den for hver sagsbehandling, som den deltager i, give meddelelse om, hvem der er dens repræsentant.
Artikel 3
Parternes sprog
1. Det af Den Europæiske Unions officielle sprog, som en part i sagen har valgt i det første dokument, der er forelagt for Sortsmyndigheden og undertegnet med henblik på forelæggelse, anvendes af den pågældende part, indtil Sortsmyndigheden har truffet endelig afgørelse.
2. Hvis en part i sagen forelægger et dokument, som vedkommende har undertegnet med henblik på forelæggelsen, og dokumentet er affattet på et andet af Den Europæiske Unions officielle sprog end det, der skal anvendes i henhold til stk. 1, anses dokumentet først for at være modtaget, når Sortsmyndigheden fra et andet organ har modtaget en oversættelse heraf. Sortsmyndigheden kan tillade undtagelser fra dette krav.
3. Hvis en part i sagen under den mundtlige forhandling anvender et andet sprog end det af Den Europæiske Unions officielle sprog, der anvendes enten af de kompetente medlemmer af Sortsmyndighedens personale eller af andre parter i sagen eller af alle disse, og som den pågældende part skal anvende, skal vedkommende sørge for simultantolkning til sidstnævnte sprog. Hvis der ikke sørges herfor, kan den mundtlige forhandling fortsættes på de sprog, der anvendes af de ansvarlige medlemmer af Sortsmyndighedens personale og af andre parter i sagen.
Artikel 4
Sprogene ved mundtlig forhandling og ved bevisoptagelse
1. Parter, vidner og sagkyndige, der skal høres under den mundtlige forhandling ved bevisoptagelse, kan anvende et af Den Europæiske Unions s officielle sprog.
2. Hvis bevisoptagelse som omhandlet i stk. 1 finder sted på begæring af en part i sagen, og en af sagens parter, et vidne eller en sagkyndig ikke er i stand til at udtrykke sig på tilfredsstillende måde på et af Den Europæiske Unions officielle sprog, kan vedkommende kun høres, hvis den part i sagen, der har fremsat begæringen, sørger for tolkning til det sprog, der anvendes af alle sagens parter, eller, hvis der ikke er noget fælles sprog, til det sprog, der anvendes af medlemmerne af Sortsmyndighedens personale.
Sortsmyndigheden kan tillade undtagelser fra første afsnit.
3. Udtalelser, som medlemmerne af Sortsmyndighedens personale, parterne i sagen, vidner eller eksperter fremsætter på et af Den Europæiske Unions officielle sprog under mundtlig forhandling eller bevisoptagelse, skal indføres i mødeprotokollen på det anvendte sprog. Udtalelser, der fremsættes på et andet sprog, skal indføres på det sprog, der anvendes af medlemmerne af Sortsmyndighedens personale.
Artikel 5
Oversættelse af dokumenter fra sagens parter
1. Hvis en part i sagen indgiver dokumenter på et andet sprog end et af Den Europæiske Unions officielle sprog, kan Sortsmyndigheden kræve, at den pågældende part leverer en oversættelse af de modtagne dokumenter til det sprog, der skal anvendes af den pågældende part i sagen, eller som anvendes af de kompetente medlemmer af Sortsmyndighedens personale.
2. Når en oversættelse af et dokument skal indgives eller er indgivet af en part i sagen, kan Sortsmyndigheden kræve, at der inden for en af den fastsat tidsfrist forelægges en attest på, at oversættelsen svarer til originalteksten.
3. Hvis den i stk. 1 omhandlede oversættelse eller den i stk. 2 omhandlede attest ikke indgives, anses dokumentet for ikke at være modtaget.
KAPITEL II
Sortsmyndigheden
Afdeling 1
Sortsmyndighedens udvalg
Artikel 6
Udvalgsmedlemmernes kvalifikationer
1. De i basisforordningens artikel 35, stk. 2, omhandlede udvalg sammensættes efter Sortsmyndighedens præsidents bestemmelse af teknisk sagkyndige eller juridisk sagkyndige eller en blanding heraf.
2. Et teknisk medlem skal have en højere uddannelse eller anerkendt erfaring inden for plantevidenskab.
3. Et juridisk medlem skal have juridisk embedseksamen eller anerkendt erfaring med hensyn til intellektuel ejendomsret eller registrering af plantesorter.
Artikel 7
Udvalgets afgørelser
1. Et udvalg skal foruden de i basisforordningens artikel 35, stk. 2, omhandlede afgørelser behandle spørgsmål vedrørende:
-
bestemmelse om ikke at give opsættende virkning med hensyn til en afgørelse, jf. basisforordningens artikel 67, stk. 2
-
berigtigelse af en påklaget afgørelse, jf. basisforordningens artikel 70
-
genindsættelse i rettigheder, jf. basisforordningens artikel 80, og
-
fordeling af omkostningerne, jf. basisforordningens artikel 85, stk. 2, og artikel 75 i nærværende forordning.
2. Udvalgets afgørelser træffes af et flertal af dets medlemmer.
Artikel 8
De enkelte udvalgsmedlemmers beføjelser
1. Udvalget udpeger et af sine medlemmer til som referent at handle på udvalgets vegne.
2. Referenten kan navnlig
a)
varetage de opgaver, der er omhandlet i artikel 25, og overvåge prøvningsmyndighedernes aflevering af rapporter, jf. artikel 13 og 14
b)
overvåge Sortsmyndighedens interne sagsbehandling, herunder meddelelse af eventuelle mangler, som skal afhjælpes af en part i sagen, og fastsættelse af tidsfrister, og
c)
sikre et nært samråd og udveksling af oplysninger med parterne i den pågældende sag.
Artikel 9
Præsidentens opgave
Sortsmyndighedens præsident skal sikre, at der er overensstemmelse mellem de afgørelser, der træffes under hans myndighed. Han skal navnlig fastlægge betingelserne for, hvornår afgørelser om indsigelser, jf. basisforordningens artikel 59, kan træffes sammen med afgørelser i medfør af basisforordningens artikel 61, 62, 63 eller 66.
Artikel 10
Konsultationer
Medlemmer af Sortsmyndighedens personale kan uden vederlag benytte faciliteterne ved de nationale organer, der har fået overdraget varetagelsen af opgaver i medfør af basisforordningens artikel 30, stk. 4, og ved de i artikel 13 og 14 i nærværende forordning omhandlede prøvningsmyndigheder med henblik på afholdelse af periodevise konsultationer for parter i sager og for tredjemand.
Afdeling 2
Appelkamre
Artikel 11
Appelkamre
1. Der oprettes et appelkammer til behandling af klager som omhandlet i basisforordningens artikel 67. Om nødvendigt kan administrationsrådet på forslag af Sortsmyndigheden oprette flere appelkamre. I så fald skal det også fastlægge arbejdsfordelingen mellem de oprettede appelkamre.
2. Hvert appelkammer skal bestå af medlemmer med tekniske og juridiske kvalifikationer, og artikel 6, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse. Formanden skal være et medlem med juridiske kvalifikationer.
3. Ved behandlingen af en klage udpeger formanden for appelkammeret et af dets medlemmer til som referent at undersøge sagen. Denne opgave kan også, hvor det er hensigtsmæssigt, omfatte bevisoptagelsen.
4. Appelkammerets afgørelser træffes af et flertal af dets medlemmer.
Artikel 12
Sekretariatet for et appelkammer
1. Sortsmyndighedens præsident opretter et sekretariat for hvert appelkammer; de medlemmer af Sortsmyndighedens personale, der har deltaget i sagsbehandlingen vedrørende en påklaget afgørelse, udelukkes fra sekretariatet.
2. De ansatte i det oprettede sekretariat er navnlig ansvarlige for:
-
udfærdigelse af referatet af den mundtlige forhandling og bevisoptagelsen i henhold til artikel 63 i nærværende forordning
-
fastlæggelse af fordelingen af omkostningerne i henhold til basisforordningens artikel 85, stk. 5, og artikel 76 i nærværende forordning
-
bekræftelse af en eventuel aftale om fordelingen af omkostningerne som omhandlet i artikel 77 i nærværende forordning.
KAPITEL III
Prøvningsmyndigheder
Artikel 13
Overdragelse af opgaver til en prøvningsmyndighed som omhandlet i basisforordningens artikel 55, stk. 1
1. Når administrationsrådet overlader det til den kompetente myndighed i en medlemsstat at foretage teknisk afprøvning, giver Sortsmyndighedens præsident den pågældende myndighed, i det følgende benævnt »prøvningsmyndigheden«, meddelelse om bemyndigelsen hertil. Bemyndigelsen har virkning fra tidspunktet for udstedelsen af meddelelsen fra Sortsmyndighedens præsident. Denne bestemmelse finder tilsvarende anvendelse på tilbagekaldelse af en prøvningsmyndigheds bemyndigelse, jf. dog artikel 15, stk. 6, i nærværende forordning.
2. Medlemmer af prøvningsmyndighedens personale, der deltager i den tekniske afprøvning, må ikke gøre ubeføjet brug af kendsgerninger, dokumenter eller oplysninger, som de bliver bekendt med under eller i forbindelse med gennemførelsen af den tekniske afprøvning, og de må ikke videregive sådanne kendsgerninger, dokumenter eller oplysninger til uvedkommende. De er fortsat bundet af denne forpligtelse efter afslutningen af den tekniske afprøvning, efter at de har fået deres afsked, og efter at bemyndigelsen af den pågældende prøvningsmyndighed er tilbagekaldt.
3. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på sortsmateriale, som ansøgeren har stillet til rådighed for prøvningsmyndigheden.
4. Sortsmyndigheden overvåger anvendelsen af stk. 2 og 3 og træffer afgørelse om udelukkelse af eller indsigelser mod medlemmer af prøvningsmyndighedens personale i overensstemmelse med basisforordningens artikel 81, stk. 2.
Artikel 14
Overdragelse af opgaver til en prøvningsmyndighed som omhandlet i basisforordningens artikel 55, stk. 2
1. Når Sortsmyndigheden har til hensigt at overlade ansvaret for den tekniske afprøvning af sorter til organer i medfør af basisforordningens artikel 55, stk. 2, tilstiller den med henblik på godkendelse administrationsrådet en redegørelse for de pågældende organers tekniske egnethed som prøvningsmyndighed.
2. Hvis Sortsmyndigheden har til hensigt at oprette egne afdelinger, der skal foretage teknisk afprøvning af sorter, jf. basisforordningens artikel 55, stk. 2, tilstiller den med henblik på godkendelse administrationsrådet en redegørelse for de tekniske og økonomiske forhold vedrørende oprettelsen af en sådan afdeling med nævnte formål og på det påtænkte sted.
3. Når administrationsrådet godkender en redegørelse som nævnt i stk. 1 og 2, kan Sortsmyndighedens præsident give meddelelse om bemyndigelse til de i stk. 1 omhandlede organer, henholdsvis offentliggøre en bemyndigelse af den i stk. 2 omhandlede afdeling i Den Europæiske Unions Tidende. Bemyndigelse kan kun tilbagekaldes med administrationsrådets godkendelse. Artikel 13, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse på medlemmerne af det i denne artikels stk. 1 omhandlede organs personale.
Artikel 15
Gennemførelse af bemyndigelsen
1. Bemyndigelsen af en prøvningsmyndighed fastlægges ved en skriftlig aftale mellem Sortsmyndigheden og prøvningsmyndigheden om prøvningsmyndighedens foretagelse af teknisk afprøvning af sorter og om betaling af et gebyr efter basisforordningens artikel 58. I forbindelse med en afdeling som omhandlet i artikel 14, stk. 2, i nærværende forordning gennemføres bemyndigelsen ved hjælp af Sortsmyndighedens interne regler om arbejdsgangen.
2. Indgåelsen af den skriftlige aftale har den virkning, at handlinger, som medlemmer af prøvningsmyndighedens personale har foretaget eller skal foretage i overensstemmelse med aftalen, i forhold til tredjemand anses for at være handlinger foretaget af Sortsmyndigheden.
3. Hvis prøvningsmyndigheden har til hensigt at søge bistand fra andre fagligt kvalificerede organer i medfør af basisforordningens artikel 56, stk. 3, skal sådanne organer allerede anføres i den skriftlige aftale med Sortsmyndigheden. Basisforordningens artikel 81, stk. 2, og artikel 13, stk. 2 og 3, i nærværende forordning finder tilsvarende anvendelse på de berørte ansatte, som skal underskrive en skriftlig forpligtelse om at efterkomme kravet om tavshedspligt.
4. For den tekniske afprøvning betaler Sortsmyndigheden prøvningsmyndigheden et gebyr, der dækker alle påløbne omkostninger. Administrationsrådet fastsætter de ensartede metoder til beregning af omkostningerne og de ensartede omkostningselementer, som skal gælde for alle bemyndigede prøvningsmyndigheder.
5. Prøvningsmyndigheden skal regelmæssigt til Sortsmyndigheden fremsende en opgørelse over omkostningerne i forbindelse med den pågældende tekniske afprøvning og vedligeholdelsen af det nødvendige referencemateriale. I det i stk. 3 omhandlede tilfælde skal prøvningsmyndigheden til Sortsmyndigheden fremsende en særskilt revisionsberetning for organerne.
6. En tilbagekaldelse af en prøvningsmyndigheds bemyndigelse kan ikke få virkning forud for det tidspunkt, på hvilket en ophævelse af den i stk. 1 omhandlede aftale får virkning.
AFSNIT II
DE ENKELTE FORMER FOR SAGSBEHANDLING VED SORTSMYNDIGHEDEN
KAPITEL I
Ansøgning om EF-sortsbeskyttelse
Afdeling 1
Ansøgeren
Artikel 16
Indgivelse af ansøgningen
1. En ansøgning om EF-sortsbeskyttelse skal indgives til Sortsmyndigheden eller til de nationale organer eller de afdelinger, der er bemyndiget eller oprettet i medfør af basisforordningens artikel 30, stk. 4.
Hvis ansøgningen indgives til Sortsmyndigheden, kan den indgives i papirform eller ad elektronisk vej. Hvis den indgives til de nationale organer eller afdelinger, skal den indgives i papirform i to eksemplarer.
2. De oplysninger, der i henhold til basisforordningens artikel 49, stk. 1, litra b), skal indgives til Sortsmyndigheden, skal omfatte:
-
oplysninger til identifikation af ansøgeren og i givet fald af dennes befuldmægtigede
-
angivelse af det nationale organ eller den afdeling, hvortil ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse er indgivet, og
-
den foreløbige betegnelse af den pågældende sort.
3. Sortsmyndigheden udleverer vederlagsfrit følgende formularer:
a)
en ansøgningsformular og et teknisk oplysningsskema til brug ved indgivelsen af en ansøgning om EF-sortsbeskyttelse
b)
en formular til fremsendelse af de i stk. 2 omhandlede oplysninger med angivelse af følgerne af, at fremsendelse ikke finder sted.
4. Ansøgeren udfylder og underskriver de i stk. 3 omhandlede formularer. Hvis ansøgningen indgives ad elektronisk vej, skal den være i overensstemmelse med artikel 57, stk. 3, andet afsnit, for så vidt angår underskriften.
Artikel 17
Kvittering for ansøgningen
1. Hvis et nationalt organ eller en afdeling, der er bemyndiget eller oprettet i medfør af basisforordningens artikel 30, stk. 4, modtager en ansøgning, skal organet eller afdelingen i overensstemmelse med basisforordningens artikel 49, stk. 2, fremsende ansøgningen til Sortsmyndigheden og vedlægge en kvittering for ansøgningen. Kvitteringen skal i det mindste indeholde angivelse af det nationale organs eller den nationale afdelings sagsnummer, antallet af fremsendte dokumenter og datoen for det nationale organs eller afdelingens modtagelse heraf. Det nationale organ eller afdelingen sender en kopi af den fremsendte kvittering til ansøgeren.
2. Hvis Sortsmyndigheden modtager en ansøgning direkte fra ansøgeren eller via en afdeling eller et nationalt organ, skal den, uden at det berører øvrige bestemmelser, påføre de dokumenter, der indgår i ansøgningen, et sagsnummer og datoen for Sortsmyndighedens modtagelse heraf og sende ansøgeren en kvittering. Kvitteringen skal i det mindste indeholde angivelse af Sortsmyndighedens sagsnummer, antallet af modtagne dokumenter, datoen for Sortsmyndighedens modtagelse heraf og ansøgningsdatoen efter basisforordningens artikel 51. Hvis Sortsmyndigheden har modtaget ansøgningen via et nationalt organ eller en afdeling, sender den en kopi af kvitteringen til det pågældende organ eller den pågældende afdeling.
3. Hvis Sortsmyndigheden modtager en ansøgning fra en afdeling eller et nationalt organ senere end en måned efter ansøgerens indgivelse heraf, kan ansøgningsdatoen efter basisforordningens artikel 51 ikke ligge forud for datoen for Sortsmyndighedens modtagelse, medmindre Sortsmyndigheden på grundlag af fyldestgørende dokumentation fastslår, at ansøgeren har givet den underretning i overensstemmelse med basisforordningens artikel 49, stk. 1, litra b), og artikel 16, stk. 2, i nærværende forordning.
Artikel 18
Betingelserne i basisforordningens artikel 50, stk. 1
1. Hvis Sortsmyndigheden konstaterer, at ansøgningen ikke opfylder de krav, der er fastsat i basisforordningens artikel 50, stk. 1, giver den ansøgeren meddelelse om de mangler, der er konstateret, samt om, at det først er datoen for modtagelsen af tilfredsstillende oplysninger til afhjælpning af de meddelte mangler, der vil blive betragtet som ansøgningsdato efter basisforordningens artikel 51.
2. En ansøgning opfylder kun kravet i basisforordningens artikel 50, stk. 1, litra i), hvis den indeholder angivelse af datoen og landet for en eventuel første overdragelse som omhandlet i basisforordningens artikel 10, stk. 1, eller i modsat fald en erklæring om, at en sådan overdragelse endnu ikke har fundet sted.
3. En ansøgning opfylder kun kravet i basisforordningens artikel 50, stk. 1, litra j), hvis den indeholder en efter ansøgerens bedste overbevisning afgiven oplysning om datoen for og det berørte land i forbindelse med enhver tidligere ansøgning vedrørende sorten, det være sig:
-
en ansøgning om meddelelse af ejendomsret til sorten, eller
-
en ansøgning om officiel godkendelse af sorten til certificering og markedsføring, hvor en sådan officiel godkendelse omfatter en officiel beskrivelse af sorten i en medlemsstat eller i en stat, der er medlem af Den Internationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder.
Artikel 19
Betingelserne i basisforordningens artikel 50, stk. 2
1. Hvis Sortsmyndigheden bemærker, at ansøgningen ikke er i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel eller artikel 16, anvender den artikel 17, stk. 2, men den skal anmode ansøgeren om at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist. Hvis de meddelte mangler ikke rettidigt afhjælpes, giver Sortsmyndigheden straks afslag på ansøgningen i henhold til basisforordningens artikel 61, stk. 1, litra a).
2. Ansøgningen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
ansøgerens nationalitet, hvis han er en fysisk person, og hans angivelse som part i sagen som omhandlet i artikel 2 i nærværende forordning samt, hvis han ikke har frembragt sorten, navn og adresse på den, der har frembragt sorten
b)
det latinske navn på den slægt, art eller underart, som sorten tilhører, samt det almindelige navn
c)
forekomsten af de kendetegn for sorten, som efter ansøgerens opfattelse gør den klart skelnelig fra andre sorter, skal nærmere beskrives; navnene på sådanne andre sorter kan opgives som referencesorter for afprøvningen
d)
frembringelse, opretholdelse og formering af sorten, idet oplysningerne herom især skal omfatte:
-
kendetegn, sortsbetegnelsen, eller i mangel heraf den foreløbige betegnelse, samt oplysninger om dyrkningen af en anden sort eller andre sorter, når materiale af sådanne sorter løbende skal anvendes til fremstilling af sorten, eller
-
de genetisk modificerede kendetegn, når sorten er en genetisk modificeret organisme som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF (4)
e)
den region og det land, hvor sorten er frembragt eller fundet og udviklet
f)
dato og land for en eventuel første overdragelse af sortsbestanddele eller udbytte deraf med henblik på vurdering af nyhedsværdien i overensstemmelse med basisforordningens artikel 10 eller i modsat fald en erklæring om, at en sådan overdragelse endnu ikke har fundet sted
g)
angivelse af den myndighed, ansøgningen er indgivet til, og sagsnummeret på ansøgninger som omhandlet i artikel 18, stk. 3, i nærværende forordning
h)
eksisterende nationale sortsbeskyttelsesrettigheder eller eventuelle patenter, der er opnået inden for Fællesskabet for den pågældende sort.
3. Sortsmyndigheden kan kræve, at der inden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist meddeles enhver form for oplysninger og dokumentation, som er nødvendig, herunder om nødvendigt de tegninger og fotografier, der er behov for med henblik på gennemførelsen af den tekniske afprøvning.
4. Hvis den pågældende sort er en genetisk modificeret organisme som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF, anmoder Sortsmyndigheden ansøgeren om at fremsende en kopi af myndighedernes skriftlige godkendelse af, at den pågældende sort ikke indebærer nogen risiko for miljøet i forbindelse med en teknisk afprøvning, som skal tilvejebringes i henhold til artikel 55 og 56 i overensstemmelse med forskrifterne i nævnte direktiv.
Artikel 20
Påberåbelse af prioritet
Hvis en ansøger i henhold til basisforordningens artikel 52, stk. 2, påberåber sig prioritet på grundlag af en ansøgning, der ikke er den tidligste af dem, der skal angives i henhold til nærværende forordnings artikel 18, stk. 3, første led, meddeler Sortsmyndigheden, at en prioritetsdato kun kan anerkendes i forbindelse med den tidligste af sådanne ansøgninger. Hvis Sortsmyndigheden har udstedt en kvittering med angivelse af indgivelsesdatoen for en ansøgning, der ikke er den tidligste af dem, der skal angives, anses den meddelte prioritetsdato for at være uden virkning.
Artikel 21
Berettigelse til EF-sortsbeskyttelse under sagsbehandlingen
1. Hvis der mod ansøgeren er indledt spørgsmål vedrørende et krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98, stk. 4, og dette er indført i registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse, kan Sortsmyndigheden stille sagsbehandlingen i bero. Sortsmyndigheden kan fastsætte en dato, på hvilken den har til hensigt at fortsætte den verserende sagsbehandling.
2. Når en endelig afgørelse eller en anden form for afslutning af et søgsmål som omhandlet i stk. 1 er blevet indført i registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse, genoptager Sortsmyndigheden sagsbehandlingen. Genoptagelsen kan finde sted på et tidligere tidspunkt, men ikke inden den dato, der måtte være fastsat i medfør af stk. 1.
3. Hvis retten til EF-sortsbeskyttelse er overdraget til en anden person med virkning for Sortsmyndigheden, kan den pågældende person indtræde i den første ansøgers ansøgning, som om det var vedkommendes egen, forudsat han giver Sortsmyndigheden meddelelse herom senest en måned efter indførelsen af den endelige dom i registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse. Forfaldne gebyrer i henhold til basisforordningens artikel 83, der allerede er betalt af den første ansøger, anses for at være betalt af den efterfølgende ansøger.
Afdeling 2
Gennemførelse af den tekniske afprøvning
Artikel 22
Afgørelse om vejledende principper for afprøvning
1. Administrationsrådet træffer på forslag af Sortsmyndighedens præsident afgørelse om de vejledende principper for afprøvning. Datoen for afgørelsen og de deraf omfattede arter offentliggøres i den officielle tidende, der er omhandlet i artikel 87.
2. Hvis administrationsrådet ikke træffer afgørelse om vejledende principper for afprøvning, kan Sortsmyndighedens præsident træffe en foreløbig afgørelse herom. Den foreløbige afgørelse bortfalder på datoen for administrationsrådets afgørelse. Hvis den foreløbige afgørelse, som Sortsmyndighedens præsident har truffet, afviger fra administrationsrådets afgørelse, ændrer dette intet ved en teknisk afprøvning, der er indledt inden datoen for administrationsrådets afgørelse. Administrationsrådet kan tillade en undtagelse fra denne bestemmelse, hvis omstændighederne tilsiger det.
Artikel 23
Bemyndigelse af Sortsmyndighedens præsident
1. Når administrationsrådet træffer en afgørelse om vejledende principper for afprøvning, skal det give Sortsmyndighedens præsident bemyndigelse til at indføje forekomsten af yderligere kendetegn samt for en sort deres udtryk.
2. Hvis Sortsmyndigheden gør brug af den i stk. 1 omhandlede bemyndigelse, finder artikel 22, stk. 2, tilsvarende anvendelse.
Artikel 24
Sortsmyndighedens fremsendelse af oplysninger til prøvningsmyndigheden
I overensstemmelse med basisforordningens artikel 55, stk. 3, skal Sortsmyndigheden for en given sort fremsende kopier af nedennævnte dokumenter til prøvningsmyndigheden:
a)
ansøgningsformularen, det tekniske oplysningsskema og alle yderligere dokumenter, som ansøgeren har indgivet med oplysninger, der er nødvendige for den tekniske afprøvning
b)
de formularer, som ansøgeren har udfyldt i henhold til artikel 86
c)
dokumenter vedrørende en indsigelse, der er baseret på en påstand om, at betingelserne i forordningens artikel 7, 8 og 9 ikke er opfyldt.
Artikel 25
Samarbejde mellem Sortsmyndigheden og prøvningsmyndigheden
De ansatte ved prøvningsmyndigheden, der er ansvarlige for den tekniske afprøvning, og den referent, der er udpeget i henhold til artikel 8, stk. 1, samarbejder under hele forløbet af den tekniske afprøvning. Samarbejdet skal i det mindste omfatte:
a)
overvågning af den tekniske afprøvning, herunder referentens inspektion af afprøvningsstederne og af de ved afprøvningen anvendte metoder
b)
prøvningsmyndighedens meddelelse af oplysninger om en eventuel tidligere markedsføring af sorten, uden at Sortsmyndighedens øvrige undersøgelser berøres heraf, og
c)
prøvningsmyndighedens fremsendelse til Sortsmyndigheden af foreløbige rapporter om hver dyrkningsperiode.
Artikel 26
Afprøvningsrapporternes udformning
1. Den i basisforordningens artikel 57 omhandlede afprøvningsrapport skal underskrives af den ansatte ved prøvningsmyndigheden, der er ansvarlig herfor, og skal indeholde angivelse af, at råderetten over rapporten alene tilkommer Sortsmyndigheden i overensstemmelse med basisforordningens artikel 57, stk. 4.
2. Stk. 1 finder tilsvarende anvendelse på alle foreløbige rapporter, der skal fremsendes til Sortsmyndigheden. Prøvningsmyndigheden tilstiller direkte ansøgeren en kopi af sådanne foreløbige rapporter.
Artikel 27
Andre afprøvningsrapporter
1. En afprøvningsrapport om resultaterne af en teknisk afprøvning, der er foretaget eller som er ved at blive foretaget, i officielt øjemed i en medlemsstat, af en af de prøvningsmyndigheder, som er ansvarlig for den pågældende art i henhold til basisforordningens artikel 55, stk. 1, kan af Sortsmyndigheden anses for at være tilstrækkeligt grundlag for afgørelse, på betingelse af:
a)
at det materiale, der er forelagt med henblik på den tekniske afprøvning, mængdemæssigt og kvalitativt har været i overensstemmelse med de standarder, der måtte være fastlagt i henhold til basisforordningens artikel 55, stk. 4
b)
at den tekniske afprøvning er udført på en måde, der er forenelig med administrationsrådets udpegning i henhold til basisforordningens artikel 55, stk. 1, og at afprøvningen er gennemført i overensstemmelse med de vejledende principper for afprøvning eller de generelle instrukser, der er fastsat eller givet i henhold til basisforordningens artikel 56, stk. 2, og artikel 22 og 23 i nærværende forordning
c)
at Sortsmyndigheden har haft lejlighed til at overvåge den pågældende tekniske afprøvning, og
d)
at de foreløbige rapporter om de enkelte dyrkningsperioder er fremsendt til Sortsmyndigheden inden afprøvningsrapporten, såfremt den endelige rapport ikke er umiddelbart tilgængelig.
2. Hvis Sortsmyndigheden ikke finder, at den i stk. 1 omhandlede afprøvningsrapport udgør et tilstrækkeligt grundlag for en afgørelse, kan den gå videre i henhold til den procedure, der er fastsat i basisforordningens artikel 55, efter at have konsulteret ansøgeren og prøvningsmyndigheden.
3. Sortsmyndigheden og enhver kompetent national sortsmyndighed i en medlemsstat yder hinanden administrativ bistand ved efter anmodning at stille allerede foreliggende afprøvningsrapporter vedrørende en sort til rådighed med henblik på vurdering af samme sorts selvstændighed, ensartethed og stabilitet. Sortsmyndigheden eller den kompetente nationale myndighed opkræver et særligt beløb for fremsendelse af en sådan rapport til en anden myndighed, idet beløbet aftales mellem de pågældende myndigheder.
4. En afprøvningsrapport om resultaterne af en teknisk afprøvning, der er foretaget, eller som er ved at blive foretaget i officielt øjemed i et tredjeland, som er medlem af Den Internationale Union for Beskyttelse af Plantenyheder, kan af Sortsmyndigheden anses for at være tilstrækkeligt grundlag for afgørelse, på betingelse af at den tekniske afprøvning er i overensstemmelse med betingelserne i en skriftlig aftale mellem Sortsmyndigheden og den kompetente myndighed i det pågældende tredjeland. Disse betingelser skal mindst omfatte følgende:
a)
de for materialet gældende betingelser, jf. stk. 1, litra a)
b)
den tekniske afprøvning er foretaget i overensstemmelse med de vejledende principper for afprøvning eller de generelle instrukser, der er fastsat eller givet i henhold til basisforordningens artikel 56, stk. 2
c)
Sortsmyndigheden har haft lejlighed til at vurdere hensigtsmæssigheden af faciliteterne til gennemførelse af en teknisk afprøvning for den pågældende art i det pågældende tredjeland og til at overvåge den pågældende tekniske afprøvning, og
d)
betingelserne vedrørende tilgængeligheden af rapporter, jf. stk. 1, litra d).
Afdeling 3
Sortsbetegnelse
Artikel 28
Forslag til en sortsbetegnelse
Forslaget til en sortsbetegnelse skal underskrives og indgives skriftligt i to eksemplarer enten til Sortsmyndigheden eller til det nationale organ eller den afdeling, der er bemyndiget eller oprettet i medfør af basisforordningens artikel 30, stk. 4, hvis forslaget indgives hertil sammen med ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse.
Sortsmyndigheden skal vederlagsfrit udlevere en formular til indgivelse af forslag til sortsbetegnelse.
Hvis forslaget til en ændring af en sortsbetegnelse indgives ad elektronisk vej, skal det være i overensstemmelse med artikel 57, stk. 3, andet afsnit, for så vidt angår underskriften.
Artikel 29
Undersøgelse af et forslag
1. Hvis forslaget ikke indgives sammen med ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse, eller hvis en foreslået sortsbetegnelse ikke kan godkendes af Sortsmyndigheden, skal denne straks give ansøgeren meddelelse herom og opfordre ham til at indgive et forslag eller et nyt forslag samt oplyse om følgerne, hvis dette undlades.
2. Hvis Sortsmyndigheden på tidspunktet for dens modtagelse af resultaterne af den tekniske afprøvning i henhold til basisforordningens artikel 57, stk. 1, konstaterer, at ansøgeren ikke har indgivet noget forslag til en sortsbetegnelse, meddeler den straks afslag på ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse i henhold til basisforordningens artikel 61, stk. 1, litra c).
Artikel 30
Retningslinjer vedrørende sortsbetegnelser
Der skal i retningslinjer, som vedtages af administrationsrådet, opstilles ensartede og endegyldige kriterier vedrørende hindringer for anvendelse af artsbetegnelser som sortsbetegnelse, jf. basisforordningens artikel 63, stk. 3 og 4.
KAPITEL II
Indsigelser
Artikel 31
Fremsættelse af indsigelser
1. Indsigelser som omhandlet i basisforordningens artikel 59 skal indeholde:
a)
navnet på den ansøger og sagsnummeret på den ansøgning, mod hvilken der rejses indsigelse
b)
angivelse af indsigeren som part i sagen, jf. artikel 2
c)
hvis indsigeren har udpeget en befuldmægtiget, angivelse af dennes navn og adresse
d)
en redegørelse for den påstand, som indsigelsen, jf. basisforordningens artikel 59, stk. 3, bygger på, og for de særlige forhold, beviser og anbringender, hvorpå indsigelsen støttes.
2. Hvis der er fremsat flere indsigelser mod samme ansøgning om EF-sortsbeskyttelse, kan Sortsmyndigheden behandle disse indsigelser samlet.
Artikel 32
Afvisning af indsigelser
1. Hvis Sortsmyndigheden konstaterer, at en indsigelse ikke er i overensstemmelse med basisforordningens artikel 59, stk. 1 og 3, eller artikel 31, stk. 1, litra d), i nærværende forordning eller ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til identificering af den ansøgning, over for hvilken der fremsættes indsigelse, afviser den indsigelsen, medmindre manglerne afhjælpes inden for en af Sortsmyndigheden fastsat tidsfrist.
2. Hvis Sortsmyndigheden konstaterer, at indsigelsen ikke er i overensstemmelse med andre bestemmelser i basisforordningen eller med nærværende forordning, afviser den indsigelsen, medmindre manglerne afhjælpes inden udløbet af indsigelsesfristerne.
KAPITEL III
Opretholdelse af EF-sortsbeskyttelse
Artikel 33
Indehaverens forpligtelser i henhold til basisforordningens artikel 64, stk. 3
1. Indehaveren skal tillade inspektion af materiale af den pågældende sort og af det sted, hvor den uændrede sort opretholdes, således at det er muligt at indhente de oplysninger, der er nødvendige for en vurdering af sortens fortsatte uændrede beståen i overensstemmelse med basisforordningens artikel 64, stk. 3.
2. Indehaveren skal føre skriftlige optegnelser for at muliggøre kontrol af, om der er truffet de fornødne foranstaltninger som omhandlet i basisforordningens artikel 64, stk. 3.
Artikel 34
Teknisk efterkontrol af den beskyttede sort
Der skal foretages en teknisk efterkontrol af den beskyttede sort i overensstemmelse med de vejledende principper for afprøvningen, der var gældende, da EF-sortsbeskyttelsen blev meddelt for den pågældende sort, uden at dette berører anvendelsen af basisforordningens artikel 87, stk. 4. Artikel 22 og 24-27 finder tilsvarende anvendelse på Sortsmyndigheden, prøvningsmyndigheden og indehaveren.
Artikel 35
Andet materiale, der kan anvendes ved den tekniske efterkontrol
Når indehaveren har forelagt materiale af sorten i overensstemmelse med basisforordningens artikel 64, stk. 3, kan prøvningsmyndigheden med Sortsmyndighedens samtykke efterkontrollere det forelagte materiale ved kontrol af andet materiale, der er udtaget på en bedrift, hvor indehaveren eller en anden med dennes samtykke producerer materiale, eller udtaget af materiale, der er markedsført af indehaveren eller med dennes samtykke, eller udtaget af en medlemsstats myndigheder i overensstemmelse med deres beføjelser.
Artikel 36
Ændring af sortsbetegnelsen
1. Når en sortsbetegnelse skal ændres i henhold til forordningens artikel 66, giver Sortsmyndigheden indehaveren meddelelse om grundene hertil, ligesom den fastsætter en tidsfrist, inden for hvilken indehaveren skal fremsende et egnet forslag til en ændret sortsbetegnelse, og oplyser om, at EF-sortsbeskyttelsen kan ophæves i henhold til basisforordningens artikel 21, hvis der ikke indgives et sådant forslag.
2. Hvis Sortsmyndigheden ikke kan godkende forslaget til en ændret sortsbetegnelse, giver den straks indehaveren meddelelse herom, ligesom den igen fastsætter en tidsfrist, inden for hvilken indehaveren skal forelægge et egnet forslag, idet der oplyses om, at EF-sortsbeskyttelsen kan ophæves i henhold til basisforordningens artikel 21, hvis der ikke indgives et sådant forslag.
3. Artikel 31 og 32 i nærværende forordning finder tilsvarende anvendelse på en indsigelse, der er indgivet i medfør af basisforordningens artikel 66, stk. 3.
4. Hvis forslaget til en ændring af en sortsbetegnelse indgives ad elektronisk vej, skal det være i overensstemmelse med artikel 57, stk. 3, andet afsnit, for så vidt angår underskriften.
KAPITEL IV
EF-licenser, som Sortsmyndigheden kan meddele
Afdeling 1
Tvangslicenser i henhold til basisforordningens artikel 29
Artikel 37
Ansøgning om tvangslicens
1. En ansøgning om tvangslicens skal i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 1, 2 og 5, indeholde:
a)
angivelse af ansøgeren og indehaveren af den pågældende sortsbeskyttelse som parter i sagen
b)
sortsbetegnelsen og de plantearter, som den eller de pågældende sorter henhører under
c)
et forslag til den type handlinger, der skal være omfattet af tvangslicensen
d)
en begrundelse for almenhedens interesse, herunder oplysninger om faktiske forhold, beviser og anbringender, der kan underbygge den påberåbte almene interesse
e)
ved en ansøgning som omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 2, et forslag til den gruppe af personer, der skal meddeles tvangslicens, herunder i givet fald de særlige krav, som den pågældende persongruppe skal opfylde
f)
et forslag til et rimeligt vederlag og beregningsgrundlaget herfor.
2. En ansøgning om tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 5a, skal indeholde:
a)
angivelse af ansøgeren, der er indehaver af en patentrettighed, og indehaveren af den pågældende sortsbeskyttelse som parter i sagen
b)
sortsbetegnelsen og de plantearter, som den eller de pågældende sorter henhører under
c)
en bekræftet genpart af patentbrevet, hvoraf fremgår nummeret på og kravene i patentet på den bioteknologiske opfindelse samt den myndighed, der har meddelt patentet
d)
et forslag til den type handlinger, der skal være omfattet af tvangslicensen
e)
et forslag til et rimeligt vederlag og beregningsgrundlaget herfor
f)
en erklæring, der angiver, hvorfor den bioteknologiske opfindelse udgør et betydeligt teknisk fremskridt af væsentlig økonomisk interesse i forhold til den beskyttede plantesort, herunder oplysninger om faktiske forhold, beviser og anbringender, der kan underbygge kravet
g)
et forslag til licensens geografiske rækkevidde, der ikke må gå ud over den geografiske rækkevidde af det i litra c) omhandlede patent.
3. En ansøgning om gensidig licens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 5a, andet afsnit, skal indeholde:
a)
angivelse af ansøgeren, der er indehaver af en patentrettighed, og indehaveren af den pågældende sortsbeskyttelse som parter i sagen
b)
sortsbetegnelsen og de plantearter, som den eller de pågældende sorter henhører under
c)
en bekræftet genpart af patentbrevet, hvoraf fremgår nummeret på og kravene i patentet på den bioteknologiske opfindelse samt den myndighed, der har meddelt patentet
d)
et officielt dokument, hvoraf det fremgår, at der er meddelt tvangslicens for en patenteret bioteknologisk opfindelse til indehaveren af sortsbeskyttelsen
e)
et forslag til den type handlinger, der skal være omfattet af den gensidige licens
f)
et forslag til et rimeligt vederlag og beregningsgrundlaget herfor
g)
et forslag til den gensidige licens’ geografiske rækkevidde, der ikke må gå ud over den geografiske rækkevidde af det i litra c) omhandlede patent.
4. En ansøgning om tvangslicens vedlægges dokumentation for, at ansøgeren uden held har anmodet indehaveren af sortsbeskyttelsen om indgåelse af en licensaftale. Hvis Kommissionen eller en medlemsstat ansøger om en tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 2, kan Sortsmyndigheden i tilfælde af force majeure give dispensation fra denne bestemmelse.
5. En anmodning om indgåelse af en licensaftale anses at være fremsat uden held efter stk. 4, hvis:
a)
indehaveren ikke inden for en rimelig periode har givet et endeligt svar til den, der har fremsat anmodningen, eller
b)
indehaveren har nægtet at indgå en licensaftale med den person, der har fremsat anmodningen, eller
c)
indehaveren har tilbudt den person, der har fremsat anmodningen, en licensaftale på åbenbart urimelige vilkår, herunder vilkår vedrørende den royalty, der skal betales, og vilkår, der i deres helhed er åbenbart urimelige.
Artikel 38
Behandling af en ansøgning om tvangslicens
1. Den mundtlige forhandling og bevisoptagelsen foregår i princippet i ét og samme forhandlingsmøde.
2. En begæring om yderligere forhandlingsmøder kan kun imødekommes, hvis den er begrundet i omstændigheder, der har ændret sig under eller efter forhandlingsmødet.
3. Inden Sortsmyndigheden træffer en afgørelse, opfordrer den sagens parter til i mindelighed at indgå en licensaftale. Alt efter forholdene fremsætter Sortsmyndigheden forslag til en sådan mindelig aftale.
Artikel 39
Ejerforholdet vedrørende EF-sortsbeskyttelsen under sagens behandling
1. Hvis der over for indehaveren er indledt søgsmål vedrørende krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98, stk. 1, og dette er indført i registret over EF-sortsbeskyttelse, kan Sortsmyndigheden udsætte sagsbehandlingen vedrørende meddelelse af tvangslicens. Sagsbehandlingen genoptages først, når den endelige dom i det pågældende søgsmål eller en anden afslutning af sagen er indført i nævnte register.
2. Hvis en EF-sortsbeskyttelse er blevet overdraget med virkning for Sortsmyndigheden, indtræder den nye indehaver på anmodning af ansøgeren som part i sagen, hvis ansøgeren uden held har anmodet den nye indehaver om en licensaftale inden to måneder efter modtagelsen af Sortsmyndighedens meddelelse om, at navnet på den nye indehaver er blevet indført i registret over EF-sortsbeskyttelse. En anmodning fra ansøgeren skal ledsages af tilfredsstillende dokumentation for vedkommendes forgæves bestræbelser og i givet fald for den nye indehavers handlinger.
3. Ved en ansøgning som omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 2, indtræder den nye indehaver som part i sagen. Stk. 1 finder ikke anvendelse.
Artikel 40
Indholdet af afgørelsen om ansøgningen
Den skriftlige afgørelse underskrives af Sortsmyndighedens præsident. Afgørelsen skal indeholde:
a)
en erklæring om, at afgørelsen er truffet af Sortsmyndigheden
b)
datoen for afgørelsen
c)
navnene på de udvalgsmedlemmer, der har deltaget i sagsbehandlingen
d)
navnene på sagens parter og deres befuldmægtigede
e)
en henvisning til udtalelsen fra administrationsrådet
f)
en beskrivelse af de forhold, der skal træffes afgørelse om
g)
et resumé af de faktiske omstændigheder
h)
en begrundelse for den trufne afgørelse
i)
Sortsmyndighedens egentlige afgørelse; denne kan alt efter tilfældet omfatte fastlæggelse af de handlinger, der omfattes af tvangslicensen, de i den forbindelse fastlagte betingelser og gruppen af personer, herunder i givet fald de bestemte krav, der gælder for denne gruppe.
Artikel 41
Meddelelse af tvangslicens
1. En afgørelse om meddelelse af tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 1, 2 og 5, skal indeholde en begrundelse med angivelse af de relevante almene interesser:
2. Følgende forhold kan navnlig anses for at være i almenhedens interesse:
a)
beskyttelse af menneskers, dyrs og planters liv og helbred
b)
behovet for at forsyne markedet med materiale med særlige kendetegn
c)
behovet for at opretholde en tilskyndelse til at fortsætte frembringelsen af forbedrede sorter.
3. En afgørelse om meddelelse af tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 5a, skal indeholde en erklæring, der angiver, hvorfor den bioteknologiske opfindelse udgør et betydeligt teknisk fremskridt af væsentlig økonomisk interesse. Følgende forhold kan navnlig anses for at underbygge, at opfindelsen er et betydeligt teknisk fremskridt af væsentlig økonomisk interesse i forhold til den beskyttede plantesort:
a)
forbedring af dyrkningsteknikker
b)
forbedring af miljøbeskyttelsen
c)
forbedring af teknikkerne til fremme af anvendelsen af genetisk biodiversitet
d)
forbedring af kvaliteten
e)
forbedring af udbyttet
f)
forbedring af modstandsdygtigheden
g)
forbedring af tilpasningen til specifikke klima- og/eller miljøforhold.
4. Tvangslicensen er ikke-eksklusiv.
5. Tvangslicensen kan ikke overdrages, undtagen sammen med den del af en virksomhed, der udnytter tvangslicensen, eller i det i basisforordningens artikel 29, stk. 5, omhandlede tilfælde sammen med sortsbeskyttelse for en i det væsentlige afledt sort.
Artikel 42
Betingelser vedrørende den person, der meddeles tvangslicens
1. Den person, som en tvangslicens meddeles til, skal have tilstrækkelige finansielle og tekniske midler til at kunne udnytte tvangslicensen, uden at dette i øvrigt berører de betingelser, der er omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 3.
2. Overholdelse af de betingelser vedrørende tvangslicensen, der er fastlagt i afgørelsen herom, anses som en af de omstændigheder, der er omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 4.
3. Sortsmyndigheden fastsætter, at den person, der meddeles tvangslicens, ikke må tage retlige skridt vedrørende krænkelser af EF-sortsbeskyttelsen, medmindre indehaveren har afvist at tage sådanne skridt eller har undladt at gøre dette i en periode på to måneder efter at være blevet anmodet herom.
Artikel 43
Grupper af personer, der opfylder specifikke krav i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 2
1. Enhver person, der har til hensigt at udnytte en tvangslicens, og som er omfattet af den gruppe af personer, der opfylder de i basisforordningens artikel 29, stk. 2, omhandlede bestemte krav, giver ved anbefalet brev med modtagelsesbevis Sortsmyndigheden og indehaveren meddelelse herom. Meddelelsen skal navnlig indeholde:
a)
navn og adresse på den pågældende person efter de regler, der i henhold til artikel 2 gælder for parterne i en sag
b)
en erklæring om, hvorledes de pågældende krav er opfyldt
c)
en erklæring med angivelse af de påtænkte handlinger, og
d)
en forsikring om, at den pågældende person har de nødvendige finansielle midler til at kunne udnytte tvangslicensen, og oplysninger om hans tekniske forudsætninger herfor.
2. På begæring indfører Sortsmyndigheden en person i registret over EF-sortsbeskyttelse, hvis den pågældende person har opfyldt betingelserne vedrørende den i stk. 1 omhandlede meddelelse. Den pågældende har ikke ret til at udnytte tvangslicensen, inden denne er indført i registret. Indførelsen heri meddeles den pågældende person og indehaveren.
3. Artikel 42, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse på en person, der er indført i registret over EF-sortsbeskyttelse i henhold til stk. 2. Enhver dom eller anden afslutning på et søgsmål vedrørende en krænkelse gælder også for de øvrige personer, der er indført eller indføres i registret.
4. Den i stk. 2 omhandlede indførelse i registret kan slettes alene med den begrundelse, at der med hensyn til de bestemte krav, der er fastsat i afgørelsen om meddelelse af tvangslicens, eller de finansielle og tekniske midler, der er konstateret i henhold til stk. 2, er indtrådt ændringer efter udløbet af et år efter meddelelsen af tvangslicensen og inden for den eventuelle tidsfrist, der måtte være fastsat ved meddelelsen. Slettelse af en indførelse i registret meddeles den indførte person og indehaveren.
Afdeling 2
Licenser efter basisforordningens artikel 100, stk. 2
Artikel 44
Licenser efter basisforordningens artikel 100, stk. 2
1. En anmodning om en ikke-eksklusiv licens fra en ny indehaver, som omhandlet i basisforordningens artikel 100, stk. 2, fremsættes, for så vidt angår den tidligere indehaver, senest to måneder efter modtagelsen af Sortsmyndighedens meddelelse om, at navnet på den nye indehaver er indført i registret over EF-sortsbeskyttelse, og for så vidt angår en person, der har haft udnyttelsesret, senest fire måneder efter dette tidspunkt.
2. En ansøgning om meddelelse af licens i henhold til basisforordningens artikel 100, stk. 2, vedlægges dokumentation for, at der uden held er fremsat en anmodning som omhandlet i denne artikels stk. 1. Artikel 37, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 5, artikel 38, artikel 39, stk. 3, artikel 40, undtagen litra f), artikel 41, stk. 3 og 4, og artikel 42 finder tilsvarende anvendelse.
AFSNIT III
SAGSBEHANDLINGEN VED APPELKAMRENE
Artikel 45
Klagens indhold
Klagen skal indeholde:
a)
angivelse af den, der indgiver klagen, som part i appelsagen, jf. artikel 2
b)
sagsnummeret på den afgørelse, der påklages, og en erklæring om, i hvilket omfang der anmodes om ændring eller annullation af afgørelsen.
Artikel 46
Modtagelse af klagen
Når Sortsmyndigheden modtager en klage, påfører den klagen et sagsnummer og datoen for Sortsmyndighedens modtagelse, ligesom den oplyser klageren om tidsfristen for indgivelse af begrundelse for klagen. Undladelse af at give en sådan oplysning kan ikke påberåbes.
Artikel 47
Intervention som part i appelsagen
1. Sortsmyndigheden sender straks en kopi af klagen med påført sagsnummer og modtagelsesdato til de parter i sagen, der har deltaget i sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden.
2. De i stk. 1 omhandlede parter i sagen kan intervenere som parter i appelsagen inden for en frist på to måneder fra tilsendelsen af kopien af klagen.
Artikel 48
Sortsmyndighedens opgave
1. Det kontor i Sortsmyndigheden, der er omhandlet i basisforordningens artikel 70, stk. 1, og formanden for appelkammeret sikrer ved intern forberedelse af sagen, at appelkammeret kan behandle den straks efter dens forelæggelse; formanden skal navnlig vælge de to øvrige medlemmer i overensstemmelse med basisforordningens artikel 46, stk. 2, og udpege en referent inden sagens forelæggelse.
2. Inden sagens forelæggelse skal det kontor i Sortsmyndigheden, der er omhandlet i basisforordningens artikel 70, stk. 1, straks fremsende en kopi af de dokumenter, der er modtaget fra en af appelsagens parter, til de øvrige parter i appelsagen.
3. Sortsmyndighedens præsident sørger for offentliggørelse af de i artikel 89 omhandlede oplysninger, inden sagen forelægges.
Artikel 49
Afvisning af en klage
1. Hvis klagen ikke er i overensstemmelse med basisforordningen, navnlig artikel 67, 68 og 69, eller nærværende forordning, navnlig artikel 45, giver appelkammeret klageren meddelelse herom og opfordrer denne til om muligt at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af appelkammeret fastsat frist. Hvis klagen ikke rettidigt berigtiges, afviser appelkammeret sagen.
2. Hvis der indgives klage vedrørende en af Sortsmyndighedens afgørelser, som også er genstand for en direkte klage som omhandlet i basisforordningens artikel 74, forelægger appelkammeret med klagerens samtykke straks klagen som en direkte klage for De Europæiske Fællesskabers Domstol; hvis klageren ikke giver samtykke hertil, afvises klagen. Hvis en klage forelægges Domstolen, anses den for at være forelagt Domstolen på den i artikel 46 omhandlede dato for Sortsmyndighedens modtagelse.
Artikel 50
Mundtlig forhandling
1. Efter sagens forelæggelse indkalder appelkammerets formand hurtigst muligt appelsagens parter til mundtlig forhandling som omhandlet i basisforordningens artikel 77, idet han henleder parternes opmærksomhed på artikel 59, stk. 2, i nærværende forordning.
2. Den mundtlige forhandling og bevisoptagelsen foregår i princippet på ét og samme forhandlingsmøde.
3. En begæring om yderligere forhandlingsmøder kan kun imødekommes, hvis den er begrundet i omstændigheder, der har ændret sig under eller efter forhandlingsmødet.
Artikel 51
Behandling af klagen
Medmindre andet er fastsat, finder bestemmelserne om sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden tilsvarende anvendelse på behandlingen af appelsager; ved sagens parter forstås i så henseende appelsagens parter.
Artikel 52
Afgørelsen vedrørende klagen
1. Senest tre måneder efter afslutningen af den mundtlige forhandling skal afgørelsen vedrørende klagen fremsendes skriftligt til appelsagens parter på en af de måder, der er foreskrevet i artikel 64, stk. 3.
2. Den skriftlige afgørelse skal underskrives af appelkammerets formand og af den referent, der er udpeget i henhold til artikel 48, stk. 1. Afgørelsen skal indeholde:
a)
en erklæring om, at afgørelsen er truffet af appelkammeret
b)
datoen for afgørelsen
c)
navnene på formanden og de øvrige medlemmer af appelkammeret, der har deltaget i behandlingen af klagen
d)
navnene på appelsagens parter og deres befuldmægtigede
e)
en beskrivelse af de forhold, der skal træffes afgørelse om
f)
et resumé af de faktiske omstændigheder
g)
en begrundelse for den trufne afgørelse
h)
appelkammerets egentlige afgørelse, herunder om nødvendigt en afgørelse vedrørende fordelingen af omkostningerne eller om tilbagebetaling af gebyrer.
3. I forbindelse med appelkammerets skriftlige afgørelse skal der gives oplysning om muligheden for yderligere anke, herunder fristen for indgivelse heraf. Appelsagens parter kan ikke påberåbe sig, at der ikke er givet sådan en oplysning.
AFSNIT IV
GENERELLE SAGSBEHANDLINGSREGLER
KAPITEL I
Afgørelser, meddelelser og dokumenter
Artikel 53
Afgørelser
1. Enhver af Sortsmyndighedens afgørelser skal underskrives af og indeholde navnet på det medlem af personalet, der er ansvarligt efter bemyndigelse fra Sortsmyndighedens præsident i overensstemmelse med basisforordningens artikel 35.
2. Finder der mundtlig forhandling sted ved Sortsmyndigheden, kan afgørelsen forkyndes mundtligt. Afgørelsen skal senere skriftligt tilstilles sagens parter i overensstemmelse med artikel 64.
3. I forbindelse med de af Sortsmyndighedens afgørelser, som kan påklages i henhold til basisforordningens artikel 67 eller være genstand for direkte søgsmål i henhold til basisforordningens artikel 74, skal der gives oplysning om adgangen til klage eller søgsmål med angivelse af fristen for indgivelse af klage eller anlæggelse af søgsmål. Sagens parter kan ikke påberåbe sig, at der ikke er givet en sådan oplysning.
4. Sproglige fejl, skrivefejl og åbenbare fejl i Sortsmyndighedens afgørelser korrigeres.
Artikel 54
Attest på EF-sortsbeskyttelse
1. Når Sortsmyndigheden meddeler EF-sortsbeskyttelse, udsteder den sammen med afgørelsen herom en attest på EF-sortsbeskyttelsen som bevis på meddelelsen heraf.
2. Sortsmyndigheden udsteder attesten på EF-sortsbeskyttelse på de af Den Europæiske Unions officielle sprog, som den pågældende indehaver anmoder om.
3. Efter anmodning kan Sortsmyndigheden udstede en kopi til den berettigede person, hvis det konstateres, at den originale attest er gået tabt eller tilintetgjort.
Artikel 55
Meddelelser
Medmindre andet er fastsat, skal enhver meddelelse fra Sortsmyndigheden eller fra en prøvningsmyndighed i det mindste indeholde angivelse af navnet på det ansvarlige medlem af personalet.
Artikel 56
Parternes ret til at udtale sig
1. Hvis Sortsmyndigheden konstaterer, at en afgørelse ikke kan træffes i overensstemmelse med en ansøgning eller en begæring, meddeler den de konstaterede mangler til den pågældende part i sagen og opfordrer vedkommende til at afhjælpe disse mangler inden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist. Hvis de konstaterede og meddelte mangler ikke er afhjulpet rettidigt, træffer Sortsmyndigheden sin afgørelse.
2. Hvis Sortsmyndigheden modtager bemærkninger fra en part i sagen, meddeler den disse bemærkninger til de øvrige parter i samme sag og opfordrer dem, hvis den finder det nødvendigt, til at besvare dem inden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist. Hvis der ikke rettidigt er modtaget noget svar, ser Sortsmyndigheden bort fra eventuelle dokumenter, der senere modtages.
Artikel 57
Dokumenter indgivet af sagens parter
1. Alle de dokumenter, der indgives af sagens parter, skal fremsendes pr. post, afleveres personligt eller sendes ad elektronisk vej.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter de nærmere bestemmelser for sådanne elektroniske fremsendelser.
2. Datoen for modtagelsen af et dokument, der indgives af en part i sagen, anses at være den dato, på hvilken dokumentet faktisk modtages ved Sortsmyndigheden, eller, hvis der er tale om et dokument, der indgives ad elektronisk vej, den dato på hvilken dokumentet modtages elektronisk af Sortsmyndigheden.
3. Bortset fra dokumenter, der er vedlagt som bilag, skal alle de af sagens parter indgivne dokumenter være underskrevet af den pågældende part eller dens befuldmægtigede.
Hvis et dokument sendes til Sortsmyndigheden ad elektronisk vej, skal det indeholde en elektronisk signatur.
4. Hvis et dokument ikke er behørigt underskrevet, eller hvis det modtagne dokument er ufuldstændigt eller ulæseligt, eller hvis Sortsmyndigheden er i tvivl om dokumentets nøjagtighed, skal Sortsmyndigheden informere afsenderen herom og opfordre den pågældende til at fremsende det originale dokument underskrevet i overensstemmelse med stk. 3, eller genfremsende en kopi af originalen inden for en frist på en måned.
Efterkommes opfordringen inden for den angivne frist, anses det underskrevne dokument eller det genfremsendte dokument som modtaget på datoen for modtagelsen af det første dokument. Efterkommes opfordringen ikke inden for den fastsatte frist, anses dokumentet for ikke at være modtaget.
5. Dokumenter, der skal meddeles til andre parter i sagen og til den berørte prøvningsmyndighed, eller som vedrører to eller flere ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse eller en udnyttelsesret, skal indgives i et tilstrækkeligt antal eksemplarer. Manglende eksemplarer udfærdiges på den pågældende parts bekostning.
Første afsnit finder ikke anvendelse på dokumenter, der indgives ad elektronisk vej.
Artikel 58
Bevisdokumenter
1. Bevis for endelige domme og afgørelser, der ikke er truffet af Sortsmyndigheden, eller bevis for andre dokumenter, der skal forelægges af sagens parter, kan fremlægges ved at fremsende en ikke-bekræftet kopi.
2. Hvis Sortsmyndigheden er i tvivl om ægtheden af det bevis, der er omhandlet i stk. 1, kan den kræve, at originalen eller en bekræftet kopi fremsendes.
KAPITEL II
Mundtlig forhandling og bevisoptagelse
Artikel 59
Indkaldelse til mundtlig forhandling
1. Sagens parter indkaldes til mundtlig forhandling i henhold til basisforordningens artikel 77, og deres opmærksomhed henledes på stk. 2 i nærværende artikel. Ved indkaldelse af sagens parter er indkaldelsesfristen på mindst en måned, medmindre sagens parter og Sortsmyndigheden er indforstået med en kortere frist.
2. Hvis en part i sagen, som forskriftsmæssigt er blevet indkaldt til mundtlig forhandling ved Sortsmyndigheden, ikke giver møde, kan forhandlingen fortsættes uden vedkommende.
Artikel 60
Bevisoptagelse ved Sortsmyndighedens foranstaltning
1. Anser Sortsmyndigheden afhøring af sagens parter, vidner eller sagkyndige eller en besigtigelse for påkrævet, træffer den en afgørelse herom, i hvilken den påtænkte bevisoptagelse, de relevante forhold, der skal bevises, samt dag, klokkeslæt og sted for afhøringen eller besigtigelsen angives. Har en part i sagen begæret afhøring af vidner eller sagkyndige, fastsætter Sortsmyndigheden i afgørelsen den frist, inden for hvilken den pågældende part i sagen skal give Sortsmyndigheden meddelelse om navn og adresse på de vidner og sagkyndige, som vedkommende ønsker afhørt.
2. Ved indkaldelse af parter i sagen, vidner eller sagkyndige til afhøring er indkaldelsesfristen på mindst en måned, medmindre Sortsmyndigheden og de pågældende er indforstået med en kortere frist. Indkaldelsen skal indeholde:
a)
et uddrag af den i stk. 1 nævnte afgørelse, som specielt skal angive dag, klokkeslæt og sted for den berammede forhandling samt de forhold, hvorom sagens parter, vidnerne og de sagkyndige skal afhøres
b)
navnene på parterne i sagen og oplysning om de rettigheder, der tilkommer vidnerne og de sagkyndige i henhold til artikel 62, stk. 2, 3 og 4
c)
en angivelse af, at parten i sagen, vidnet eller den sagkyndige kan anmode om at blive afhørt ved en domstol eller en anden kompetent myndighed i det land, hvori den pågældende har bopæl, og en opfordring til inden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist at meddele, om vedkommende er parat til at give møde for Sortsmyndigheden.
3. Inden afhøringen af en part i sagen, et vidne eller en sagkyndig underrettes den pågældende om, at Sortsmyndigheden kan anmode domstolene eller en anden kompetent myndighed i det land, hvori den pågældende har bopæl, om at foretage fornyet afhøring under ed eller i en anden bindende form.
4. Sagens parter underrettes om afhøringen af et vidne eller en sagkyndig ved en domstol eller en anden kompetent myndighed. De har ret til at være til stede og til at stille spørgsmål til de parter i sagen, de vidner eller de sagkyndige, der afhøres, enten gennem den pågældende myndighed eller direkte.
Artikel 61
Kommissorier til sagkyndige
1. Sortsmyndigheden bestemmer, i hvilken form en af denne udpeget sagkyndig skal afgive rapport.
2. Den sagkyndiges kommissorium skal indeholde:
a)
en nøje beskrivelse af opgaven
b)
den for angivelsen af rapporten fastsatte frist
c)
navnene på sagens parter
d)
oplysninger om de rettigheder, der tilkommer ham i henhold til artikel 62, stk. 2, 3 og 4.
3. Med henblik på udarbejdelsen af den sagkyndiges rapport kan Sortsmyndigheden opfordre den prøvningsmyndighed, der har foretaget den tekniske afprøvning af den pågældende sort, til at stille materiale til rådighed i overensstemmelse med Sortsmyndighedens instrukser. Om nødvendigt kan Sortsmyndigheden også anmode om materiale fra sagens parter eller fra tredjemand.
4. Der skal til sagens parter udleveres et eksemplar og i givet fald en oversættelse af enhver skriftlig rapport.
5. Sagens parter kan fremsætte indsigelse mod en sagkyndig. Basisforordningens artikel 48, stk. 3, og artikel 81, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.
6. Artikel 13, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse på sagkyndige udpeget af Sortsmyndigheden. Når den sagkyndige udpeges, skal Sortsmyndigheden underrette den pågældende om hans tavshedspligt.
Artikel 62
Omkostninger ved bevisoptagelsen
1. Sortsmyndigheden kan gøre bevisoptagelsen betinget af, at den part i sagen, der har anmodet om bevisoptagelsen, hos Sortsmyndigheden deponerer et beløb, som denne fastsætter på grundlag af et overslag over de forventede omkostninger.
2. Vidner og sagkyndige, der indkaldes af Sortsmyndigheden, og som giver møde for denne, har ret til en passende godtgørelse af udgifter til rejse og ophold. Der kan udbetales forskud på en sådan godtgørelse.
3. Vidner, som er berettigede til godtgørelse i henhold til stk. 2, har også ret til en passende erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, og sagkyndige har ret til vederlag for deres arbejde, medmindre de tilhører prøvningsmyndighedernes personale. Sådanne beløb udbetales til vidnerne efter bevisoptagelsen og til de sagkyndige, når de har udført deres respektive pligter eller opgaver.
4. Sortsmyndigheden udbetaler de i stk. 2 og 3 omhandlede beløb i overensstemmelse med de nærmere regler og maksimumssatser, der er fastsat i bilag I.
Artikel 63
Referat af mundtlig forhandling og bevisoptagelse
1. Ved mundtlig forhandling og bevisoptagelse udfærdiges et referat, der skal indeholde de væsentlige punkter i den mundtlige forhandling eller bevisoptagelsen, sagsparternes relevante erklæringer, de af sagens parter, vidner eller sagkyndige afgivne forklaringer samt resultatet af enhver besigtigelse.
2. Referatet af et vidnes, en sagkyndigs eller en sagsparts forklaring oplæses for den pågældende eller forelægges ham til gennemsyn. Det noteres i referatet, at dette har fundet sted, og at referatet er godkendt af den person, der har afgivet forklaringen. Godkendes referatet ikke, anføres den pågældendes indsigelser.
3. Referatet underskrives af den ansatte, som har udfærdiget referatet, og af den ansatte, som har ledet den mundtlige forhandling eller bevisoptagelsen.
4. Sagens parter tilstilles en genpart af referatet og i givet fald en oversættelse heraf.
KAPITEL III
Tilstillelse af meddelelser
Artikel 64
Almindelige bestemmelser om tilstillelse af meddelelser
1. Under sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden finder enhver tilstillelse af meddelelser til sagens parter sted enten ved fremsendelse af originalen af det pågældende dokument, en ikke-bekræftet kopi heraf eller en edb-udskrift. Dokumenter, som andre parter i sagen har forelagt, kan fremsendes i form af ikke-bekræftede kopier.
2. Hvis en eller flere parter har udpeget en befuldmægtiget, tilstilles denne meddelelserne i overensstemmelse med stk. 1.
3. Tilstillelse af meddelelser finder sted:
a)
pr. post, jf. artikel 65
b)
ved personlig aflevering, jf. artikel 66
c)
ved offentlig bekendtgørelse, jf. artikel 67, eller
d)
ad elektronisk vej eller ved andre tekniske midler i overensstemmelse med andet afsnit.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende tilstillelse ad elektronisk vej.
4. Dokumenter eller kopier heraf, som skal tilstilles i henhold til basisforordningens artikel 79, tilstilles pr. post ved anbefalet brev med modtagelsesbevis; de kan også tilstilles ad elektronisk vej, således som det fastsættes af Sortsmyndighedens præsident.
Artikel 65
Tilstillelse pr. post
1. Tilstillelse til modtagere, som hverken har deres bopæl eller hovedsæde eller et forretningssted inden for Fællesskabet, og som ikke har udpeget en befuldmægtiget i overensstemmelse med basisforordningens artikel 82, foretages ved, at det dokument, der skal tilstilles, overgives til postbesørgelse som almindeligt brev til den seneste adresse på modtageren, som er Sortsmyndigheden bekendt. Tilstillelse betragtes som foretaget ved indleveringen til postvæsenet, også selv om brevet returneres med påtegning om, at adressaten er ubekendt.
2. Ved tilstillelse af meddelelse ved anbefalet brev med eller uden modtagelsesbevis anses brevet for at være leveret til modtageren på den tiende dag efter indleveringen til postvæsenet, medmindre det ikke er kommet frem til modtageren eller først er kommet frem på et senere tidspunkt; i tvivlstilfælde påhviler det Sortsmyndigheden alt efter tilfældet at føre bevis for, at brevet er kommet frem, eller for den dato, på hvilken det er afleveret til modtageren.
3. Tilstillelse ved anbefalet brev med eller uden modtagelsesbevis anses som foretaget, selv om modtageren nægter at modtage eller at kvittere for modtagelsen af brevet.
4. I det omfang tilstillelse af post ikke er reguleret ved stk. 1, 2 og 3, finder retsreglerne i den stat, i hvilken tilstillelse finder sted, anvendelse.
Artikel 66
Tilstillelse ved direkte udlevering
Tilstillelse af meddelelser kan finde sted hos Sortsmyndigheden ved direkte udlevering af dokumentet til modtageren, der skal kvittere for modtagelsen heraf. Tilstillelse af meddelelsen anses som foretaget, selv om den pågældende nægter at modtage dokumentet eller at kvittere for dets modtagelse.
Artikel 67
Offentlig bekendtgørelse
Hvis modtagerens adresse ikke kan fastslås, eller hvis tilstillelse i overensstemmelse med artikel 64, stk. 4, har vist sig at være umulig, selv ved Sortsmyndighedens andet forsøg, finder tilstillelse af meddelelsen sted ved offentlig bekendtgørelse i den periodiske tidende, der er omhandlet i basisforordningens artikel 89. Sortsmyndighedens præsident fastsætter nærmere regler om offentlig bekendtgørelse.
Artikel 68
Uregelmæssigheder ved tilstillelse af meddelelser
Kan Sortsmyndigheden ikke bevise, at et dokument, der er kommet frem til modtageren, er tilstillet forskriftsmæssigt, eller er bestemmelserne om tilstillelse ikke blevet iagttaget, anses dokumentet at være tilstillet på den dag, der af Sortsmyndigheden påvises som modtagelsesdag.
KAPITEL IV
Frister og afbrydelse af sagsbehandlingen
Artikel 69
Beregning af frister
1. Frister udtrykkes i hele dage, uger, måneder eller år.
2. Fristen begynder at løbe fra den dag, der følger efter den dag, på hvilken den afgørende begivenhed fandt sted, idet denne begivenhed kan være en handling eller udløbet af en anden frist. Består handlingen i tilstillelse af en meddelelse, er den afgørende begivenhed modtagelsen af det tilstillede dokument medmindre andet er fastsat.
3. Uanset stk. 2 begynder fristen at løbe fra den femtende dag efter offentliggørelsen af den pågældende handling, når handlingen består i en offentlig bekendtgørelse som omhandlet i artikel 67, en afgørelse fra Sortsmyndigheden, der ikke er tilstillet den relevante person, eller en handling, som er foretaget af en part i sagen, og som skal offentliggøres.
4. Når en frist udtrykkes som et år eller et antal år, udløber den i det pågældende senere år i samme måned og på samme dag som den måned og den dag, hvor den afgørende begivenhed fandt sted; har den pågældende senere måned ikke nogen dag med samme talbetegnelse, udløber fristen på månedens sidste dag.
5. Når en frist udtrykkes som en måned eller et antal måneder, udløber den i den pågældende senere måned på samme dag som den dag, hvor den afgørende begivenhed fandt sted; har den pågældende senere måned ikke nogen dag med samme talbetegnelse, udløber fristen på månedens sidste dag.
6. Når en frist udtrykkes som en uge eller et antal uger, udløber den i den pågældende senere uge på samme ugedag som den dag, hvor den afgørende begivenhed fandt sted.
Artikel 70
Fristernes varighed
Når basisforordningen eller nærværende forordning foreskriver en frist, som skal fastsættes af Sortsmyndigheden, må en sådan frist ikke være kortere end en måned og ikke længere end tre måneder. Under særlige omstændigheder kan en frist forlænges indtil seks måneder på begæring fremsat inden fristens udløb.
Artikel 71
Fristforlængelse
1. Udløber en frist på en dag, hvor Sortsmyndigheden har lukket for modtagelse af dokumenter, eller hvor almindelige postforsendelser af andre grunde end de i stk. 2 nævnte ikke udbringes på det sted, hvor Sortsmyndigheden er beliggende, forlænges fristen til den nærmest følgende dag, hvor Sortsmyndigheden har åbent for modtagelse af dokumenter, og hvor almindelige postforsendelser udbringes. De i første punktum omhandlede dage er dem, som Sortsmyndighedens præsident fastsætter og meddeler inden hvert kalenderårs begyndelse.
2. Udløber en frist på en dag, hvor postudbringningen i en medlemsstat eller postforsendelsen mellem en medlemsstat og Sortsmyndigheden i almindelighed er afbrudt eller er uregelmæssig som følge af en sådan afbrydelse, forlænges fristen for de parter i sagen, der har bopæl, hovedsæde eller forretningssted i den pågældende stat eller har udnævnt en befuldmægtiget med hovedsæde i den pågældende stat, til den første dag efter afbrydelsens eller uregelmæssighedens ophør. Er den pågældende medlemsstat den, i hvilken Sortsmyndigheden er beliggende, gælder denne bestemmelse for alle sagens parter. Varigheden af afbrydelsen eller uregelmæssigheden fastslås og meddeles af Sortsmyndighedens præsident.
For så vidt angår dokumenter, der fremsendes ad elektronisk vej, finder første afsnit tilsvarende anvendelse på tilfælde, hvor der er en afbrydelse i Sortsmyndighedens forbindelse med de elektroniske kommunikationsmidler.
3. Stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse på de nationale organer og afdelinger, der er bemyndiget eller oprettet i henhold til basisforordningens artikel 30, stk. 4, samt på prøvningsmyndighederne.
Artikel 72
Afbrydelse af sagsbehandlingen
1. Sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden afbrydes:
a)
såfremt den person, der ansøger om eller er indehaver af en EF-sortsbeskyttelse eller ansøger om en udnyttelsesret, som skal meddeles af Sortsmyndigheden, eller den person, der er berettiget til en sådan udnyttelsesret, eller den befuldmægtigede for en af disse parter i sagen afgår ved døden eller mister sin retsevne, eller
b)
såfremt en sådan person som følge af retslige skridt mod hans ejendom af retlige grunde forhindres i at videreføre sagen ved Sortsmyndigheden.
2. Når de nødvendige oplysninger om identiteten af den person, der er beføjet til at videreføre sagen som part i sagen eller som befuldmægtiget, er indført i registret herom, giver Sortsmyndigheden den pågældende og de øvrige parter i sagen meddelelse om, at sagsbehandlingen vil blive genoptaget på en dato, der fastsættes af Sortsmyndigheden.
3. De løbende frister begynder atter at løbe på den dag, på hvilken sagsbehandlingen genoptages.
4. En afbrydelse af sagsbehandlingen påvirker ikke prøvningsmyndighedens tekniske afprøvning eller efterkontrol af den pågældende sort, for så vidt gebyrerne herfor allerede er betalt til Sortsmyndigheden.
KAPITEL V
Befuldmægtigede
Artikel 73
Udpegning af en befuldmægtiget
1. Enhver udpegning af en befuldmægtiget skal meddeles til Sortsmyndigheden. Meddelelsen skal indeholde navn og adresse på den befuldmægtigede; artikel 2, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse.
2. Ud over hvad der er fastsat i artikel 2, stk. 4, skal den i stk. 1 omhandlede meddelelse også indeholde oplysning om, at den pågældende er ansat ved sagens part, hvis dette er tilfældet. En ansat kan ikke udpeges som befuldmægtiget som omhandlet i basisforordningens artikel 82.
3. Manglende overholdelse af stk. 1 og 2 medfører, at meddelelsen anses for ikke at være modtaget.
4. En befuldmægtiget, som ikke længere er bemyndiget, betragtes fortsat som befuldmægtiget, indtil der er givet meddelelse om fuldmagtens ophør til Sortsmyndigheden. Medmindre andet er angivet i fuldmagten, ophører denne dog i forhold til Sortsmyndigheden ved fuldmagtsgiverens død.
5. Hvis flere parter i sagen handler i fællesskab, og disse ikke har givet Sortsmyndigheden meddelelse om en befuldmægtiget, anses den part i sagen, der er nævnt først i en ansøgning om EF-sortsbeskyttelse eller om en udnyttelsesret, der skal meddeles af Sortsmyndigheden, eller i en indsigelse, for at være udpeget som befuldmægtiget for den anden part eller de andre parter i sagen.
Artikel 74
Befuldmægtigedes fuldmagt
1. Når Sortsmyndigheden gives meddelelse om udpegelse af en befuldmægtiget, skal den nødvendige underskrevne fuldmagt indleveres til indsættelse i sagen inden for en frist, som Sortsmyndigheden kan fastsætte, medmindre der er fastsat andet. Hvis fuldmagten ikke indgives rettidigt, anses de processuelle handlinger, som den befuldmægtigede måtte have foretaget, for ikke at have fundet sted.
2. En fuldmagt kan gælde for en eller flere sager og skal indgives i et tilsvarende antal eksemplarer. Der kan indgives generalfuldmagter, ved hvilke en befuldmægtiget bemyndiges til at handle på fuldmagtsgiverens vegne i alle sager. En generalfuldmagt skal kun indgives i ét eksemplar.
3. Sortsmyndighedens præsident kan fastlægge indholdet af fuldmagter, herunder de i stk. 2 omhandlede fuldmagter, og vederlagsfrit stille formularer til rådighed herfor.
KAPITEL VI
Fordeling og fastsættelse af omkostninger
Artikel 75
Fordeling af omkostninger
1. Fordelingen af omkostningerne fastsættes i afgørelsen om fortabelse af retten eller annullation af EF-sortsbeskyttelse eller i afgørelsen om klagen.
2. Hvis omkostningerne fordeles i henhold til basisforordningens artikel 85, stk. 1, angiver Sortsmyndigheden en sådan fordeling i begrundelsen til afgørelsen om fortabelse af retten til eller annullation af EF-sortsbeskyttelse eller til afgørelsen om klagen. Sagens parter kan ikke påberåbe sig en manglende angivelse heraf.
Artikel 76
Fastsættelse af omkostninger
1. En begæring om fastsættelse af omkostninger tages kun til følge, hvis der er truffet afgørelse i den sag, med hensyn til hvilken fastsættelsen af omkostningerne begæres, og, såfremt en sådan afgørelse er påklaget, kun hvis appelkammeret har truffet afgørelse om klagen. Begæringen skal vedlægges en opgørelse over omkostningerne med tilhørende dokumentation.
2. Til fastsættelse af omkostningerne er det tilstrækkeligt, at de er sandsynliggjort.
3. Når en part i sagen skal afholde omkostninger for en anden part i sagen, skal førstnævnte ikke godtgøre andre omkostninger end de i stk. 4 anførte. Hvis den vindende part i sagen repræsenteres af mere end en befuldmægtiget, rådgiver eller advokat, skal den tabende part i sagen kun afholde de i stk. 4 omhandlede omkostninger for én sådan person.
4. De nødvendige omkostninger i forbindelse med sagen omfatter:
a)
udgifter til vidner og eksperter, som Sortsmyndigheden har betalt til de pågældende vidner eller eksperter
b)
udgifter til rejser og ophold for en part i sagen og en fuldmægtig, rådgiver eller advokat, der over for Sortsmyndigheden behørigt er udpeget som befuldmægtiget, inden for de maksimumssatser, der gælder for vidner og eksperter, og som er fastlagt i bilag I
c)
vederlag til en fuldmægtig, rådgiver eller advokat, som en part i sagen behørigt har udpeget som befuldmægtiget over for Sortsmyndigheden, inden for de satser, der er fastlagt i bilag I.
Artikel 77
Aftale om fordeling af omkostninger
Ved en aftale om fordeling af omkostningerne som omhandlet i basisforordningens artikel 85, stk. 4, bekræfter Sortsmyndigheden en sådan aftale i en meddelelse til de pågældende parter i sagen. Hvis en sådan meddelelse også bekræfter en aftale om de omkostningsbeløb, der skal betales, kan der ikke indgives begæring om fastsættelse af omkostningerne.
AFSNIT V
OFFENLIGHEDENS ADGANG TIL OPLYSNINGER
KAPITEL I
Registre, aktindsigt og publikationer
Afdeling 1
Registre
Artikel 78
Oplysninger om sager og om EF-sortsbeskyttelse, der skal indføres i registrene
1. Følgende »særlige forhold«, jf. basisforordningens artikel 87, stk. 3, skal indføres i registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse:
a)
offentliggørelsesdatoen, hvis offentliggørelsen er af betydning for beregningen af frister
b)
indsigelser med angivelse af datoen for fremsættelsen, navn og adresse på indsigeren og dennes befuldmægtigede
c)
prioritetsoplysninger (dato og stat for den tidligere ansøgning)
d)
ethvert sagsanlæg, der vedrører krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98, stk. 4, og artikel 99, og som vedrører retten til EF-sortsbeskyttelse, samt den endelige afgørelse af et sådant søgsmål eller enhver anden afslutning heraf.
2. Følgende »særlige forhold«, jf. basisforordningens artikel 87, stk. 3, indføres i registret over EF-sortsbeskyttelse efter anmodning herom:
a)
anvendelse af en EF-sortsbeskyttelse som sikkerhedsstillelse eller tinglig ret eller
b)
ethvert sagsanlæg, der vedrører krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98, stk. 1 og 2, og artikel 99, og som vedrører EF-sortsbeskyttelse, samt den endelige afgørelse af et sådant søgsmål eller enhver anden afslutning heraf.
3. De nærmere oplysninger, der skal indføres, fastsættes af Sortsmyndighedens præsident, som ligeledes kan fastsætte, at yderligere oplysninger skal indføres i registrene af hensyn til sortsmyndighedens forvaltning.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter, hvilken form registrene skal have. Registrene kan føres som en elektronisk database.
Artikel 79
Registrering af overdragelse af EF-sortsbeskyttelse
1. Enhver overdragelse af EF-sortsbeskyttelse skal indføres i registret over EF-sortsbeskyttelse ved forelæggelse af overdragelsesdokumenterne eller af officielle dokumenter, der bekræfter overdragelsen, eller af uddrag af sådanne dokumenter, som er tilstrækkelige til at fastslå overdragelsen. Sortsmyndigheden beholder en kopi af sådanne dokumenter, som opbevares sammen med sagen.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter, i hvilken form og under hvilke betingelser Sortsmyndigheden skal opbevare sådanne dokumenter.
2. Indførelse af en overdragelse kan kun nægtes, såfremt betingelserne i stk. 1 og i basisforordningens artikel 23 ikke er opfyldt.
3. Stk. 1 og 2 gælder for enhver overdragelse af en ret til EF-sortsbeskyttelse, for hvilken en ansøgning er indført i registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse. Henvisningen til registret over EF-sortsbeskyttelse skal også forstås som en henvisning til registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse.
Artikel 80
Betingelser for indførelse i registrene
Medmindre andet er fastsat i basisforordningen eller nærværende forordning, kan enhver berørt person begære indførelse eller slettelse af en indførelse i registrene. Begæringen skal fremsættes skriftligt og vedlægges den fornødne dokumentation.
Artikel 81
Betingelser for særlige indførelser i registrene
1. Hvis en EF-sortsbeskyttelse, der er ansøgt om eller meddelt, berøres af en konkursprocedure eller en lignende procedure, indføres dette også på begæring af den kompetente nationale myndighed i registret over EF-sortsbeskyttelse uden opkrævning af gebyr. En sådan indførelse slettes også på begæring af den kompetente nationale myndighed uden opkrævning af gebyr.
2. Stk. 1 finder tilsvarende anvendelse på sagsanlæg vedrørende krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98 og 99 og den endelige afgørelse i sådanne søgsmål eller enhver anden afslutning heraf.
3. I forbindelse med en identifikation af sorter som oprindelig sort og i det væsentlige afledt sort kan alle sagens parter i fællesskab eller hver for sig begære indførelse i registret. Hvis kun en enkelt af sagens parter fremsætter begæringen, skal den ledsages af fornøden dokumentation efter basisforordningens artikel 87, stk. 2, litra h), som i så fald erstatter en begæring fra den anden part i sagen.
4. Ved begæring om indførelse af en eksklusiv licens ifølge aftale eller af anvendelse af en EF-sortsbeskyttelse som sikkerhedsstillelse eller tinglig ret skal begæringen være ledsaget af den fornødne dokumentation.
Artikel 82
Aktindsigt med hensyn til registrene
1. Registrene er åbne for aktindsigt hos Sortsmyndigheden.
Der gives adgang til registrene og dokumenterne heri på de samme betingelser som dem, der gælder for adgang til Sortsmyndighedens dokumenter, jf. artikel 84.
2. Besigtigelse af registrene på stedet er gratis.
Der betales gebyr for registerudtræk, der skal foretages og leveres på en måde, der kræver andre former for databehandling end blot reproduktion af et dokument eller dele heraf.
3. Sortsmyndighedens præsident kan åbne mulighed for aktindsigt i registrene hos de nationale organer og de afdelinger, der er bemyndiget eller oprettet i henhold til basisforordningens artikel 30, stk. 4.
Afdeling 2
Opbevaring af dokumenter samt aktindsigt med hensyn til dokumenter og dyrkede sorter
Artikel 83
Opbevaring af akter
1. Dokumenter, i form af originaler eller kopier, vedrørende sager opbevares i dossierer med et sagsnummer, undtagen for så vidt angår dokumenter, der vedrører udelukkelse af eller indsigelse mod appelkamrenes medlemmer, ansatte ved Sortsmyndigheden eller den pågældende prøvningsmyndighed, idet sådanne dokumenter opbevares særskilt.
2. Sortsmyndigheden opbevarer ét eksemplar af det i stk. 1 omhandlede dossier (arkiveksemplar), som anses for at være den korrekte og fuldstændige sag. Prøvningsmyndighederne kan opbevare en genpart af dokumenterne vedrørende sådanne sager (prøvningskopi), men skal altid sørge for, at de originaler, som Sortsmyndigheden ikke råder over, leveres hertil.
3. Originalen af de dokumenter, der indgives af sagens parter, og som ligger til grund for de elektroniske filer, kan bortskaffes et vist tidsrum efter, at Sortsmyndigheden har modtaget dem.
4. Sortsmyndighedens præsident afgør, i hvilken form akterne skal opbevares, hvor længe de skal opbevares, og det tidsrum, der er omhandlet i stk. 3.
Artikel 84
Adgang til Sortsmyndighedens dokumenter
1. Administrationsrådet fastsætter bestemmelser om, hvordan der i praksis gives adgang til Sortsmyndighedens dokumenter, herunder registrene.
2. Administrationsrådet fastsætter, hvilke kategorier af Sortsmyndighedens dokumenter der skal gøres direkte tilgængelige for den almene befolkning ved offentliggørelse, herunder elektronisk offentliggørelse.
Artikel 85
Besigtigelse af dyrkningen af sorter
1. Anmodning om besigtigelse af dyrkningen af sorter indgives skriftligt til Sortsmyndigheden. Med Sortsmyndighedens samtykke sørger prøvningsmyndighederne for adgang til prøvningsstederne.
2. Besøgendes almindelige adgang til prøvningsstedet berøres ikke af bestemmelserne i nærværende forordning, såfremt alle de dyrkede sorter er mærket med kode, og såfremt den bemyndigede prøvningsmyndighed med henblik på at undgå fjernelse af materiale har truffet passende foranstaltninger, som er godkendt af Sortsmyndigheden, og har taget de fornødne skridt til at sikre rettighederne for den, der ansøger om eller er indehaver af EF-sortsbeskyttelse, jf. dog basisforordningens artikel 88, stk. 3.
3. Sortsmyndighedens præsident kan fastsætte nærmere bestemmelser om proceduren for besigtigelse af dyrkningen af sorter og foreskrive kontrol med de sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes i henhold til stk. 2.
Artikel 86
Fortrolige oplysninger
Med henblik på fortrolig behandling af oplysninger stiller Sortsmyndigheden vederlagsfrit formularer til rådighed, som ansøgeren om en EF-sortsbeskyttelse skal benytte til at anmode om hemmeligholdelse af alle oplysninger om komponenter, som omhandlet i basisforordningens artikel 88, stk. 3.
Afdeling 3
Publikationer
Artikel 87
Officiel tidende
1. Den publikation, der ifølge basisforordningens artikel 89 skal udgives mindst hver anden måned, benævnes EF-Sortsmyndighedens Officielle Tidende, i det følgende benævnt »Den Officielle Tidende«.
2. Den Officielle Tidende skal også indeholde de oplysninger, der er indført i registrene i henhold til artikel 78, stk. 1, litra c) og d), og artikel 78, stk. 2, og artikel 79.
3. Sortsmyndighedens præsident fastsætter, hvordan Den Officielle Tidende offentliggøres.
Artikel 88
Offentliggørelse af ansøgninger om udnyttelsesret, der skal meddeles af Sortsmyndigheden, og afgørelser herom
Datoen for modtagelsen af en ansøgning om udnyttelsesret, der skal meddeles af Sortsmyndigheden, og datoen for afgørelsen herom, navne og adresser på sagens parter og den afgørelse, der kræves eller er truffet, offentliggøres i Den Officielle Tidende. Ved en afgørelse om meddelelse af tvangslicens skal afgørelsens indhold ligeledes offentliggøres.
Artikel 89
Offentliggørelse af klager og afgørelser herom
Datoen for modtagelsen af en klage og for afgørelsen herom, navne og adresser på appelsagens parter samt den afgørelse, der kræves eller er truffet, offentliggøres i Den Officielle Tidende.
KAPITEL II
Administrativt og retsligt samarbejde
Artikel 90
Meddelelse af oplysninger
1. Oplysninger, der skal udveksles i henhold til basisforordningens artikel 90, meddeles direkte mellem de i nævnte bestemmelse omhandlede myndigheder.
2. Oplysninger som omhandlet i basisforordningens artikel 91, stk. 1, til eller fra Sortsmyndigheden kan vederlagsfrit meddeles via medlemsstaternes kompetente sortsmyndigheder.
3. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på meddelelse af oplysninger som omhandlet i basisforordningens artikel 91, stk. 1, til eller fra prøvningsmyndigheden. Sortsmyndigheden skal tilstilles en genpart af sådanne meddelelser.
Artikel 91
Adgang til oplysninger for eller via retter og anklagemyndigheder i medlemsstaterne
1. Ved den adgang til sagsakter, der er omhandlet i basisforordningens artikel 91, stk. 1, anvendes kopier af dokumenter, som Sortsmyndigheden udsteder alene med dette formål.
2. Retter og anklagemyndigheder i medlemsstaterne kan i forbindelse med deres sagsbehandling give tredjemand indsigt i de af Sortsmyndigheden fremsendte dokumenter. En sådan indsigt er omfattet af forordningens artikel 88; Sortsmyndigheden opkræver intet gebyr herfor.
3. Ved fremsendelsen af sagsakter til medlemsstaternes retter eller anklagemyndigheder skal Sortsmyndigheden angive de begrænsninger med hensyn til aktindsigt, der ifølge basisforordningens artikel 88 gælder for dokumenter vedrørende ansøgninger om og meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.
Artikel 92
Fremgangsmåden ved retsanmodning
1. Hver medlemsstat udpeger en central myndighed, til hvem retsanmodninger fra Sortsmyndigheden sendes, og som videresender disse til den ret eller myndighed, der skal yde bistand.
2. Sortsmyndigheden affatter retsanmodninger på det ved den pågældende ret eller myndighed anvendte sprog eller vedlægger retsanmodningerne en oversættelse til dette sprog.
3. Med forbehold af stk. 4 og 5 skal den kompetente ret eller myndighed anvende sine nationale retsregler med hensyn til den fremgangsmåde, der følges ved retsanmodninger. Den skal navnlig bringe passende tvangsmidler i anvendelse i overensstemmelse med sine nationale retsregler.
4. Sortsmyndigheden skal underrettes om tid og sted for undersøgelse eller de andre retslige handlinger, der skal finde sted, og den underretter på sin side de berørte parter, vidner og sagkyndige herom.
5. Efter anmodning fra Sortsmyndigheden giver den pågældende ret eller myndighed repræsentanter fra Sortsmyndigheden adgang til at være til stede og tillader dem at stille spørgsmål til personer, der afhøres, enten direkte eller gennem den pågældende ret eller myndighed.
6. For retsanmodninger kan der ikke opkræves afgifter eller gebyrer af nogen art. Den medlemsstat, i hvilken en retsanmodning efterkommes, bør dog være berettiget til fra Sortsmyndigheden at kræve godtgørelse af beløb, der er udbetalt til sagkyndige og tolke, og af omkostninger, som hidrører fra anvendelsen af stk. 5.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 93
Forordning nr. (EF) nr. 1239/95 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 94
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2009.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 874/2009 НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2009 година
относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения
(преработена версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1), и по-специално член 114 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1239/95 на Комисията от 31 май 1995 година относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения (2) е бил изменян съществено няколко пъти (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
Регламент (ЕО) № 2100/94 („Основният регламент“) установява нова система за правна закрила на Общността на сортовете растения, при която правната закрила на сортовете растения е валидна в цялата Общност.
(3)
Такава система следва се управлява по ефективен начин от Службата на Общността за сортовете растения (Службата), която е подпомагана от службите за проверките при извършването на техническите проверки на съответните растителни сортове и която може да се възползва от услугите на определени национални агенции или от своите подразделения, създадени с тази цел. В тази връзка е задължително да се определят връзките между Службата, нейните подразделения, службите за проверка и националните агенции.
(4)
Службата следва да заплаща на службите за проверка такса, покриваща всички разноски за извършването на техническата проверка от тяхна страна. Административният съвет следва да определи единни методи за изчисляване на разноските.
(5)
Решенията на Службата могат да бъдат обжалвани пред нейното отделение по жалбите. Следва да се приемат разпоредби за дейността на отделението по жалбите. Ако е необходимо, могат да бъдат създавани и други отделения по жалбите от административния съвет.
(6)
Докладите от проверката, извършена на отговорност на органите на държава-членка или на трета държава, която е член на Международния съюз за закрила на нови сортове растения, следва да се считат за достатъчна база за решение.
(7)
Следва да се позволи използването на електронни средства от страна на Службата при подаването на заявки, възражения или жалби и при представянето на документи. Освен това Службата следва да има възможността да издава сертификати за правната закрила на Общността на сортовете растения в електронен формат. Публикуването на информация относно правната закрила на Общността на сортовете растения също следва да бъде възможно по електронен път. И накрая, следва да се позволи електронното съхранение на свързани с производството досиета.
(8)
Председателят на Службата следва да бъде упълномощен да определи всички необходими подробности по отношение на използването на електронни средства за комуникация или съхранение.
(9)
Определени разпоредби на членове 23, 29, 34, 35, 36, 42, 45, 46, 49, 50, 58, 81, 85, 87, 88 и 100 от Основния регламент изрично предвиждат, че подробни правила следва или могат да бъдат създадени за тяхното прилагане. Други подробни правила се създават за същите цели, ако се изисква изясняване.
(10)
Влизането в сила на прехвърлянето на закрилата на Общността на сортовете растения или прехвърляне на правото за това се определя в правилата, свързани с вписването в регистрите.
(11)
Административният съвет на Службата на Общността за сортовете растения е бил консултиран.
(12)
Правилата, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по правна закрила на сортовете растения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
СТРАНИ В ПРОИЗВОДСТВОТО, СЛУЖБА И СЛУЖБИ ПО ПРОВЕРКИТЕ
ГЛАВА I
Страни в производството
Член 1
Страни в производството
1. Следните лица могат да бъдат страна в производството пред Службата на Общността за сортовете растения, наричана по-нататък „Службата“:
а)
заявителят за правна закрила на Общността на сортовете растения;
б)
лицето, което възразява, посочено в член 59, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2100/94 (наричан по-нататък „Основния регламент“);
в)
титулярят или титулярите на право на закрила на Общността на сортовете растения, наричани по-нататък „титуляр“;
г)
всяко лице, чиято заявка или молба е предпоставка за решение, което се взема от службата.
2. Службата може, въз основа на писмена молба, да допусне до участие в производството всяко лице, различно от лицата, посочени в параграф 1, което е пряко и лично заинтересовано.
3. Всяко физическо или юридическо лице, както и всеки орган, приравнен на юридическо лице, според законодателството, приложимо към него, се счита за лице по смисъла на параграфи 1 и 2.
Член 2
Определяне на страните в производството
1. Всяка страна в производството се определя чрез нейното име и адрес.
2. Имената на физически лица се посочват чрез фамилното име на лицето и малките му имена. Имената на юридическите лица, а също и на предприятия или търговски дружества се указват чрез техните официални наименования.
3. Адресите съдържат цялата релевантна административна информация, включително името на държавата, в която пребивава страната в производството или където е разположено нейното седалище или тя е установена. Препоръчително е да бъде указан само един адрес за всяка страна в производството; в случай че са указани няколко адреса, само адресът, отбелязан на първо място, се взема предвид, освен ако страната в производството определи един от другите адреси като адрес за връзка.
Председателят на Службата определя подробностите относно адреса, включително и всякаква релевантна информация във връзка с други комуникационни връзки за пренос на данни.
4. Когато юридическо лице е страна в производството, то също се указва чрез име и адрес на физическо лице, юридически представящо страната в производството по силата на съответното национално законодателство. Разпоредбите на параграф 2 се прилагат mutatis mutandis спрямо това физическо лице.
Службата може да разреши дерогации от разпоредбите на първото изречение на първа алинея.
5. Когато Комисията или държава-членка е страна в производството, тя посочва представител за всяко производство, в което участва.
Член 3
Езици на страните в производството
1. Език, който е официален език на Европейския съюз, избран от страна в производството, за използване в документите, които са изпратени първо до Службата и подписани с цел подаване, се използва от страната в производството до произнасяне окончателно решение от Службата.
2. Ако страна в производството изпрати документ, подписан за тази цел от нея на който и да е друг официален език на Европейския съюз, различен от този, който следва да се използва съгласно параграф 1, документът се счита за получен, когато Службата притежава негов превод, предоставен от други служби. Службата може да разреши дерогация от това изискване.
3. Ако при устното производство страна използва език, различен от официалния език на Европейския съюз, използван от компетентните членове от персонала на Службата, от други страни в производството, или и от двете, като език използван от нея, тя е длъжна да осигури симултанен превод на този официален език. Ако това не е направено, устното производство може да продължи на езиците, използвани от компетентните членове от персонала на Службата и от другите страни в производството.
Член 4
Езици при устно производство и при събиране на доказателства
1. Всяка страна в производството, всеки свидетел или експерт, който дава показания по време на устно производство, може да използва всеки от официалните езици на Европейския съюз.
2. Ако събирането на доказателства, посочено в параграф 1, е допуснато по искане на страна в производството, тогава, ако страна в производството, свидетел или експерт, не може да се изрази по подходящ начин на някой от официалните езици на Европейския съюз, той може да бъде изслушан само ако страната, която е направила искането, осигури превод на езиците, използвани заедно от всички страни в производството или, при липса на такъв, от членовете на персонала на Службата.
Службата може да разреши дерогации от първа алинея.
3. Изявленията, направени от членовете на персонала на Службата, от страни в производството, свидетели или експерти на един от официалните езици на Европейския съюз по време на устното производство или при събирането на доказателства, се включват в протокола на съответния използван език. Изказвания, направени на друг език, се включват на езика, използван от членовете на персонала на Службата.
Член 5
Превод на документите на страните в производството
1. Ако страна в производството изпрати документ на език, различен от официалните езици на Европейския съюз, Службата може да изиска превода на получените документи да бъде направен от страната в производството на езика, който следва да бъде използван от тази страна или от компетентните членове на персонала на Службата.
2. Когато преводът на документ се депозира или следва да бъде депозиран от страна в производството, Службата може да изиска депозирането на свидетелство, в рамките на период, в който тя може да определи, че преводът отговаря на оригиналния текст.
3. Ако преводът, посочен в параграф 1 и свидетелството, посочено в параграф 2 не са депозирани, се счита, че документът не е получен от Службата.
ГЛАВА II
Служба
Раздел 1
Комитети на Службата
Член 6
Квалификация на членовете на комитетите
1. Комитетите, посочени в член 35, параграф 2 от Основния регламент, са съставени, по усмотрение на председателя на Службата, или от лица само с юридическа или само с техническа квалификация, или от лица с техническа квалификация и лица с юридическа квалификация.
2. Лицето с техническа квалификация притежава диплома или е придобило признат опит в областта на ботаниката.
3. Лицето с юридическа квалификация притежава диплома по право или е придобило признат опит в областта на интелектуалната собственост или регистрацията на растителни сортове.
Член 7
Решения на комитетите
1. Комитетите, освен вземането на решенията, посочени в член 35, параграф 2 от Основния регламент, се занимават и със:
-
несуспензивния ефект на решение, съгласно член 67, параграф 2 от Основния регламент,
-
преюдициално ревизиране съгласно член 70 на Основния регламент,
-
restituo in integrum съгласно член 80 от Основния регламент, и
-
разпределението на разноските съгласно член 85, параграф 2 от Основния регламент и член 75 от настоящия регламент.
2. Решенията на комитетите се вземат с мнозинство от техните членове.
Член 8
Правомощия на членовете на комитетите
1. Комитетите определят един от своите членове за докладчик, който действа от името на съответния комитет.
2. Докладчикът упражнява следните правомощия:
а)
изпълнява задълженията, съгласно член 25 и контролира изпращането на докладите от службите за проверка, посочени в членове 13 и 14;
б)
проследява процедурата в рамките на Службата, включително съобщаване на всяка нередност, която следва да се отстрани от страна в производството и определянето на срок за това; и
в)
провежда тесни консултации и обмяна на информация със страните в производството.
Член 9
Роля на председателя
Председателят на Службата гарантира последователността на решенията, взети под негово ръководство. Той определя, по-специално, условията, съгласно които се вземат решенията по възражения, направени по член 59 от Основния регламент, и решенията по членове 61, 62, 63 или 66 от Основния регламент.
Член 10
Консултации
Членовете на персонала на Службата могат да използват безплатно помещенията на националните агенции, определени съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, както и тези на службите за проверки, посочени в членове 13 и 14 от настоящия регламент, за провеждане на периодични консултации със страните в производството и трети лица.
Раздел 2
Отделения по жалбите
Член 11
Отделения по жалбите
1. С оглед произнасяне по жалбите срещу решенията, посочени в член 67 от Основния регламент, се създава отделение по жалбите. Ако е необходимо, административният съвет може, по предложение на Службата, да създаде повече отделения по жалбите. В този случай той определя разпределението на работата между така създадените отделения по жалбите.
2. Всяко отделение по жалбите се състои от членове с техническа и юридическа квалификация. Член 6, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis. Председателят трябва да бъде лице с юридическа квалификация.
3. Проверката на жалба се възлага от председателя на отделението по жалбите на един от неговите членове, които действа като докладчик. Проучването може да включва, по целесъобразност, събиране на доказателства.
4. Решенията на отделението по жалбите се вземат с мнозинство от членовете.
Член 12
Деловодство към отделението по жалбите
1. Председателят на Службата създава деловодство към отделението по жалбите; членовете на персонала на Службата не могат да участват в деловодството, ако те са участвали в производството, свързано с обжалваното решение.
2. Служителите на деловодството по-специално отговарят за:
-
изготвяне на протоколите от устното производство и събирането на доказателства съгласно член 63 от настоящия регламент,
-
разпределение на разноските, съгласно член 85, параграф 5 от Основния регламент и член 76 от настоящия регламент, и
-
потвърждаването, съгласно член 77 от настоящия регламент, на всяко споразумение за покриване разходите, сключено между страните в производството.
ГЛАВА III
Служби за проверка
Член 13
Определяне на служба за проверка, посочена в член 55, параграф 1 от Основния регламент
1. Когато административният съвет натовари компетентна служба в държава-членка, с отговорност за техническата проверка, председателят на Службата уведомява определената служба, наричана по-нататък „служба за проверка“. Тя започва да действа от деня на уведомяването от председателя на Службата. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато това задължение на службата за проверка се отменя, при спазване на член 15, параграф 6 от настоящия регламент.
2. На член на персонала на службата за проверка, участващ в техническа проверка, не е позволено да използва, без да е упълномощен, или да разкрива на което и да е неупълномощено лице, каквито и да е факти, документи и информация, които са му станали известни в хода на техническата проверка или във връзка с нея. Той е обвързан от това задължение след приключването на съответната техническа проверка, след прекратяване на функциите му, както и след оттегляне на задължението за техническа проверка на съответната служба за проверка.
3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis към материал от растителен сорт, който е предоставен на службата за проверка от заявителя.
4. Службата контролира спазването на параграфи 2 и 3 и се произнася по изключването или искания за отвод на членове на службата за проверка съгласно член 81, параграф 2 от Основния регламент.
Член 14
Определяне на служба за проверка, посочена в член 55, параграф 2 от Основния регламент
1. Когато Службата възнамерява да натовари агенции с отговорността за техническата проверка на сортовете, съгласно член 55, параграф 2 от Основния регламент, тя изпраща обяснително писмо за одобрение от административния съвет относно техническата целесъобразност за избора на такива агенции като служба за проверка.
2. Когато Службата възнамерява да създаде свои собствени подразделения за техническа проверка на сортовете в съответствие с член 55, параграф 2 от Основния регламент, тя изпраща обяснително писмо за одобрение от административния съвет относно техническата и икономическа целесъобразност от създаването на такива подразделения за тази цел и за разположението на тези подразделения.
3. Когато административният съвет е одобрил обяснителните писма, посочени в параграфи 1 и 2, председателят на Службата може да съобщи това определяне на агенциите, посочени в параграф 1, или може да публикува определянето на подразделения, както е посочено в параграф 2, в Официален вестник на Европейския съюз. Това определяне може да бъде отменено само със съгласие на административния съвет. Член 13, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към членовете на персонала на агенцията, посочена в параграф 1 от настоящия член.
Член 15
Процедура по определяне
1. Определянето на служба за проверка става с писмено споразумение между Службата и службата за проверка, предвиждащо дейността по техническата проверка на растителните сортове от службата за проверка и за плащането на таксите, посочени в член 58 от Основния регламент. В случай на подразделение, посочено в член 14, параграф 2 от настоящия регламент, определянето става съгласно вътрешни правила за методите на работа, издадени от Службата.
2. Ефектът на писменото споразумение е такъв, че действия, извършени или които следва да се извършват от членовете на персонала на службата за проверка, се считат, по отношение на третите лица, за действия на Службата.
3. Когато службата за проверка възнамерява да се възползва от услугите на други технически квалифицирани органи, съгласно член 56, параграф 3 от Основния регламент, тези органи се назовават в писменото споразумение със службата. Член 81, параграф 2 от Основния регламент и член 13, параграфи 2 и 3 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към съответните членове, които трябва да подпишат писмен документ, с който се задължават да спазват поверителност.
4. Службата заплаща на службата за проверка такса, покриваща всички разноски за извършването на техническата проверка от последната. Административният съвет определя единни методи за изчисляване на разноските и съставните елементи на разноските, които важат за всички определени служби за проверка.
5. Службата за проверка периодично изпраща на Службата разбивка на разходите за извършената техническа проверка и по поддръжката на необходимите референтни събрани материали. При обстоятелствата, посочени в параграф 3, отделен доклад от одита на органите се изпраща на Службата от службата за проверка.
6. Всяко отменяне на определяне на служба за проверка не може да има ефект преди деня, в който влезе в сила прекратяването на писменото споразумение, посочено в параграф 1.
ДЯЛ II
СПЕЦИФИЧНИ ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД СЛУЖБАТА
ГЛАВА I
Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения
Раздел 1
Заявка
Член 16
Подаване на заявката
1. Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения се подава в Службата, в определените национални агенции или подразделения, създадени съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент.
Когато заявката се подава в Службата, това може да стане на хартиен или електронен носител. Когато заявката се подава в националните агенции или подразделения, тя се подава в два екземпляра на хартиен носител.
2. Информацията, изпратена на Службата, в съответствие с член 49, параграф 1, буква б) от Основния регламент, съдържа:
-
подробности за идентифициране на заявителя и, по целесъобразност, неговия процесуален представител,
-
националната агенция или подразделение, в която е подадена заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения, и
-
временното обозначение на съответния сорт.
3. Службата предоставя безплатно следните формуляри:
а)
формуляр на заявка и технически въпросник за целите на подаването на заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения;
б)
формуляр за изпращане на информацията, посочена в параграф 2, който указва последиците от всеки пропуск при изпращането.
4. Заявителят попълва и подписва формуляра, предвиден в параграф 3. Когато заявлението се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея относно подписа.
Член 17
Получаване на заявката
1. Когато национална агенция, определена съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, или подразделение, създадено съгласно него, получи заявка, то изпраща на Службата заедно със заявката, която се изпраща съгласно член 49, параграф 2 от Основния регламент, и потвърждение за получаване. Потвърждението за получаване съдържа входящия номер на националната агенция или на нейно подразделение, номера на изпратените документи и датата на получаване в националната агенция или подразделението. Копие от потвърждението за получаване се дава на заявителя от националната агенция или подразделение.
2. Когато Службата получи заявка директно от заявителя или чрез подразделение или национална агенция, тя следва, без да се засягат други разпоредби, да маркира документите, като попълва входящ номер и дата на получаване от Службата и издава квитанция на заявителя. Квитанцията съдържа входящия номер на Службата, номера на получените документи, датата на получаване в Службата и датата на заявката, по смисъла на член 51 от Основния регламент. Копие от квитанцията се издава на националната агенция или подразделение, чрез които Службата е получила заявката.
3. Ако Службата получи заявка чрез подразделение или национална агенция повече от един месец след нейното подаване от заявителя, „датата на заявката“, по смисъла на член 51 от Основния регламент, не може да бъде по-ранна от датата на получаване в Службата, освен ако Службата установи на базата на достатъчни писмени доказателства, че заявителят е изпратил информация до нея съгласно член 49, параграф 1, буква б) от Основния регламент и член 16, параграф 2 от настоящия регламент.
Член 18
Условия, определени в член 50, параграф 1 от Основния регламент
1. Ако Службата констатира, че заявката не отговаря на условията, определени в член 50, параграф 1 от Основния регламент, тя информира заявителя за констатираните недостатъци, като уточнява, че само датата, на която се получи достатъчна информация, отстраняваща тези недостатъци, може да бъде считана за дата на заявката по смисъла на член 51 от Основния регламент.
2. Заявката отговаря на условието, определено в член 50, параграф 1, буква и) от Основния регламент само ако датата и страната на първото преотстъпване, по смисъла на член 10, параграф 1 на Основния регламент, са указани, или ако такова преотстъпване все още не е извършено, е направена декларация, удостоверяваща липсата на преотстъпване.
3. Заявката отговаря на условието, определено в член 50, параграф 1, буква й) от Основния регламент, само ако датата и страната, записани в по-ранна заявка за сорта, са указани, в степента, в която заявителят е узнал за тях, по отношение на:
-
молба за право на собственост по отношение на сорт, и
-
молба за официално приемане на сорта за издаване на сертификати и пускане на пазара, когато официалното приемане включва официално описание на сорта,
в държава-членка или член на Международния съюз за закрила на новите сортове растения.
Член 19
Условия, посочени в член 50, параграф 2 от Основния регламент
1. Ако Службата счита, че заявката не отговаря на разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член или на член 16 от настоящия регламент, тя прилага член 17, параграф 2 от него, но изисква заявителят да отстрани недостатъците, които тя е констатирала, в рамките на период, който тя може да определи. Ако тези недостатъци не бъдат отстранени в този период, Службата незабавно отхвърля заявката съгласно член 61, параграф 1, буква а) от Основния регламент.
2. Заявката съдържа следните подробности:
а)
националността на заявителя, ако той е физическо лице, и неговото наименование като страна в производството, посочени в член 2 от настоящия регламент, и, ако не е селекционерът, името и адреса на селекционера;
б)
латинското наименование на рода, вида или подвида, към който принадлежи сорта, и общото име;
в)
характеристиките на сорта, които по мнение на заявителя са ясно различими от други сортове, като тези други сортове се посочват (ако е целесъобразно) като референтни сортове за тестване;
г)
селекция, поддръжка и размножаване на сорта, включително информация за:
-
характеристики, названието на сорта или, при липса на такова, временното наименование и култивирането на някакъв друг сорт или сортове, материал от които трябва да бъде използван нееднократно за производството на сорта, или
-
характеристики, които са били генетично модифицирани, когато съответният сорт представлява генетично модифициран организъм по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4);
д)
региона и страната, в която сортът е селекциониран или открит и развит;
е)
датата и страната на първо преотстъпване на сортови съставки или материал от реколта от сорта, за целите на оценката на новостта, съгласно член 10 от Основния регламент, или декларация, че такова преотстъпване все още не е извършено;
ж)
наименованието на органа, пред който е подадена заявката, и входящия номер на заявката, посочена в член 18, параграф 3 от настоящия регламент;
з)
съществуващи национални права за закрила на сортовете растения или какъвто и да е патент за сорта, валиден в рамките на Общността.
3. Службата може да се изисква всякаква необходима информация или документация и, ако е необходимо, достатъчно скици или фотографии за извършването на техническата проверка в рамките на период, който тя определя.
4. Когато съответният сорт представлява генетично модифициран организъм, по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО Службата може за изиска заявителят да изпрати копие от писмен документ от отговорните органи, удостоверяващ, че техническата проверка на сорта съгласно членове 55 и 56 от Основния регламент не представлява риск за околната среда съгласно нормите на посочената директива.
Член 20
Искане на приоритет
Ако заявителят иска право на приоритет на заявка по смисъла на член 52, параграф 2 от Основния регламент, която не е най-рано постъпилата от заявките, които следва да бъдат указани съгласно първо тире на член 18, параграф 3 от настоящия регламент, Службата декларира, че само най-старата заявка може да се ползва от приоритетна дата. Когато потвърждението за получаване от Службата включва датата на подаване на заявката, която не е най-старата от заявките, които следва да бъдат указани, известената приоритетна дата се счита за невалидна.
Член 21
Правна закрила на Общността на сортовете растения по време на производството
1. Когато завеждането на иск срещу заявител по силата на член 98, параграф 4 от Основния регламент е вписано в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може да спре производството по заявката. Службата може да определи дата, на която възнамерява да продължи висящото пред нея производство.
2. Когато окончателно решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по иска, посочен в параграф 1, бъдат вписани в регистъра за заявки за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата възобновява производството. Тя може да го възобнови на по-ранна дата, но не преди датата, вече определена съгласно параграф 1.
3. Когато правото на закрила на Общността на сортовете растения е валидно прехвърлено на друго лице и това прехвърляне има действие по отношение на Службата, това лице може да замести първия заявител, при условие че той уведоми за това Службата в рамките на един месец от вписването на окончателното решение в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения. Таксите, дължими съгласно член 83 от Основния регламент и вече платени от първия заявител, се считат за платени от последващия заявител.
Раздел 2
Извършване на техническата проверка
Член 22
Решение за ръководните принципи на тестовете
1. По предложение на председателя на Службата административният съвет взема решение за ръководните принципи на тестовете. Датата на решението и сортовете, посочени в него, се публикуват в Официален бюлетин на Службата, както е посочено в член 87.
2. При липса на решение на административния съвет за ръководните принципи за тестовете председателят на Службата може да вземе временно решение за тях. Временното решение изтича в деня на вземането на решение от административния съвет. Когато временното решение на председателя на Службата се различава от решението на административния съвет, техническата проверка, започнала преди решението на административния съвет, не се повлиява. Административният съвет може да вземе друго решение, ако обстоятелствата го наложат.
Член 23
Правомощия, дадени на председателя на Службата
1. Когато административният съвет вземе решение за ръководните принципи за тестовете, той включва правомощие, с което председателят на Службата може да включва допълнителни характеристики и техни описания по отношение на сорт.
2. Когато председателят на Службата използва правомощието, посочено в параграф 1, член 22, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
Член 24
Уведомяване на службата за проверка от Службата
Съгласно член 55, параграф 3 от Основния регламент Службата изпраща копия от следните документи, свързани със сорта, на службата за проверка:
а)
формуляр на заявка, технически въпросник и всеки допълнителен документ, изпратен от заявителя, съдържащ информация, необходима за извършването на техническата проверка;
б)
попълнените формуляри от заявителя, съгласно член 86 от настоящия регламент;
в)
документите, свързани с възражение, основано на твърдение, че условията, посочени в членове 7, 8 и 9 от Основния регламент не са спазени.
Член 25
Сътрудничество между Службата и службата за проверка
Служителите на службата за проверка, отговорни за техническата проверка, и докладчикът, определен съгласно член 8, параграф 1, си сътрудничат във всички фази на техническата проверка. Сътрудничеството обхваща най-малко следните аспекти:
а)
контрол на извършването на техническата проверка, включително инспектиране на местонахождението на тестовите участъци и използваните методи от докладчика;
б)
без да засяга други разследвания на Службата, информация от службата за проверка за подробностите за всякакво предишно пускане на пазара на сорта; и
в)
изпращане от службата за проверка на Службата на междинни доклади за всеки период на растеж.
Член 26
Форма на докладите от проверката
1. Докладът от проверката, посочен в член 57 от Основния регламент, се подписва от отговорния член на службата за проверка и изрично уточнява, че докладът е запазен за използване само от Службата, съгласно член 57, параграф 4 от Основния регламент.
2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат mutatis mutandis към всички междинни доклади, които следва да бъдат изпратени на Службата. Службата за проверка изпраща копие от всеки междинен доклад на заявителя.
Член 27
Други доклади от проверка
1. Докладът за резултатите от всяка техническа проверка, която е извършена или е в процес на извършване за официални цели в държава-членка от една от отговорните служби за съответните сортове съгласно член 55, параграф 1 от Основния регламент, може да бъде считан от Службата, че представлява достатъчна база за решение, при условие че:
а)
материалът, изпратен за техническа проверка, отговаря по количество и качество на всички стандарти, които са предвидени съгласно член 55, параграф 4 от Основния регламент;
б)
техническата проверка е извършена по начин, отговарящ на предписанията на Административния съвет съгласно член 55, параграф 1 от Основния регламент, и е извършена съгласно ръководните принципи, дадените общи инструкции, съгласно член 56, параграф 2 от Основния регламент и членове 22 и 23 от настоящия регламент;
в)
Службата е имала възможност да контролира провеждането на съответната техническа проверка; и
г)
когато окончателният доклад не е налице веднага, междинните доклади за всеки период на растеж са изпратени на Службата преди доклада от проверката.
2. Когато Службата не счита, че докладът от проверката, посочен в параграф 1, представлява достатъчна база за решение, тя може да приложи процедурата определена в член 55 от Основния регламент, след като се консултира със заявителя и съответната служба по проверка.
3. Службата и всяка компетентна национална служба за правна закрила на сортовете в държава-членка оказват административна помощ на другите чрез предоставяне, при поискване, на всякакви доклади от проверки на сортове, за целите на проучване на различимостта, хомогенността и стабилността на този сорт. Определена сума се заплаща на Службата или на компетентната национална служба за правна закрила на сортовете за предоставянето на такъв доклад, като тази сума се съгласува между съответните служби.
4. Доклад за резултатите от техническата проверка, която е извършена или е в процес на извършване за официални цели в трета държава, която е член на Международния съюз за закрила на нови сортове растения, може да бъде считан от Службата като представляващ достатъчна база за решение, при условие че техническата проверка отговаря на условията, предвидени в писменото споразумение между Службата и компетентния орган на тази трета държава. Тези условия следва да включват поне:
а)
условията относно материала, както е посочено в параграф 1, буква а);
б)
че техническата проверка е извършена съгласно утвърдените правила за тестване или общите инструкции, дадени съгласно член 56, параграф 2 от Основния регламент;
в)
че Службата е имала възможност да провери годността на средствата за извършване на техническата проверка за съответните сортове в тази трета държава и да наблюдава извършването на съответната техническа проверка; и
г)
условията, отнасящи се до наличието на доклади, както е посочено в параграф 1, буква г).
Раздел 3
Наименование на сорта
Член 28
Предложение за наименование на сорта
Предложението за наименование на сорта се подписва и се подава в Службата или, ако предложението придружава заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения, в определената национална агенция или създадено подразделение съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, в два екземпляра.
Службата предоставя безплатно формуляр за целите на предложение за наименование на сорта.
Когато предложението за наименование на сорта се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент относно подписа.
Член 29
Проверка на предложението
1. Когато предложението не придружава заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения или когато предложеното наименование на сорта не може да бъде одобрено от Службата, Службата незабавно информира заявителя за това, като изисква от него да изпрати предложение или ново предложение и уточнява последиците от неспазване на това изискване.
2. Когато Службата установи, при получаване на резултатите от техническата проверка съгласно член 57, параграф 1 от Основния регламент, че заявителят не е подал никакво предложение за наименование на сорта, тя незабавно отхвърля заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 61, параграф 1, буква в) от Основния регламент.
Член 30
Насоки за наименование на сорт
Административният съвет приема насоки, установяващи уеднаквени и окончателно определени критерии за определянето на пречките за родовото обозначение на наименованието на сорта, посочено в член 63, параграфи 3 и 4 от Основния регламент.
ГЛАВА II
Възражение
Член 31
Подаване на възражения
1. Възраженията, съгласно член 59 от Основния регламент, съдържат:
а)
името на заявителя и входящия номер на заявката, срещу която е подадено възражението;
б)
определяне на лицето, направило възражението, като страна в производството, както е посочено в член 2 от настоящия регламент;
в)
ако лицето, направило възражението, е определило процесуален представител, неговото име и адрес;
г)
декларация, уточняваща мотивите, на които се основава възражението, както е посочено в член 59, параграф 3 от Основния регламент, и по фактите, доказателствата и аргументите, представени в подкрепа на възражението.
2. Ако са подадени няколко възражения по отношение на една и съща заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може да съедини производствата по тези възражения.
Член 32
Отхвърляне на възражения
1. Ако Службата счита, че възражението не отговаря на член 59, параграфи 1 и 3 от Основния регламент или член 31, параграф 1, буква г) от настоящия регламент или че то не съдържа достатъчно сведения, позволяващи идентифициране на заявката на заявителя, срещу която е подадено възражението, тя отхвърля възражението като недопустимо, освен ако тези пропуски са отстранени в рамките на срок, който тя може да посочи.
2. Ако Службата констатира, че възражението не отговаря на други разпоредби на Основния регламент или на настоящия регламент, тя отхвърля възражението като недопустимо, освен ако тези пропуски бъдат отстранени преди изтичането на периодите за представяне на възраженията.
ГЛАВА III
Поддържане на правната закрила на Общността на сортовете растения
Член 33
Задължения на титуляря съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент
1. Титулярят е длъжен да допусне проверка на материала от съответния сорт и на мястото, където се съхранява идентичността на сорта, за да получи необходимата информация за оценката дали сортът продължава да съществува в непроменено състояние, съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент.
2. Титулярят трябва да съхранява необходимата документация, за да се улесни проверката на подходящите мерки, посочени в член 64, параграф 3 от Основния регламент.
Член 34
Техническа проверка на защитения сорт
Без да се засяга член 87, параграф 4 от Основния регламент, техническа проверка на защитения сорт се извършва съгласно ръководните принципи за тестовете, надлежно прилагани, когато е предоставена правна закрила на Общността на сортовете растения по отношение на този сорт. Членове 22 и от 24 до 27 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към Службата, службата за проверка и титуляря.
Член 35
Друг материал за използване при техническата проверка
Когато титулярят изпрати материал от сорта, съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент, службата за проверка може, със съгласието на Службата, да провери изпратения материал чрез проверка на друг материал, който е взет от стопанства, където материалът е произведен от титуляря, или с негово съгласие, или е взет от материала, който се търгува от него, или с негово съгласие, или е взет от официалните органи в държава-членка по силата на техните правомощия.
Член 36
Изменения в наименованията на сорта
1. Когато наименованието на сорта трябва да се измени съгласно член 66 от Основния регламент, Службата информира титуляря за основанията за това, определя срок, в рамките на който титулярят трябва да изпрати подходящо предложение за изменение на наименованието на сорта, и посочва, че ако той не спази това изискване, може да бъде лишен от правната закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 21 от Основния регламент.
2. Когато предложението за изменение на наименованието на сорта не може да бъде одобрено от Службата, Службата незабавно информира титуляря и отново определя срок, в рамките на който титулярят трябва да изпрати подходящо предложение, и посочва, че ако той не спази това изискване, може да бъде лишен от правната закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 21 от Основния регламент.
3. Членове 31 и 32 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към възражение, подадено съгласно член 66, параграф 3 от Основния регламент.
4. Когато предложението за изменение в наименованието на сорта се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея относно подписа.
ГЛАВА IV
Лицензии на Общността, предоставяни от Службата
Раздел 1
Задължителни лицензии по силата на разпоредбите на член 29 от Основния регламент
Член 37
Молби за издаване на задължителна лицензия
1. Молбата за издаване на задължителна лицензия по силата на разпоредбите на член 29, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в задължителната лицензия;
г)
декларация, разкриваща съответния обществен интерес, включително подробни данни за факти, доказателствени материали и доводи в подкрепа на този обществения интерес;
д)
когато се касае за молба, посочена в член 29, параграф 2 от Основния регламент - предложение за категорията лица, на които следва да се предостави задължителната лицензия, включително, в зависимост от обстоятелствата, и специфичните изисквания, свързани с тази категория лица;
е)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението.
2. Молбата за издаване на задължителната лицензия, посочена в член 29, параграф 5а от Основния регламент, следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя, притежаващ патентно право и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
заверено копие на патентното свидетелство, от което да е виден номера му и предявените искания за патента за биотехнологично изобретение, както и органа, предоставил патентното право;
г)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в задължителната лицензия;
д)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението;
е)
декларация за причините, поради които се смята, че биотехнологичното изобретение представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес, сравним със защитения сорт, включително подробни данни за факти, доказателствени материали и доводи в подкрепа на предявения иск;
ж)
предложение за териториалния обхват на лицензията, който не може да надхвърля териториалния обхват на патента, посочен в буква в).
3. Молбата за издаване на насрещна лицензия, посочена в член 29, параграф 5а, втора алинея от Основния регламент, следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя, притежаващ патентно право и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
заверено копие на патентното свидетелство, от което да е виден номера му и предявените искания за патента за биотехнологично изобретение, както и органа, предоставил патентното право;
г)
официален документ, удостоверяващ, че на титуляря на растителния сорт е предоставена задължителната лицензия за патентовано биотехнологично изобретение;
д)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в насрещната лицензия;
е)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението;
ж)
предложение за териториалния обхват на насрещната лицензия, който не може да надхвърля териториалния обхват на патента, посочен в буква в).
4. Молбата за издаване на задължителна лицензия следва да бъде съпроводена от документи, удостоверяващи, че заявителят е подал молба за получаване на договорна лицензия до титуляря на този растителен сорт, но без резултат. Когато заявителят за издаване на задължителната лицензия по силата на член 29, параграф 2 от Основния регламент е Комисията или държава-членка, Службата може да не спази това изискване в случай на непреодолима сила.
5. За безрезултатна по смисъла на параграф 4 се счита всяка молба за предоставяне на договорна лицензия, по отношение на която:
а)
в рамките на един разумен срок титулярят на правата не е дал окончателен отговор на лицето, което желае да получи тези права; или
б)
титулярят на правата е отказал да предостави договорна лицензия на лицето, което желае да я получи; или
в)
титулярят на правата е предложил да предостави договорна лицензия на лицето, което желае да я получи, при явно неизгодни базови условия, включително такива, които се отнасят до възнаграждението, което трябва да се заплати, или при условия, които като цяло са явно неприемливи.
Член 38
Разглеждане на молбата за издаване на задължителна лицензия
1. Устното производство и снемането на доказателства следва принципно да се извършат в рамките на едно и също заседание.
2. Искания за последващи заседания не се допускат, освен при такива, които се базират на обстоятелства, които са претърпели промени по време или след заседанието.
3. Преди да вземе решение, Службата следва да призове засегнатите страни да се споразумеят за уреждане на спора помежду си чрез предоставянето на договорна лицензия. Когато това е уместно, Службата следва да направи предложение за извънсъдебно уреждане на спора.
Член 39
Ползване на правото на закрила на Общността на сортовете растения по време на производството
1. Когато завеждането на иск, посочен в член 98, параграф 1 от Основния регламент, срещу титуляр е вписано в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може временно да преустанови производството за предоставянето на задължителна лицензия. То не може да бъде възобновено преди в същия регистър да бъде вписано окончателното решение по тези искове или всякакво друго решение за прекратяване на производството по иска.
2. Ако прехвърлянето на право на закрила на Общността на сортовете растения произвежда ефект спрямо Службата, новият титуляр участва в производството като страна по искане на заявителя, и ако молбата за предоставяне на договорна лицензия пред новия титуляр е останала без резултат в рамките на два месеца от получаването на известие от Службата, че името на новия титуляр е вписано в регистъра за правната закрила на Общността на сортовете растения. Искането на заявителя се придружава от достатъчно писмени доказателства за неговия безрезултатен опит и, когато е необходимо, за поведението на новия титуляр.
3. В случай на молба, посочена в член 29, параграф 2 от Основния регламент, новият титуляр участва в производството като страна. Разпоредбите на параграф 1 от настоящия член не се прилагат.
Член 40
Съдържание на решението по молбата
Писменото решение се подписва от председателя на Службата. Решението съдържа:
а)
декларация, че решението е взето от Службата;
б)
дата, на която е взето решението;
в)
имената на членовете на комисията, участвала в производството;
г)
имената на страните в производството и на техните процесуални представители;
д)
позоваване на становището на административния съвет;
е)
списък на въпросите, по които отделението по жалбите е призовано да се произнесе;
ж)
резюме на фактите;
з)
мотивите, на които се основава решението;
и)
заповедта на Службата; при необходимост, заповедта включва постановените актове, обхванати от задължителната лицензия, специфичните условия, регулиращи тази лицензия и категорията лица, включително, когато е необходимо, специфичните изисквания, свързани с тази категория.
Член 41
Предоставяне на задължителна лицензия
1. Към решението за предоставяне на задължителна лицензия съгласно член 29, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент се добавя обосновка на съответния обществен интерес.
2. Следните основания могат по-специално да представляват обществен интерес:
а)
защита на живота и здравето на хора, животни или растения;
б)
нуждата да се задоволява пазара с материал, предлагащ специфични качества;
в)
нуждата да се поддържа стимула за непрекъснато селекциониране на подобрени сортове.
3. Решението за предоставяне на задължителна лицензия съгласно член 29, параграф 5а от Основния регламент следва да съдържа декларация за основанията, поради които изобретението представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес. Следните основания могат по-специално да представляват основания, поради които изобретението представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес сравним със защитения сорт растение:
а)
подобрения в техниките на отглеждане;
б)
подобрения в околната среда;
в)
подобрения в техниките за улесняване използването на генетичното биоразнообразие;
г)
подобрения в качеството;
д)
подобрения в добивите;
е)
подобрения в устойчивостта;
ж)
подобрения в приспособимостта към специфични климатични и/или екологични условия.
4. Задължителната лицензия е неизключителна.
5. Задължителната лицензия може да бъде прехвърляна само заедно с тази част от предприятието, която използва тази задължителна лицензия или, при обстоятелствата, предвидени в член 29, параграф 5 от Основния регламент, заедно с предоставяне на правата за производен по същество сорт.
Член 42
Условия, отнасящи се до лицето, на което е предоставена задължителна лицензия
1. Без да се засягат останалите условия, посочени в член 29, параграф 3 от Основния регламент, лицето, на което е предоставена задължителна лицензия, трябва да разполага с подходящ финансов и технически капацитет да използва лицензията.
2. Спазването на условията, определени от задължителната лицензия и изложени в решението за нейното предоставяне, се счита за „обстоятелство“ по смисъла на член 29, параграф 4 от Основния регламент.
3. Службата следва да гарантира, че лицето, на което се предоставя задължителна лицензия, не може да заведе иск за нарушение на правната закрила на Общността на сортовете растения, освен ако титулярят е отказал или пропуснал да го направи в рамките на два месеца след като е бил призован за това.
Член 43
Категория лица, отговарящи на специфичните изисквания съгласно член 29, параграф 2 от Основния регламент
1. Всяко лице, възнамеряващо да използва задължителна лицензия, което попада в категорията лица, отговарящи на специфичните изисквания, посочени в член 29, параграф 2 от Основния регламент, декларира своето намерение пред Службата и пред титуляря чрез препоръчано писмо с обратна разписка. Декларацията следва да включва:
а)
името и адреса на това лице, както е предвидено за страните в производството, съгласно член 2 от настоящия регламент;
б)
становище по фактите, отговарящи на специфичните изисквания;
в)
становище, определящо дейностите, които следва да се извършват; и
г)
гаранция, че това лице притежава подходящи финансови ресурси, а също и информация за техническия капацитет за използване на задължителната лицензия.
2. При поискване Службата вписва лицето в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения, ако това лице отговаря на условията, свързани с декларацията, посочена в параграф 1. Това лице няма право да използва задължителната лицензия преди вписването в регистъра. Лицето и титулярят се уведомяват за вписването.
3. Член 42, параграф 3 се прилага mutatis mutandis към лицето, вписано съгласно параграф 2 от настоящия член в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения. Всяко решение по иск за нарушение или всеки друг акт, прекратяващ иск по отношение на това нарушение, са приложими за останалите лица, които са вписани или които предстои да бъдат вписани в регистъра.
4. Вписването, посочено в параграф 2, може да бъде заличено само на основание, че специфичните изисквания, определени в решението за предоставяне на задължителна лицензия или финансовия и технически капацитет, установени съгласно параграф 2, са се променили след повече от една година след предоставянето на задължителна лицензия и в рамките на евентуалния срок, предвиден в това предоставяне на лицензия. Вписаното лице и титулярят се уведомяват за заличаването им от регистъра.
Раздел 2
Лицензия съгласно член 100, параграф 2 от Основния регламент
Член 44
Лицензия съгласно член 100, параграф 2 от Основния регламент
1. Искането за неизключителна договорна лицензия, подадено до новия титуляр, както е посочено в член 100, параграф 2 от Основния регламент, трябва да бъде направено в срок от два месеца от датата на получаване на известието от Службата, с което тя информира за вписването на името на новия титуляр в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения, когато искането е подадено от предходния титуляр или в срок от четири месеца от същата дата, когато искането е подадено от бенефициер на лицензия.
2. Заявлението за издаване на лицензия по член 100, параграф 2 от Основния регламент се придружава от документите, които са били представени при безрезултатна молба, посочена в параграф 1 на настоящия член. Разпоредбите на член 37, параграф 1, букви а), б), в) и параграф 5, член 38, член 39, параграф 3, член 40 с изключение на буква е), член 41, параграфи 3 и 4 и член 42 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis.
ДЯЛ III
ПРОИЗВОДСТВО ПРЕД ОТДЕЛЕНИЕТО ПО ЖАЛБИТЕ
Член 45
Съдържание на жалбата
Жалбата съдържа:
а)
посочването на жалбоподателя в качеството му на страна в производството по обжалването съгласно член 2;
б)
входящия номер на атакуваното решение и заявление относно обхвата, до който се търси промяна или отмяна на решението.
Член 46
Получаване на жалба
Когато Службата получи жалба, тя отбелязва върху нея номера на делото по обжалване и датата на получаване на акта в Службата, както и уведомява жалбоподателя за срока за излагане на основанията на жалбата; страните в производството по обжалване не могат да се позовават на пропускане на такова уведомяване.
Член 47
Участие като страна в производството по обжалване
1. Службата своевременно изпраща копие от жалбата, отбелязано с номера на делото и датата на получаване на жалбата, на страните в производството по обжалване, които са участвали в производството пред Службата.
2. Страните в производството, посочени в параграф 1, могат да встъпят като страни в производството по обжалване в рамките на два месеца от изпращането на копие от жалбата.
Член 48
Роля на Службата
1. Органът на Службата, посочен в член 70, параграф 1 от Основния регламент, и председателят на отделението по жалбите гарантират чрез вътрешни подготвителни мерки, че отделението по жалбите може да проучи делото веднага след неговото препращане; по-специално, председателят избира другите двама членове съгласно член 46, параграф 2 от Основния регламент и определя докладчик преди препращането на делото.
2. Преди препращане на делото на отделението по жалбите органът на Службата, посочен в член 70, параграф 1 от Основния регламент, незабавно изпраща на всяка от страните в производството по обжалване копие от документите, получени от другите страни в производство по обжалване.
3. Председателят на Службата осигурява публикуването на информацията, посочена в член 89, преди препращането на делото.
Член 49
Недопустимост на жалбата
1. Ако жалбата не отговаря на разпоредбите от Основния регламент, и по-специално членове 67, 68 и 69 от него, или на тези от настоящия регламент, и по-специално член 45 от него, отделението по жалбите уведомява жалбопоподателя за това и изисква от него да отстрани констатираните пропуски и, ако е възможно, в рамките на период, който той определя. Ако жалбата не бъде поправена в рамките на определен срок, отделението по жалбите я отхвърля като недопустима.
2. Когато жалба е подадена срещу решение на Службата, което същевременно е предмет на пряко обжалване съгласно член 74 от Основния регламент, отделението по жалбите незабавно изпраща жалбата на Съда на Европейските общности със съгласието на жалбоподателя; ако жалбоподателят не е съгласен, той отхвърля жалбата като недопустима. В случай на подаване на жалба в Съда тази жалба се счита за подадена в Съда на датата на получаването ѝ в Службата съгласно член 46 от настоящия регламент.
Член 50
Устно производство
1. След препращане на делото на отделението по жалбите председателят на отделението по жалбите незабавно свиква страните в производството по обжалване за устно производство, както е предвидено в член 77 от Основния регламент, привлича тяхното внимание към съдържанието на член 59, параграф 2 от настоящия регламент.
2. По принцип устното производство и събирането на доказателства се извършват на едно заседание.
3. Искания за последващи заседания са недопустими, освен за тези искания, базирани на обстоятелства, които са се променили по време или след заседанието.
Член 51
Проверка на жалбата
Разпоредбите относно производството пред Службата се прилагат към производството по обжалване mutatis mutandis; страните в производството в това отношение се третират като страни в производството по жалбата, освен ако не е предвидено друго.
Член 52
Решение по жалбата
1. В рамките на три месеца след приключването на устното производство решението по жалбата се съобщава в писмен вид на страните в производството по обжалване по някой от начините, предвидени в член 64, параграф 3.
2. Решението се подписва от председателя на отделението по жалбите и от докладчика, определен съгласно член 48, параграф 1. Решението съдържа:
а)
декларация, че решението е взето от отделението по жалбите;
б)
дата, на която е взето решението;
в)
имената на председателя и на другите членове на отделението по жалбите, които са участвали в производството по обжалване;
г)
имената на страните в производството по обжалване и техните процесуални представители;
д)
списък на въпросите, по които отделението по жалбите е призовано да се произнесе;
е)
резюме на фактите;
ж)
мотивите, на които се основава решението;
з)
диспозитив на решението, включително, по целесъобразност, решение за разпределението на разноските или възстановяване на таксите.
3. В писменото решение на отделението по жалбите се указва, че то подлежи на обжалване, заедно със срока за подаване на такава жалба. Страните в производството по обжалване не могат да се позовават на липса на такива указания.
ДЯЛ IV
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПРОИЗВОДСТВОТО
ГЛАВА I
Решения, съобщения и документи
Член 53
Решения
1. Всяко решение на Службата следва да бъде подписано и да посочва името на члена на персонала, надлежно упълномощен от председателя на Службата, съгласно член 35 от Основния регламент.
2. Когато устно производство е проведено пред Службата, решението може да бъде взето устно. Впоследствие писменото решение се дава на страните в производството в съответствие с член 64.
3. Решения на Службата, които подлежат на обжалване съгласно член 67 от Основния регламент или на директно обжалване съгласно член 74 от него, указват тази възможност, както и сроковете за такова обжалване, които трябва да бъдат спазени. Страните в производството не могат да се позовават на липса на такива указания.
4. Езикови грешки, грешки в транскрипцията и явни фактически грешки, допуснати в решенията на Службата, трябва да бъдат поправени.
Член 54
Сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения
1. Когато Службата предоставя правна закрила на Общността на сортовете растения, тя издава, заедно с решението за това, сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения като доказателство за неговото предоставяне.
2. Службата издава сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения, на който официален език или езици на Европейския съюз е изискано от титуляра.
3. При поискване Службата може да издаде копие на лицето, ако констатира, че оригиналният сертификат е бил загубен или унищожен.
Член 55
Съобщения
Всяко съобщение от Службата или службата за проверките включва името на компетентния служител, освен ако е предвидено друго.
Член 56
Право на изслушване
1. Ако Службата констатира, че решение не може да бъде взето на база на представената заявка, тя уведомява страната в производството за констатираните пропуски и я приканва да отстрани тези пропуски в рамките на срок, който тя може да определи. Ако констатираните и съобщени пропуски не бъдат отстранени в разумен срок, Службата взима решение.
2. Ако Службата получи бележки от страна в производството, тя съобщава на другите страни в производството за тези бележки и изисква, ако счете за необходимо, те да отговорят в рамките на срок, който тя може да определи. Ако не се получи отговор в срок, Службата не взема предвид никакви документи, получени след изтичането на срока.
Член 57
Документи, подадени от страните в производството
1. Всеки документ, подаден от страна в производството, се изпраща по пощата, подава се лично или по електронен път.
Подробностите по изпращането по електронен път се определят от председателя на Службата.
2. За дата на получаване на всеки документ, подаден от страна в производството, се смята датата, на която документът фактически е получен в седалището или, в случай на документ, подаден с електронни средства, датата, на която документът е получен по електронен път от Службата.
3. С изключение на приложените документи, всички документи, подадени от страни в производството, трябва да бъдат подписани от тях или от техния процесуален представител.
Когато документ е изпратен до Службата по електронен път, той съдържа електронен подпис.
4. Ако документ не е бил надлежно подписан или в случай че получен документ е непълен или нечетлив, или когато Службата има съмнения относно верността на документа, Службата информира съответно изпращача и го приканва да изпрати оригинала на документа, подписан в съответствие с параграф 3, или да изпрати повторно копие от оригинала в срок от един месец.
В случаите когато това искане е изпълнено в определения срок, за дата на получаване на подписания документ или на повторното изпращане се смята датата на получаване на първия документ. Когато искането не е изпълнено в определения срок, се смята, че документът не е получен.
5. Документът, който трябва да бъде изпратен до другите страни в производството, а също и до съответната служба за проверка, или документите относно две или повече заявки за правна закрила на Общността на сортовете растения или лицензия се завеждат в достатъчен брой копия. Липсващите копия се предоставят за сметка на съответната страна в производството.
Първата алинея не се прилага за документи, подадени чрез електронни средства.
Член 58
Писмени доказателства
1. Доказателства за окончателни преценки или решения, различни от тези на Службата, или други писмени доказателства, които трябва да бъдат представени от страни в производството, могат да бъдат набавени чрез представянето на незаверено копие.
2. В случай че Службата има съмнения относно достоверността на доказателството, посочено в параграф 1, тя може да поиска представянето на оригинала или на заверено копие.
ГЛАВА II
Устно производство и събиране на доказателства
Член 59
Призовка за устно производство
1. Страните в производството се призовават за устно производство, както е предвидено в член 77 от Основния регламент, и тяхното внимание се насочва към параграф 2 от него. В призовката трябва да се предвижда срок от поне един месец, освен ако страните в производството и Службата не са се споразумели за по-кратък период.
2. Ако страна в производството, която е била редовно призована за устно производство пред Службата, не се яви, производството може да продължи в нейно отсъствие.
Член 60
Събиране на доказателства от Службата
1. Когато Службата счита за необходимо да изслуша страните в производството, свидетели или експерти, или да извърши оглед, тя взема решение за това, като обозначава начините, по които има намерение да събере доказателства, съответните факти, които следва да се проверят, и датата, времето и мястото на изслушване или проверка. Ако се поиска изслушване на свидетели и експерти от страна в производството, решението на Службата определя периода, в рамките на който страната в производството, подала искането, трябва да предостави на Службата имената и адресите на свидетелите и експертите, които страната в производството иска да бъдат изслушани.
2. В призовката, адресирана до страните, свидетелите и експертите, трябва да се предвижда срок от поне един месец, освен ако страните в производството и Службата не са се споразумели за по-кратък период. Призовките съдържат:
а)
извлечение от решението, посочено в параграф 1, указващо по-специално датата, времето и мястото на поисканото разследване и определящо фактите, относно които страните в производството, свидетелите и експертите ще бъдат изслушани;
б)
имената на страните в производството и указване на правата, на които свидетелите или експертите могат да се позоват съгласно разпоредбите на член 62, параграфи 2, 3 и 4;
в)
указание, че страната в производството, свидетелят или експертът могат да поискат да бъдат изслушани от юрисдикция или друг компетентен орган в страната на постоянно местожителство и искане той да информира Службата в рамките на определен срок, определен от Службата, дали е готов да се яви пред нея.
3. Преди страна в производството, свидетел или експерт да бъде изслушан, той бива информиран, че Службата може да изиска юрисдикция или друг компетентен орган в страната на постоянно местожителство да изслуша отново неговите показания под клетва или друга обвързваща форма.
4. Страните в производството се информират за изслушването на свидетел или експерт пред юрисдикция или друг компетентен орган. Те имат право да присъстват и да задават въпроси на страните в производството, свидетелите и експертите, чрез посредничеството на органа или пряко.
Член 61
Упълномощаване на експерти
1. Службата взема решение в каква форма се представя докладът от експерта, който тя назначава.
2. Мандатът на експерта съдържа:
а)
точно описание на неговата задача;
б)
срокът, предвиден за представяне на доклада;
в)
имената на страните в производството;
г)
подробности за правата, които той може да предизвика, съгласно член 62, параграфи 2, 3 и 4.
3. За целите на експертния доклад Службата може да прикани службата за проверка, извършила техническата проверка на съответния сорт, да предостави материал съгласно дадените инструкции. Ако е необходимо, Службата може също да изиска материал от страните в производството или трети лица.
4. На страните в производството се изпраща копие и, когато е необходимо, превод на всеки писмен доклад.
5. Страните в производството могат да отхвърлят експерта. Член 48, параграф 3 и член 81, параграф 2 от Основния регламент се прилагат mutatis mutandis.
6. Член 13, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към експерта, назначен от Службата. Когато назначава експерт, Службата го информира за изискването за поверителност.
Член 62
Разходи за събиране на доказателства
1. Събирането на доказателства може да бъде направено зависимо от плащане на депозит в Службата от страна в производството, която е изискала да бъде събрано доказателството, размерът на който се определя от Службата чрез позоваване на разчет за разходите.
2. Свидетелите и експертите, които са призовани и които се явят пред Службата, имат право на подходящо възстановяване на разходите за път и престой. За тези разходи може да им бъде отпуснат аванс.
3. Свидетелите, които имат право на възстановяване съгласно параграф 2, имат освен това право на подходяща компенсация за загуба на доходи, а експертите, освен ако са служители на службите за проверка, на хонорари за тяхната работа. Тези суми се изплащат на свидетелите след събирането на доказателствата, а на експертите след изпълнение на техните задължения.
4. Плащания на суми, дължими съгласно параграфи 2 и 3, се извършва от Службата съгласно подробностите и тарифите, предвидени в приложение I.
Член 63
Протоколи от устното производство и събирането на доказателства
1. Протоколите от устното производство и събирането на доказателства съдържат най-важните моменти от устното производство или събирането на доказателства, съответните бележки, направени от страните в производството, показанията на страните в производството, свидетелите и експертите и резултата от всяка проверка.
2. Протоколите от показанията на свидетел, експерт или страна в производството се прочитат или изпращат до тях, така че те могат да ги проверят. Следва да бъде отбелязано в протоколите, че тази формалност е извършена и че лицето, което е дало показанията, е одобрило протоколите. Когато неговото одобрение не е дадено, неговите възражения се отбелязват.
3. Протоколите се подписват от служителя, който ги е съставил, и от служителя, който е ръководил устното производство или изслушването на показанията.
4. На страните в производството се предоставя копие и, по целесъобразност, превод на протоколите.
ГЛАВА III
Уведомления
Член 64
Общи разпоредби за уведомленията
1. В производството пред Службата документите, които трябва да се предоставят от Службата на страна в производството, са оригинали, незаверени техни копия или компютърни разпечатки. Документи от други страни в производството могат да бъдат предоставени под формата на незаверени копия.
2. Ако процесуален представител е бил упълномощен от една или повече страни в производството, документите му се предоставят съгласно разпоредбите на параграф 1.
3. Уведомлението се извършва:
а)
по пощата съгласно член 65;
б)
чрез връчване на ръка съгласно член 66;
в)
чрез публично оповестяване съгласно член 67; или
г)
чрез електронни или други технически средства съгласно втора алинея.
Председателят на Службата определя подробностите във връзка с уведомлението по електронен път.
4. Документи или копия от тях, свързани с действия, за които се предвижда служебно връчване, посочено в член 79 от Основния регламент, се изпращат по пощата с препоръчани писма, с известие при получаване; те могат да бъдат изпратени и чрез електронни средства, които се определят от председателя на Службата.
Член 65
Уведомление по пощата
1. Уведомяването на адресати, които нямат местожителство, седалище или не са установени в рамките на Общността и които не са назначили процесуален представител съгласно член 82 от Основния регламент, става чрез изпращане на документите по пощата с обикновено писмо на последния адрес на адресата, известен на Службата. Уведомлението се счита за извършено по пощата дори ако писмото се върне като недоставено.
2. Когато уведомлението става с препоръчано писмо, със или без известие при получаване, то се счита за доставено на адресата на десетия ден след изпращането му, освен ако писмото не е достигнало до адресата или е пристигнало по-късно; в случай на оспорване Службата следва да докаже, че писмото е достигнало местоназначението си, или да докаже датата, на която писмото е връчено на адресата, в зависимост от случая.
3. Уведомление с препоръчано писмо, със или без известие при получаване, се счита за извършено дори ако адресатът откаже да приеме писмото или да потвърди получаването му.
4. Когато уведомлението по пощата не е обхванато от параграфи 1, 2 и 3, се прилага правото на държавата, на територията на която се извършва уведомлението.
Член 66
Уведомление чрез връчване на ръка
В помещенията на Службата уведомлението може да стане чрез връчване на ръка на адресата, който при получаване потвърждава получаването. Уведомлението се счита за извършено дори ако адресатът откаже да приеме документа или да потвърди получаването му.
Член 67
Публично оповестяване
Ако адресът на адресата не може да бъде установен или ако уведомлението съгласно член 64, параграф 4 не е било възможно да се извърши дори след втори опит от страна на Службата, уведомлението се осъществява чрез публично оповестяване в периодичните публикации, посочени в член 89 от Основния регламент. Председателят на Службата определя условията на публикуване.
Член 68
Пороци на уведомлението
Ако Службата не може да докаже, че документ, който е достигнал адресата, е бил надлежно съобщен или ако разпоредбите, отнасящи се до неговото съобщаване, не са спазени, документът се счита за съобщен на датата, определена от Службата за дата на получаване.
ГЛАВА IV
Срокове и спиране на производството
Член 69
Изчисляване на сроковете
1. Сроковете се броят в пълни години, месеци, седмици или дни.
2. Сроковете започват да текат от деня след датата, на която е настъпило съответното събитие, когато събитието е дейност или изтичане на по-ранен срок. Освен ако не е предвидено друго, съответното събитие е получаването на документа за уведомяване, когато действието се състои в уведомяване.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2, срокът започва от петнадесетия ден след деня на публикуването на съответния акт, когато актът е публичното оповестяване, посочено в член 67, решение на Службата, освен ако не е съобщено на съответното лице, или всяко действие на страна в производството, което подлежи на публикуване.
4. Когато срокът е изразен като една година или определен брой години, той изтича през съответната следваща година в същия месец и в същия ден като месеца и деня, на който е настъпило споменатото събитие; когато съответният следващ месец няма ден със същото число, срокът изтича в последния ден на този месец.
5. Когато срокът е изразен като един или повече месеци, той изтича през съответния последващ месец в деня, който има същото число като деня, на който е настъпило съответното събитие; когато съответният последващ месец няма ден със същото число, периодът изтича в последния ден на този месец.
6. Когато срокът е изразен като една седмица или определен брой седмици, той изтича през съответната последваща седмица в същия ден като деня, на който е настъпило съответното събитие.
Член 70
Продължителност на срока
Когато Основният регламент или настоящият регламент определят срок, който да бъде определен от Службата, този срок е не по-кратък от един месец и не по-дълъг от три месеца. В определени специални случаи срокът може да бъде продължен до шест месеца по искане, представено преди изтичането на срока.
Член 71
Удължаване на срока
1. Ако срокът изтича в деня, в който в Службата не могат да бъдат депозирани документи, или на който по причини, различни от тези, посочени в параграф 2, обикновена поща не се доставя в района, в който е разположена Службата, срокът се удължава до първия ден след деня, в който в Службата могат да бъдат депозирани документи и в който се доставя обикновена поща. Дните, посочени в първото изречение, се определят и съобщават от председателя на Службата преди началото на всяка календарна година.
2. Ако срокът изтича в деня, в който има общо прекъсване или последващо объркване на доставките на писма в държавите-членки или между държави-членки и Службата, срокът се удължава до първия ден след края на периода на объркване или прекъсване на доставките на писма за страните в производството, имащи местожителство, седалище или установени в съответната държава-членка, или които са упълномощили процесуални представители със седалище в тази държава. Ако съответната държава-членка е държавата, в която е разположена Службата, настоящата разпоредба се прилага към всички страни в производството. Продължителността на периода на прекъсване или объркване е този, определен и съобщен от председателя на Службата.
По отношение на документите, подадени по електронен път, първа алинея се прилага mutatis mutandis, в случай че е налице прекъсване на връзката на Службата с електронните средства за комуникация.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis към националните агенции или определените съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент подразделения, както и към службите за проверка.
Член 72
Спиране на производството
1. Производството пред Службата се спира:
а)
в случай на смърт или недееспособност на заявителя или на титуляря на право на закрила на Общността на сортовете растения, или на кандидата за лицензия, давана от Службата, или от лице, което е упълномощено да се разпорежда с тази лицензия, или на процесуален представител на която и да е от тези страни; или
б)
в случай на настъпване на юридическа пречка за тези лица да продължат производството пред Службата, поради действия, предприети срещу тяхно имущество.
2. Когато необходимите данни по отношение на самоличността на лице, упълномощено да продължи производството като страна в него или процесуален представител, бъдат вписани в съответния регистър, Службата информира това лице и другите страни, че производството се възобновява от датата, определена от Службата.
3. Сроковете започват да текат отново от деня, в който производството бъде възобновено.
4. Спирането на производството не засяга изпълнението на техническата проверка или проучване на съответния сорт от службата за проверка, когато съответните такси вече са платени на Службата.
ГЛАВА V
Процесуални представители
Член 73
Определяне на процесуален представител
1. Всяко определяне на процесуален представител се съобщава на Службата. Съобщението съдържа името и адреса на процесуалния представител; член 2, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis.
2. Без да се засяга член 2, параграф 4, ако процесуалният представител е служител на страна в производството, това трябва да бъде посочено в съобщението по параграф 1. Служител не може да бъде определен като процесуален представител по смисъла на член 82 от Основния регламент.
3. При неспазване на разпоредбите на параграфи 1 и 2 съобщението се счита за неполучено.
4. Процесуален представител, на когото пълномощното е прекратено, запазва качеството си на процесуален представител, докато прекратяването на неговото пълномощно бъде известено на Службата. Освен ако в пълномощното не е предвидено друго, по отношение на Службата то се прекратява при смърт на упълномощителя.
5. Ако две или повече страни в производството, които действат заедно, не са съобщили за определянето на процесуален представител на Службата, страната в производството, назована първа в заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения или за лицензия, което да се даде от Службата, или във възражение, се счита за определена за процесуален представител на другата страна или страни в производството.
Член 74
Пълномощно на процесуалните представители
1. Когато определянето на процесуален представител е съобщено на Службата, необходимото подписано пълномощно се представя за включване в преписката в рамките на период, който Службата може да определи, освен ако не е предвидено друго. Ако пълномощното не е представено в определеното време, всички действия, извършени от процесуалния представител се считат за невалидни.
2. Пълномощното може да се отнася до едно или повече производства и се предава в съответния брой копия. Може да бъде представено генерално пълномощно, оправомощаващо процесуалния представител да представлява упълномощителя във всички производства, в които последният участва. Документът, материализиращ генералното пълномощно, може да бъде представен в един екземпляр.
3. Председателят на Службата може да определи съдържанието на пълномощното, включително за генералното пълномощно, посочено в параграф 2, и безплатно да предостави на заинтересованите лица формуляри за тези пълномощни.
ГЛАВА VI
Разпределяне и определяне на разноските
Член 75
Разпределение на разноските
1. Въпросът за разпределението на разноските се разглежда в решението по искането за лишаване от или отмяна на правната закрила на Общността на сортовете растения или в решението по жалбата.
2. В случай на разпределение на разноските съгласно член 85, параграф 1 от Основния регламент, Службата указва това разпределение в мотивите към решението по искането за лишаване от или отмяна на правната закрила на Общността на сортовете растения или решението за обжалване. Страните в производството не могат да се позовават на пропускане на такова указване.
Член 76
Определяне на разноските
1. Искане за определяне на разноските е допустимо само ако решението, на което се основава искането, е било постановено и ако в случай на жалба срещу това решение отделението по жалбите се е произнесло. Сметка за разноските, заедно с оправдателни документи, се прикрепя към искането.
2. Разноските могат да бъдат определени, след като се установи тяхната достоверност.
3. Когато една страна в производството понася разноските за друга страна в производството, от нея не се изисква да възстановява разноски, различни от тези, посочени в параграф 4. Когато страната, спечелила делото, е представена от повече от един съветник, адвокат или друг представител, загубилата страна понася разноските, посочени в параграф 4, само за едно такова лице.
4. Разноските от съществено значение за протичането на производството обхващат:
а)
разноските за свидетели и експерти, платени от Службата на съответния свидетел или експерт;
б)
разноските за път и престой на страната в производството и на съветника, на адвоката или на друг представител, надлежно определен като процесуален представител пред Службата, в рамките на съответните тарифи, приложими за свидетели и експерти, предвидени в приложение I;
в)
възнаграждение на съветника, адвокат или друг представител, надлежно определен като процесуален представител пред Службата, в рамките на съответните тарифи, приложими за свидетели и експерти, предвидени в приложение I.
Член 77
Уреждане на разноските
В случай на уреждане на разноски, посочено в член 85, параграф 4 от Основния регламент, Службата потвърждава това уреждане в уведомление до съответните страни в производството. Когато такова уведомление потвърди също съгласие относно размера на разноските за изплащане, искане за определяне на разходите е недопустимо.
ДЯЛ V
ПУБЛИЧНОСТ
ГЛАВА I
Регистри, публична проверка и публикации
Раздел 1
Регистри
Член 78
Вписване в регистрите на данните, свързани с производствата и с правната закрила на Общността на сортовете растения
1. Следните „други подробности“, посочени в член 87, параграф 3 от Основния регламент, се вписват в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения:
а)
датата на публикуване, когато това публикуване е свързано с изчисляването на сроковете;
б)
всяко възражение, заедно с датата, името и адреса на лицето, което прави възражението, и тези на неговия процесуален представител;
в)
данни, свързани с право на приоритет (дата на по-ранна заявка и държава, в която тази заявка е подадена);
г)
исковете, заведени на основание правата, посочени в член 98, параграф 4 и член 99 от Основния регламент, относно предоставянето на правна закрила на Общността на сортовете растения и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
2. Следните „други подробности“, посочени в член 87, параграф 3 от Основния регламент, се вписват в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения при поискване:
а)
предоставянето на правото на закрила на Общността на сортовете растения като обезпечение или като предмет на други вещни права; или
б)
исковете, заведени на основание правата, посочени в член 98, параграфи 1 и 2 и член 99 от Основния регламент, свързани с правната закрила на Общността на сортовете растения, както и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
3. Председателят на Службата определя условията за вписване и може да реши допълнителни подробности да бъдат вписани в регистрите в интерес на управлението на Службата.
Председателят на Службата определя формата на регистрите. Регистрите могат да се поддържат под формата на електронна база данни.
Член 79
Вписване на прехвърляне на право на закрила на Общността на сортовете растения
1. Всяко прехвърляне на право на закрила на Общността на сортовете растения се вписва в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения при представяне на писмени доказателства за прехвърлянето или на официални документи, потвърждаващи прехвърлянето, или на преписи от тези документи, достатъчни да се установи прехвърлянето. Службата съхранява копие от тези писмени доказателства в своите досиета.
Председателят на Службата определя формата и условията, при които тези писмени доказателства трябва да се съхраняват в досиетата на Службата.
2. Вписването на прехвърляне може да бъде отказано само в случай на неспазване на условията, предвидени в параграф 1 и в член 23 от Основния регламент.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат при всяко прехвърляне на правото на закрила Общността на сортовете растения, за което заявителят е бил вписан в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения. Всяко позоваване на регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения се разбира като позоваване на регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения.
Член 80
Условия за вписване в регистрите
Без да се засягат другите разпоредби на Основния регламент или на настоящия регламент, молба за вписване или заличаване на вписване от регистрите може да бъде направена от всяко заинтересовано лице. Искането се прави писмено, придружено от подкрепящи документи.
Член 81
Условия за вписване в регистрите в особени случаи
1. Когато искано или предоставено право на закрила на Общността на сортовете растения е включено в производство по несъстоятелност или друго подобно производство, това подлежи на безплатно вписване в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения по молба на компетентните национални органи. Това вписване следва също да бъде безплатно заличено по молба на компетентния национален орган.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis по отношение на исковете, заведени на основание правата, посочени в членове 98 и 99 от Основния регламент, както и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
3. Когато сортове са идентифицирани съответно като първи и производни по същество сортове, искане за вписване от всички страни в производството може да бъде направено заедно или поотделно. В случай на искане от само една страна в производството, искането се придружава от достатъчни писмени доказателства за производството, посочени в член 87, параграф 2, буква з) от Основния регламент, за да замени искането на друга страна.
4. Когато е поискано вписване на изключителна договорна лицензия или на право на закрила на Общността на сортовете растения, предоставени като обезпечение или като предмет на други вещни права, това искане се придружава от достатъчни писмени доказателства.
Член 82
Публична проверка на регистрите
1. Всеки може да проверява регистрите в помещенията на Службата.
Достъп до регистрите и съдържащите се в тях документи се предоставя при същите срокове и условия, които са валидни за достъпа до документи на Службата по смисъла на член 84.
2. Проверката на място на регистрите е безплатна.
Извлечения от регистрите под каквато и да е форма, която изисква обработка или манипулации с данни, различни от копирането на документ или на части от него, се предоставят срещу заплащане на такса.
3. Председателят на Службата може да осигури публична проверка на регистрите в помещенията на националните агенции или определените подразделения, съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент.
Раздел 2
Съхранение на документи, публична проверка на документи и отглеждани сортове
Член 83
Съхранение на досиета
1. Документите под формата на оригинали или на копия, свързани с производство, се съхраняват в досиета, върху които е отбелязан номерът на производството, с изключение на тези документи, свързани с изключване или с искания за отвод на членове на отделението по жалбите, както и за членове на персонала на Службата или съответната служба за проверка, които се съхраняват отделно.
2. Службата съхранява едно копие, посочено в параграф 1 (копие от досието), което се смята за автентично и пълно копие на досието. Службата за проверка може да съхранява копие от документите, отнасящи се до тези производства (копие от проверката), но гарантира изпращане на тези оригинали, с които Службата не разполага.
3. Оригиналните документи, подадени от страните в производството, които са в основата на всички електронни досиета, могат да бъдат унищожени след изтичането на определен срок от датата на получаването им в Службата.
4. Председателят на Службата определя подробностите по формата, под която досиетата да се съхраняват, срока, през който досиетата трябва да се съхраняват, и срока, посочен в параграф 3.
Член 84
Достъп до документите на Службата
1. Административният съвет следва да приеме практическия ред за достъп до документи на Службата, включително до регистрите.
2. Административният съвет следва да приеме категориите документи на Службата, които да се предоставят директно на разположение на широката общественост чрез публикации, включително публикации в електронните средства за информация.
Член 85
Проверка на отглеждането на сортовете
1. Искане за проверка на отглеждането на сортовете се адресира писмено до Службата. Със съгласието на Службата се урежда достъп до тестовите площи от службата за проверка.
2. Без да се засяга член 88, параграф 3 от Основния регламент, разпоредбите на настоящия регламент не препятстват пълния публичен достъп до тестовите площи, при условие че всички отглеждани сортове са защитени от код, че Службата е взела и е одобрила подходящи мерки срещу всякаква кражба на материал от службата за проверка и че са предприети всички необходими стъпки за защита правата на заявителя или титуляря на правна закрила на Общността на сортовете растения.
3. Председателят на Службата може да определи условията по процедурата за проверка на отглежданите сортове и може да организира контрола на защитните мерки, предвидени съгласно параграф 2.
Член 86
Поверителна информация
С цел запазване поверителността на информацията Службата предоставя безплатно формуляри за използване от заявителя за правна закрила на Общността на сортовете растения, за да поиска поверителната обработка на данните, отнасящи се до компонентите, посочени в член 88, параграф 3 от Основния регламент.
Раздел 3
Публикации
Член 87
Официален бюлетин на Службата
1. Публикацията, която излиза най-малко на всеки два месеца съгласно член 89 от Основния регламент, се нарича Официален бюлетин на Службата на Общността за сортовете растения (наричан по-нататък „Официален бюлетин на Службата“).
2. Официалният бюлетин на Службата съдържа също информацията, вписана в регистрите съгласно член 78, параграф 1, букви в) и г) и параграф 2, както и член 79.
3. Председателят на Службата определя начина, по който се публикува Официалният бюлетин.
Член 88
Публикуване на молби за лицензии, давани от Службата, и решения по тях
Датата на получаване на молба за лицензия, предоставена от Службата, и датата на постановяване на решението по тази молба, имената и адресите на страните в производството и типа на исканото или взетото решение, се публикуват в Официалния бюлетин на Службата. В случай на решение за даване на право за задължителна лицензия съдържанието на това решение следва също да се публикува.
Член 89
Публикуване на жалби и решения по тях
Датата на получаване на жалбата, датата на постановяване на решение по тази жалба, имената и адресите на страните в производството и типа на исканото или взетото решение се публикуват в Официалния бюлетин на Службата.
ГЛАВА II
Административно и правно сътрудничество
Член 90
Изпращане на информация
1. Информация, която трябва се обменя съгласно член 90 от Основния регламент, се изпраща директно между органите, посочени в тази разпоредба.
2. Изпращането на информация, посочено в член 91, параграф 1 от Основния регламент, от или до Службата, може да бъде извършено чрез компетентните служби за сортовете растения на държавите-членки, безплатно.
3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis към изпращането на информация, посочено член 91, параграф 1 от Основния регламент, извършвано към или от службата за проверка. Службата получава копие от това съобщение.
Член 91
Проверка чрез съдилищата или прокуратурите на държавите-членки или чрез тяхно посредничество
1. Проверката на документите, посочени в член 91, параграф 1 от Основния регламент, се извършва върху копия на документите, издадени от Службата изключително за тази цел.
2. Съдилищата или прокуратурите на държавите-членки могат, по време на производства пред тях, да предоставят документите, изпратени от Службата, на разположение за проверка от трети лица. Тази проверка се осъществява при спазване на член 88 от Основния регламент; Службата не събира такса за това.
3. При предаване на досиетата до съдилищата или прокуратурите на държавите-членки Службата указва ограниченията, на които подлежат проверките на документите относно заявките за или предоставените права на закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 88 от Основния регламент.
Член 92
Производство при съдебна поръчка
1. Всяка държава-членка определя централен орган, който е отговорен за получаването на съдебни поръчки, направени от Службата, и предаването им на съдилищата или компетентния орган с оглед тяхното изпълнение.
2. Службата изготвя съдебните поръчки на езика на компетентния съд или орган или прилага към тях превод на този език.
3. При резервата на параграфи 4 и 5 компетентният съд или орган прилага своето собствено национално право за производствата, които трябва да бъдат следвани за изпълнение на тези съдебни поръчки. По-специално, той прилага подходящите принудителни мерки, предвидени от неговото национално право.
4. Службата се информира за времето и мястото на събирането на доказателствата или други юридически мерки и информира страните в производството, съответните свидетели и експерти.
5. По искане от Службата компетентният съд или орган разрешава присъствие на член на персонала на съответната Служба и им позволява да задават въпроси на всяко лице, което дава показания, пряко или чрез посредничеството на компетентния съд или орган.
6. Изпълнението на съдебните поръчки не води до плащане на такси или разноски от какъвто и да е характер. Въпреки това държавата-членка, в която се изпълняват съдебните поръчки, има право да изиска от Службата да възстанови възнагражденията, платени на експертите и преводачите, както и разноските, произтичащи от производството съгласно параграф 5.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 93
Регламент (ЕО) № 1239/95 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 94
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2009 година.