Rådets forordning (EF) nr. 973/2001
af 14. maj 2001
om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) EF har ved afgørelse 98/392/EF(3) godkendt De Forenede Nationers havretskonvention, der indeholder visse principper og regler for bevarelse og forvaltning af levende akvatiske ressourcer. Som led i EF's bredere internationale forpligtelser deltager EF i bestræbelserne for at bevare fiskebestandene i de internationale farvande.
(2) EF har siden den 14. november 1997, som følge af beslutning 86/237/EØF(4), været kontraherende part i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det følgende benævnt "ICCAT-konventionen".
(3) ICCAT-konventionen afstikker rammer for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tunfisk og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende have gennem oprettelsen af en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det følgende benævnt "ICCAT", og gennem vedtagelsen af henstillinger om bevarelse og forvaltning i konventionsområdet, som bliver bindende for de kontraherende parter.
(4) ICCAT har anbefalet en række tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende arter i Atlanterhavet og Middelhavet, bl.a. hvad angår mindstemål og -vægt, fangstbegrænsninger for visse områder, visse perioder eller visse redskaber og kapacitetsbegrænsninger. Sådanne henstillinger er bindende for EF, og de bør derfor gennemføres.
(5) Visse tekniske foranstaltninger vedtaget af ICCAT er blevet gennemført ved Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet(5) og ved Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(6). Af hensyn til klarheden bør disse tekniske foranstaltninger samles i nærværende forordning, og følgelig bør de relevante artikler i de nævnte forordninger ophæves.
(6) For at tage hensyn til traditionel fiskepraksis i bestemte områder bør der fastsættes specifikke bestemmelser om fangst og opbevaring om bord af visse tunfiskearter.
(7) EF har ved afgørelse 95/399/EF(7) godkendt aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean. Denne aftale fastsætter en ramme for styrkelse af det internationale samarbejde med henblik på bevarelse og rationel udnyttelse af tunfisk og tilknyttede arter i Det Indiske Ocean gennem oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean, i det følgende benævnt "IOTC", og gennem vedtagelse af henstillinger om bevarelse og forvaltning i IOTC's kompetenceområde, der bliver bindende for de kontraherende parter.
(8) IOTC har vedtaget en henstilling om tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende arter i Det Indiske Ocean. Denne henstilling er bindende for EF, og den bør derfor gennemføres.
(9) EF har ved afgørelse 1999/337/EF(8) undertegnet aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og har ved afgørelse 1999/386/EF(9) besluttet at anvende den midlertidigt, indtil den er godkendt. EF bør derfor anvende bestemmelserne i denne aftale.
(10) Formålet med aftalen er bl.a. gradvis at nedbringe den utilsigtede delfindødelighed som følge af fiskeri med snurpenot efter tun i den østlige del af Stillehavet til næsten nul ved at indføre årlige begrænsninger og på lang sigt at opnå bæredygtige tunfiskebestande i det område, som aftalen omfatter.
(11) Visse bestemmelser i denne aftale er blevet indarbejdet i forordning (EF) nr. 850/98. De bør samles i nærværende forordning.
(12) EF har fiskeriinteresser i den østlige del af Stillehavet og har indledt proceduren for tiltrædelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, i det følgende benævnt "IATTC". Indtil tiltrædelsen og i overensstemmelse med EF's forpligtelse til at samarbejde med de øvrige parter, der er involveret i forvaltningen og bevarelsen af ressourcerne i denne region, jf. De Forenede Nationers havretskonvention, bør EF anvende de tekniske foranstaltninger, som IATTC har vedtaget. Disse foranstaltninger bør derfor indarbejdes i fællesskabsretten.
(13) De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne retsakt, vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(10) -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes der tekniske bevarelsesforanstaltninger for fartøjer, der fører en medlemsstats flag, og som er registreret i EF, i det følgende benævnt "EF-fiskerfartøjer", for så vidt angår fangst og landing af visse bestande af stærkt vandrende arter som omhandlet i bilag I.
AFSNIT I
DEFINITIONER
Artikel 2
Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende farvandsdefinitioner:
a) Område 1
Hele Atlanterhavet og alle tilstødende have i ICCAT-konventionsområdet som afgrænset i konventionens artikel 1.
b) Område 2
Alle farvande i Det Indiske Ocean i kompetenceområdet i aftalen om oprettelse af IOTC som afgrænset i aftalens artikel 2.
c) Område 3
Alle farvande i den østlige del af Stillehavet i det område, der er afgrænset i artikel 3 i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner.
AFSNIT II
TEKNISKE FORANSTALTNINGER I OMRÅDE 1
Kapitel 1
Begrænsninger i anvendelsen af bestemte fartøjs- og redskabstyper
Artikel 3
1. I perioden 1. november - 31. januar er det i området i stk. 2 forbudt for EF-fiskerfartøjer:
- at udsætte flydende objekter
- at fiske under kunstige objekter
- at fiske under naturlige objekter
- at fiske med hjælpefartøjer
- at udsætte flydende kunstige objekter med eller uden bøjer
- at fastgøre bøjer til flydende objekter fundet på havet
- at hale flydende objekter ind og afvente, at de fisk, der holder til ved objekterne, samler sig under fartøjet
- at slæbe flydende objekter ud af området.
2. Det område, der er nævnt i stk. 1, er afgrænset som følger:
- sydlig grænse ved breddegrad 4° S
- nordlig grænse ved breddegrad 5° N
- vestlig grænse ved længdegrad 20° V
- østlig grænse ved den afrikanske kyst.
3. Det er forbudt at påbegynde eller fortsætte fiskeri i det område og den periode, der er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 2, hvis der ikke er en observatør om bord på fartøjet.
4. Indtil 31. december 2002 træffer medlemsstaterne de fornødne foranstaltninger til at udpege observatører og sørger for, at der tages en observatør om bord på alle de fartøjer, der fører deres flag eller er registreret på deres område, og som netop skal i gang med at fiske i det område, der er omhandlet i stk. 2.
5. Med forbehold af stk. 4 træffer medlemsstaten de fornødne foranstaltninger til, at de behørigt udpegede observatører bliver om bord på de fiskerfartøjer, hvortil de er udpeget, indtil de afløses af andre observatører.
6. Føreren af et EF-fartøj, som fisker i det område og den periode, som er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 2, modtager observatøren og samarbejder med ham i udførelsen af opgaverne under hans ophold om bord på fartøjet.
Føreren af et fartøj, der er udpeget til at tage en observatør om bord, tager alle fornødne skridt til at lette hans ankomst og afrejse. Observatøren skal under sit ophold om bord have passende indkvarterings- og arbejdsforhold.
7. De praktiske bestemmelser vedrørende stk. 4, 5 og 6 fastlægges i bilag II.
8. Medlemsstaterne sender hvert år senest den 1. maj en samlet evalueringsrapport til Kommissionen over indholdet og konklusionerne i de rapporter, som er udarbejdet af observatørerne på de fartøjer, der fører deres flag.
9. Perioden i stk. 1, området i stk. 2, og de nærmere bestemmelser om udpegningen af observatører i bilag II kan ændres af Kommissionen under anvendelse af ICCAT's henstillinger, der er blevet bindende for Fællesskabet, og efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 4
1. Det er forbudt at beholde bugstribet bonit, storøjet tun og gulfinnet tun, der er taget med snurpenot i farvande under Portugals højhedsområde eller jurisdiktion, i ICES-underområde X nord for 36° 30'N eller i CECAF-området nord for 31° N og øst for 17° 30'V, om bord, uanset mængde, eller at fiske efter disse arter i de nævnte områder med sådanne redskaber.
2. Det er forbudt i farvande under Portugals og Spaniens højhedsområde eller jurisdiktion, i ICES-underområde VIII, IX og X, og i CECAF-området omkring De Kanariske Øer og Madeira at beholde tunfisk, der fanges med drivgarn, om bord eller at fiske efter disse arter i de nævnte områder med sådanne redskaber.
Artikel 5
1. Fiskeri efter almindelig tun med net er forbudt:
- fra den 1. til den 31. maj i hele Middelhavet og fra den 16. juli til den 15. august i Middelhavet, bortset fra Adriaterhavet, for fartøjer, der udelukkende eller overvejende fisker i Adriaterhavet
- fra den 16. juli til den 15. august i hele Middelhavet og fra den 1. til den 31. maj i Adriaterhavet for fartøjer, der udelukkende eller overvejende fisker i Middelhavet, bortset fra Adriaterhavet
Medlemsstaterne sørger for, at alle fartøjer, der fører deres flag eller er registreret på deres område, omfattes af ovennævnte bestemmelser.
Ved anvendelsen af denne forordning afgrænses Adriaterhavet mod syd af en linje, der går fra den albansk-græske grænse til Capo Santa Maria di Leuca.
2. Det er forbudt at bruge flyvemaskiner eller helikoptere til støtte for fiskeri efter almindelig tun i Middelhavet i perioden 1.-30. juni.
3. Det er i Middelhavet forbudt at fiske efter almindelig tun med flydeline uden forankring fra fartøjer af en længde på over 24 m hvert år i perioden 1. juni - 31. juli. Fartøjernes længde bestemmes efter ICCAT-definitionen i bilag III.
4. Definitionen af perioder og områder som omhandlet i denne artikel samt fartøjernes længde som defineret i bilag III kan ændres af Kommissionen under anvendelse af ICCAT's henstillinger, der er blevet bindende for Fællesskabet, og efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Kapitel 2
Mindstemål
Artikel 6
1. Fisk af stærkt vandrende arter betragtes som undermålere, hvis de ikke opfylder mindstemålene i bilag IV.
2. Mindstemålene som defineret i bilag IV kan ændres af Kommissionen under anvendelse af ICCAT's henstillinger, der er blevet bindende for Fællesskabet, og efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 7
1. Stærkt vandrende arter, der ikke opfylder mindstemålene, må ikke beholdes om bord, omlades, landes, transporteres, oplagres, frembydes til salg, udbydes til salg, sælges eller markedsføres. Sådanne arter skal straks genudsættes.
Det foregående afsnit finder dog ikke anvendelse på de arter, der er omhandlet i bilag IV, og som taget som bifangst i antal udgør op til 15 % af de landede mængder. For så vidt angår almindelig tun, finder denne tolerancegrænse ikke anvendelse på fisk, der vejer under 3,2 kg.
2. Stærkt vandrende arter, der har oprindelse i tredjelande, og som ikke opfylder mindstemålene, må ikke bringes i fri omsætning eller markedsføres i EF.
Artikel 8
Stærkt vandrende arters størrelse måles efter artikel 18 i forordning (EF) nr. 850/98.
Kapitel 3
Begrænsning af antallet af fartøjer
Artikel 9
1. Rådet fastsætter efter proceduren i artikel 8, stk. 4, nr. i) i forordning (EØF) nr. 3760/92(11), hvor mange EF-fartøjer med en længde overalt på over 24 m og hvor stor en samlet bruttoregistertonnage (BRT) der må fiske efter storøjet tun som målart. Rådets fastsættelse er lig med det gennemsnitlige antal af EF-fiskerfartøjer, der har fisket efter storøjet tun som målart i området i perioden 1991-1992, og disses kapacitet udtrykt i BRT.
2. Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, og som agter at fiske efter storøjet tun som målart i område 1 i løbet af året.
3. I listerne anføres det interne nummer i "flådefortegnelsen", som fartøjet har fået tildelt, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98(12).
4. Rådet kan ud fra de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, nr. ii), i forordning (EØF) nr. 3760/92 fordele antallet af fartøjer og kapaciteten, udtrykt i BRT og som fastsat efter stk. 1, mellem medlemsstaterne.
5. De enkelte medlemsstater sender hvert år inden den 15. august Kommissionen en liste over de fiskerfartøjer med en længde overalt på over 24 m, der fører deres flag, og som fisker efter storøjet tun som målart. Kommissionen videresender hvert år inden den 31. august disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.
6. Listen i stk. 5 skal indeholde følgende oplysninger:
- fartøjets navn og registreringsnummer
- eventuelt tidligere flag
- eventuelt internationalt radiokaldesignal
- fartøjstype, længde og BRT
- rederens eller redernes navn og adresse.
Artikel 10
1. Rådet fastsætter efter proceduren i artikel 8, stk. 4, nr. i), i forordning (EØF) nr. 3760/92, hvor mange EF-fiskerfartøjer der må fiske efter nordatlantisk hvid tun som målart. Antallet af fartøjer fastsættes til det gennemsnitlige antal EF-fiskerfartøjer, der har fisket efter nordatlantisk hvid tun som målart i perioden 1993-1995.
2. Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, og som agter at fiske efter nordatlantisk hvid tun som målart i område 1 i løbet af året.
3. I listerne anføres det interne nummer i "flådefortegnelsen", som fartøjet har fået tildelt, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 2090/98.
4. Rådet kan ud fra de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, litra ii), i forordning (EØF) nr. 3760/92 fordele antallet af fartøjer som fastsat efter stk. 1 mellem medlemsstaterne.
5. De enkelte medlemsstater sender hvert år inden den 15. maj Kommissionen en liste over de fiskerfartøjer, der fører deres flag, og som fisker efter nordatlantisk hvid tun som målart. På denne liste anføres, indtil den 31. december 2001, ikke fiskerfartøjer, der driver alternativt forsøgsfiskeri med drivgarn. Kommissionen videresender hvert år inden den 30. maj disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.
Kapitel 4
Andre foranstaltninger
Artikel 11
Medlemsstaterne kan fremme brugen af monofilamentforfang på drejeleddene for at lette genudsætningen af levende blå og hvid marlin.
Artikel 12
Uanset artikel 31 i forordning (EF) nr. 850/98 er det tilladt at anvende elektrisk strøm eller harpunskydevåben til at fange tun og brugde (Cetorhinus maximus) i Skagerrak og Kattegat.
AFSNIT III
TEKNISKE FORANSTALTNINGER I OMRÅDE 2
Artikel 13
1. De enkelte medlemsstater sender hvert år inden den 15. juni Kommissionen en liste over de fiskerfartøjer med en længde overalt på over 24 m, der fører deres flag, og som har fisket efter storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit i det foregående år i område 2. Kommissionen videresender hvert år inden den 30. juni disse oplysninger til IOTC's sekretariat.
2. Listen i stk. 1 skal indeholde følgende oplysninger:
- fartøjets navn og registreringsnummer
- eventuelt tidligere flag
- eventuelt internationalt radiokaldesignal
- fartøjstype, længde og BRT
- reders, brugers eller befragters navn og adresse.
AFSNIT IV
TEKNISKE FORANSTALTNINGER I OMRÅDE 3
Artikel 14
1. Kun EF-fiskerfartøjer, der fisker på betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner, og som har fået tildelt en DML, må indkredse flokke eller grupper af delfiner med snurpenot ved fiskeri efter gulfinnet tun i område 3.
2. Ved "DML" forstås loftet for delfindødelighed som fastsat i artikel 5 i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne meddeler hvert år inden den 15. september Kommissionen følgende:
- en liste over de fartøjer, der fører deres flag og har en lastekapacitet på over 363 tons (400 tons net), og som har anmodet om en DML for første eller anden halvdel af det følgende år
- en liste over de fartøjer, der fører deres flag, og som må forventes at drive fiskeri i området i det følgende år
- en liste over de fartøjer, der fører deres flag, og som har anmodet om en DML for første eller anden halvdel af det følgende år
- for hvert fartøj, der anmoder om en DML, en erklæring, hvori det bekræftes, at fartøjet råder over alle fornødne delfinsikkerhedsredskaber og -udstyr, og at fartøjsføreren har gennemgået en godkendt uddannelse i metoder til at redde og sætte delfiner fri.
2. Medlemsstaterne skal sikre sig, at anmodningerne om DML opfylder betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og IATTC's bevarelsesforanstaltninger.
3. Kommissionen gennemgår listerne og undersøger, om de opfylder betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og IATTC's bevarelsesforanstaltninger, hvorefter den videresender dem til direktøren for IATTC.
Hvis Kommissionens gennemgang af en anmodning viser, at anmodningen ikke opfylder betingelserne i dette stykke, underretter den straks den pågældende medlemsstat om, at den ikke kan videresende hele eller en del af anmodningen til direktøren for IATTC, idet den så angiver årsagerne hertil.
4. Kommissionen sender alle DML, som den enkelte medlemsstat har fået tildelt, til den pågældende medlemsstat, som så fordeler dem mellem de fartøjer, der fører den pågældende medlemsstats flag.
5. Medlemsstaterne giver hvert år inden den 15. januar Kommissionen meddelelse om, hvordan de har fordelt de tildelte DML mellem de fartøjer, der fører deres flag.
6. Kommissionen sender hvert år inden den 1. februar en liste over, hvordan DML er blevet fordelt mellem EF-fartøjerne, til direktøren for IATTC.
Artikel 16
1. Fartøjer, der fisker ved hjælp af anordninger, der tiltrækker fisk, må ikke anvende hjælpefartøjer.
2. Det er forbudt at omlade fisk på havet.
AFSNIT V
GENEREL BESTEMMELSE
Artikel 17
1. Det er forbudt at indkredse flokke eller grupper af havpattedyr ved hjælp af snurpenot, undtagen for de fartøjer, der er omhandlet i artikel 14.
2. Stk. 1 finder anvendelse på alle fartøjer, der fører en medlemsstats flag eller er indregistreret i en medlemsstat, i alle farvande.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BSTEMMELSER
Artikel 18
De foranstaltninger, der skal træffes i henhold til artikel 3, stk. 9, artikel 5, stk. 4, og artikel 6, stk. 2, vedtages efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 19
1. Kommissionen bistås af den komité, der er nedsat ved artikel 17 i forordning (EØF) nr. 3760/92.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden som omhandlet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget fastsætter sin forretningsorden.
Artikel 20
1. Artikel 24, 33 og 41 i forordning (EF) nr. 850/98 udgår, og det samme gør angivelserne vedrørende almindelig tun og sværdfisk i bilag XII til samme forordning.
2. Artikel 3a og 5a i forordning (EF) nr. 1626/94 udgår, og det samme gør angivelserne vedrørende almindelig tun og sværdfisk i bilag IV til samme forordning og hele bilag V.
3. Henvisninger til nævnte forordninger betragtes som henvisninger til denne forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 21
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. maj 2001.
32001R0973
L 137/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 973/2001 НА СЪВЕТА
от 14 май 2001 година
за определяне на технически мерки за опазването на някои популации от далекомигриращи видове риби
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Общността, с Решение 98/392/ЕО (3), одобри Конвенцията на ООН по морско право, съдържаща принципи и правила, отнасящи се до опазването и управлението на живите ресурси на морето. В рамките на своите по-широки международни задължения Общността участва в усилията за опазване на рибните запаси в международни води.
(2)
По силата на Решение 86/237/ЕИО (4) Общността е договорна страна на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан, наричана по-долу „Конвенцията“ CICTA „от 14 ноември 1997 г.“
(3)
Конвенцията CICTA определя рамката на регионалното сътрудничество за опазване и управление на рибата тон и подобни видове в Атлантическия океан и съседните му морета като сформира Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан, наричана по-долу CICTA и приема препоръки за опазването и управлението в зоната на Комисията, които са задължителни за договарящите страни.
(4)
CICTA препоръча редица технически мерки за някои запаси от далекомигриращи видове в Атлантическия океан и Средиземно море, като определи, inter alia, разрешени размери и тегло за рибата и ограничения върху риболова в някои зони и в определени периоди, с определени принадлежности и капацитет. Тези препоръки са задължителни за Общността и следователно трябва да бъдат прилагани.
(5)
Някои технически мерки, приети от CICTA, бяха включени в Регламент (EО) № 1626/94 на Съвета от 27 юни 1994 г. относно техническите мерки за опазване на рибните ресурси в Средиземно море (5) и Регламент (EО) № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 г. за опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за опазване на младите морски организми (6). В интерес на яснотата тези мерки трябва да бъдат събрани в настоящия регламент, като съответните членове от гореспоменатите регламенти бъдат отменени.
(6)
За да се вземе предвид традиционната риболовна практика в някои райони, трябва да бъдат приети конкретни разпоредби за улова и консервирането на борда на някои видове риба тон.
(7)
С Решение 95/399/EО (7),Общността одобри Споразумението за образуване на Комисия по рибата тон в Индийския океан. Това споразумение осигурява полезна рамка за по-тясно международно сътрудничество и рационално използване на рибата тон и подобните и видове в Индийския океан чрез сформирането на Комисия по рибата тон в Индийския океан, наричана по-долу „CTOI“ и приемането на препоръки за опазване и управление в зоната на CTOI, които имат задължителна сила за договорните страни.
(8)
CTOI прие препоръка, която предвижда технически мерки за някои запаси от далекомигриращи видове в Индийския океан. Тази препоръка е задължителни за Общността и трябва следователно да бъде прилагана.
(9)
Европейската общност, с Решение 1999/337/EО (8), подписа споразумението за Международната програма за опазване на делфините и с Решение 1999/386/EО (9) реши да я прилага при временна уредба до одобряването и. Общността, следователно, ще прилага разпоредбите залегнали в това споразумение.
(10)
Целите на споразумението включват нарастващо намаляване на случаите на смъртност сред делфините при мрежовия улов на риба тон в Източния Тих океан до нива, доближаващи се до нулата, чрез определянето на годишни лимити и дългосрочната устойчивост на запасите от риба тон в зоната на споразумението.
(11)
Някои разпоредби на това споразумение бяха включени в Регламент (EО) № 850/98. Тези разпоредби трябва да се добавят към настоящия регламент.
(12)
Общността има риболовни интереси в Източния Тих океан и е подала заявление за присъединяване към Междуамериканската комисия по тропическа риба тон, наричана по-долу „CITT“. С оглед на предстоящото присъединяване и в съответствия със задължението за сътрудничество с останалите страни, участващи в управлението и опазването на ресурсите в този регион, произтичащо от Конвенцията на ООН по морско право, техническите мерки, приети от CITT, трябва да бъдат прилагани от Общността. Следователно, тези мерки трябва да бъдат въведени в законодателството на Общността.
(13)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, трябва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (10),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Настоящият регламент определя техническите мерки за опазване, приложими за риболовни кораби, плаващи под флага на държавите-членки и регистрирани в Общността, наричани по-долу „риболовни кораби на Общността“, спрямо улова и разтоварването на сушата на запаси от далекомигриращите видове, посочени в приложение I.
ДЯЛ I
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 2
За целите на настоящия регламент ще бъдат прилагани следните определения за морски водни басейни:
а)
Зона 1:
всички води на Атлантическия океан и съседните морета, обхванати от Конвенцията CICTA, както е определено в член 1 от нея;
б)
Зона 2:
всички води на Индийския океан, обхванати от Споразумението за CTOI, както е определено в член 2 от него;
в)
Зона 3:
всички води на Източния Тих океан, както е определено в член 3 от Споразумението за Международната програма за опазване на делфините.
ДЯЛ II
ТЕХНИЧЕСКИ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ В ЗОНА 1
Глава 1
Ограничения за използването на някои видове кораби и принадлежности
Член 3
1. През периода от 1 ноември до 31 януари в зоната, определена в параграф 2, е забранено на риболовните кораби на Общността да:
-
закотвят плаващи предмети,
-
ловят риба под изкуствени предмети,
-
ловят риба под естествени предмети,
-
ловят с риба с помощта на помощни кораби,
-
хвърлят в морето изкуствени плаващи предмети с или без шамандури,
-
поставят шамандури върху плаващи предмети в морето,
-
отстраняват плаващи предмети и чакат рибата, привлечена от тези предмети, да се събере под кораба,
-
теглят плаващи предмети извън зоната.
2. Зоната, посочена в параграф 1, е със следните граници:
-
южна граница на ширина 4° S,
-
северна граница на ширина 5° N,
-
западна граница на дължина 20° W,
-
източна граница на брега на Африка.
3. На корабите се забранява да започват или продължават риболова в зоната през периода, определен в параграфи 1 и 2, без наблюдател на борда.
4. До 31 декември 2002 г. държавите-членки трябва да вземат необходимите мерки за назначаване на наблюдатели и гарантиране присъствието им на борда на всички кораби, плаващи под техен флаг или регистрирани на тяхна територия, които предстои да предприемат риболовни дейности в зоната, посочена в параграф 2.
5. Без да се засяга параграф 4, държавите-членки трябва да вземат необходимите мерки съответно назначените наблюдатели да останат на борда на риболовния кораб, към който са причислени, до подмяната им с друг наблюдател.
6. Капитанът на кораба на Общността, работещ в зоната и през периода, определен в параграфи 1 и 2, посреща наблюдателя и му съдейства в изпълнението на неговите задължения по време на престоя му на борда.
Капитанът на кораба, определен да приеме наблюдателя, трябва да положи всички усилия да подпомогне неговото пристигане и отпътуване. По време на престоя на наблюдателя на борда трябва да му бъдат осигурени подходящи условия за живот и работа.
7. Практическата организация по параграфи 4, 5 и 6 трябва да отговаря на определеното в приложение II.
8. Държавите-членки изпращат на Комисията най-късно до 1 май на всяка година изчерпателен доклад с оценка на съдържанието и заключенията на докладите на наблюдателите, назначени на корабите, плаващи под техен флаг.
9. Периодът, определен в параграф 1, зоната, определена в параграф 2 и процедурата по назначаването на наблюдатели, залегнала в приложение II, могат да бъдат променяни от Комисията в резултат на препоръките на CICTA, които са задължителни за Общността и в съответствие с процедурата, предмет на член 19, параграф 2.
Член 4
1. Забранява се съхраняването на борда на каквито и да е количества ивичест тунец, едроок тунец или жълтопер тунец, уловена с мрежи във водите под суверенитета или юрисдикцията на Португалия в подзона Х на ICES на север от 36°30′ N или в зоните COPACE на север от 31° N и на изток от 17°30′ W, или лов на гореспоменатите видове във въпросните зони с посочените принадлежности.
2. Забранява се съхраняването на борда на риба тон, уловена с помощта на плаващи рибарски мрежи във водите под суверенитета или юрисдикцията на Испания или Португалия в под-зоните VIII, IX и X, на ICES или в зоните на COPACE около Канарските острови и о-в Мадейра, или лова на въпросните видове в посочените зони с указаните принадлежности.
Член 5
1. Уловът на червен тон с ограждащи мрежи се забранява:
-
от 1 до 31 май в Средиземно море като цяло и от 16 юли до 15 август в Средиземно море, с изключение на Адриатика за кораби, работещи изключително или предимно в Адриатика;
-
от 16 юли до 15 август в Средиземно море като цяло и от 1 до 31 май в Адриатика за кораби, работещи изключително или предимно в Средиземно море с изключение на Адриатика.
Държавите-членки трябва да се погрижат всички кораби, плаващи под техен флаг или регистрирани на тяхна територия, да подлежат на горепосочените правила.
За целите на настоящия регламент южна граница на Адриатическо море е линията, изтеглена между границата Албания - Гърция и нос Santa Maria di Leuca.
2. Забранява се използването на самолети или хеликоптери в помощ на риболовните операции за червен тон в Средиземно море през периода от 1 до 30 юни.
3. Забранява се уловът на червен тон в Средиземно море с използване на дълги повърхности въдици от риболовни кораби с дължина, по-голяма от 24 метра, през периода от 1 юни до 31 юли на всяка година. Приложимата дължина е определената от CICTA и посочена в приложение III.
4. Определянето на периодите и зоните, посочени в настоящия член, както и дължината на риболовните кораби, определена в приложение III, могат да бъдат променяни от Комисията в резултат на препоръките на CICTA, които са задължителни за Общността и в съответствие с процедурите, залегнали в член 19, параграф 2.
Глава 2
Минимален размер
Член 6
1. Силно мигриращ вид се счита в намален размер, ако размерите му са по-малки от минималните, определени в приложение IV за съответния вид.
2. Размерите, определени в приложение IV, могат да бъдат променяни от Комисията вследствие на препоръките на CICTA, които са задължителни за Общността и в съответствие с процедурите, определени в член 19, параграф 2.
Член 7
1. Риби от далекомигриращи видове с намален размер не се задържат на борда, нито се трансбордират, разтоварват на сушата, транспортират, съхраняват, излагат или предлагат за продажба, продават или разпространяват. Тези видове се връщат незабавно в морето.
Въпреки това предходната алинея не се прилага към видовете, посочени в приложение IV, уловени случайно в обем, не надвишаващ 15 %, изразен в брой риби от цялостния улов. В случая със червен тон въпросният толеранс не се прилага за риби, които тежат по-малко от 3,2 kg.
2. Забранява се пускането в свободна продажба или разпространението в Общността на маломерни риби от далекомигриращи видове с произход в трети държави.
Член 8
Измерването на размера на рибите от далекомигриращи видове се осъществява в съответствие с член 18 от Регламент (EО) № 850/98.
Глава 3
Ограничение на броя на корабите
Член 9
1. Съветът, действащ съгласно процедурата, определена в член 8, параграф 4, i) от Регламент (EИО) № 3760/92 (11), определя броя и общия капацитет в бруто регистър тонаж (GRT) на риболовните кораби на Общността с дължина, по-голяма от 24 метра, за риболов на голямоок тон като целеви вид. Те се определят като среден брой и капацитета в GRT на риболовните кораби на Общността за улов на голямоок тон като целеви вид в зона 1 през периода 1991 г.-1992 г.
2. Най-късно до 31 януари всяка година, държавите-членки изпращат на Комисията списък на всички кораби, плаващи под техен флаг и регистрирани на тяхна територия, които възнамеряват да ловят голямоок тон в зона 1 през същата година.
3. Списъците трябва да съдържат вътрешния номер, даден на всеки кораб в регистъра на риболовните кораби в съответствие с член 5 от Регламент (EО) № 2090/98 (12) на Комисията.
4. Въз основа на информацията, осигурена от държавите-членки съгласно параграфи 2 и 3 Съветът, действащ в съответствие с процедурата, определена в член 8, параграф 4, ii) от Регламент (EИО) № 3760/92, може да разпространява сред държавите-членки броя и капацитета в GRT, определени съгласно параграф 1.
5. Преди 15 август на всяка година държавите-членки изпращат на Комисията списъка с риболовните кораби с дължина, по-голяма от 24 метра, за улов на голямоок тон като целеви вид. Комисията изпраща тази информация до секретариата на CICTA преди 31 август на всяка година.
6. Посоченият в параграф 5 списък съдържа следната информация:
-
име на кораба, регистрационен номер;
-
предишен флаг там, където е приложимо;
-
знак за международно повикване, където е приложимо;
-
вид на кораба, дължина и GRT;
-
име и адрес на собственика/собствениците на кораба.
Член 10
1. Съветът, действащ в съответствие с процедурата, определена в член 8, параграф 4, i) от Регламент (EИО) № 3760/92, определя броя на корабите на Общността, ловуващи северно-атлантическа риба тон от вида Thunnus germo като целеви вид през периода 1993 до 1995 г.
2. Най-късно до 31 януари на всяка година държавите-членки изпращат на Комисията списък на всички кораби, плаващи под техен флаг и регистрирани на тяхна територия, които възнамеряват да ловят северно-атлантическа риба тон от вида Thunnus germo като целеви вид в Зона 1 през същата година.
3. Списъците съдържат вътрешния номер, даден на всеки кораб в регистъра на риболовните кораби, съгласно член 5 от Регламент (EО) № 2090/98.
4. Въз основа на информацията, изпратена от държавите-членки в съответствие с параграфи 2 и 3,Съветът, действащ съгласно процедурата, посочена в член 8, параграф 4, ii) от Регламент (EИО) № 3760/92, може да разпространи сред държавите-членки броя на корабите, определен съгласно параграф 1.
5. Преди 15 май на всяка година държавите-членки изпращат на Комисията списъка на корабите, плаващи под техен флаг, които извършват целенасочен риболов на северноатлантическа риба тон от вида Thunnus germo. До 31 декември 2001 г. този списък не включва риболовните кораби, които се занимават с експериментален риболов със средства, различни от плаващи мрежи. Комисията изпраща тази информация на секретариата на CICTA преди 30 май на всяка година.
Глава 4
Други мерки
Член 11
Държавите-членки могат да поощряват използването на едножични серпентинови въдици върху въртел, така че живите сини марлини и белите марлини да могат да бъдат лесно освобождавани.
Член 12
Чрез дерогация от член 31 от Регламент (EО) № 850/98 могат да бъдат използвани електрически ток или харпуни за улов на риба тон и акули от вида Cetorhinus maximus в Skagerrak и Kattegat.
ДЯЛ III
ТЕХНИЧЕСКИ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ В ЗОНА 2
Член 13
1. Преди 15 юни на всяка година държавите-членки изпращат на Комисията списъка с корабите с дължина, по-голяма от 24 метра, плаващи под техен флаг, които са ловили едроок тунец, жълтопер тунец и ивичест тунец през предишната година в Зона 2. Комисията изпраща тази информация до секретариата на „CTOI“ преди 30 юни всяка година.
2. Посоченият в параграф 1 списък съдържа следната информация:
-
име на кораба, регистрационен номер;
-
предишен флаг, където е приложимо;
-
международен знак на повикване, където е приложимо;
-
вид на кораба, дължина и GRT;
-
име и адрес на собственика на кораба, оператора или наемателя.
ДЯЛ IV
ТЕХНИЧЕСКИ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ В ЗОНА 3
Член 14
1. Само риболовни кораби на Общността, които действат съгласно условията, залегнали в споразумението за международната програма за опазване на делфините, на които е даден ГСД, получават разрешение да обграждат пасажи или групи делфини с мрежи, когато ловят жълтопер тунец в Зона 3.
2. „ГСД“ означава граница на смъртност при делфините, посочена в член 5 от Споразумението за Международната програма за опазване на делфините.
Член 15
1. Преди 15 септември на всяка година държавите-членки изпращат на Комисията:
-
списък на корабите, плаващи под техен флаг с капацитет, по-голям от 363 метрични тона (400 нетни тона), които са кандидатствали за ГСД за цялата следваща година;
-
списък на корабите, плаващи под техен флаг, които могат да действат в зоната в течение на следващата година;
-
списък на корабите, плаващи под техен флаг, които са поискали ГСД за първата или втората половина на следващата година;
-
или всеки кораб, кандидатстващ за ГСД, сертификат за наличие на подходящите принадлежности и оборудване на кораба за защита на делфините и за завършен и удостоверен курс на обучение на капитана по спасяване и освобождаване на делфини.
2. Държавите-членки следят кандидатурите за ГСД да отговарят на условията, посочени в споразумението за международната програма за опазване на делфините и на мерките по опазването, приети от CITT.
3. Комисията проверява списъците и отговаря за това те да са в съответствие с разпоредбите на споразумението за международната програма за опазване на делфините и консервационните мерки, приети от CITT, и ги изпраща на директора на CITT.
Когато проверката открие, че кандидатурата не отговаря на условията, посочени в настоящия параграф, Комисията незабавно информира съответните държави-членки, че не може да изпрати изцяло или частично кандидатурата до директора на CITT и посочва причините за това.
4. Комисията изпраща на всяка държава-членка цялостните ГСД, които да бъдат раздадени на риболовните кораби, плаващи под техен флаг.
5. Всяка държава-членка изпраща на Комисията разпределението на ГСД между корабите, плаващи под флага на тази държава-членка, до 15 януари на годината.
6. Комисията изпраща на директора на CITT списъка и разпределението на ГСД между риболовните кораби на Общността до 1 февруари всяка година.
Член 16
1. Използването на помощни кораби, ловуващи с помощта на рибосъбирателни съоръжения, се забранява.
2. Трансбордирането на риба в морето се забранява.
ДЯЛ V
РАЗПОРЕДБИ С ОБЩО ПРИЛОЖЕНИЕ
Член 17
1. Забранява се заграждането на пасажи или групи морски бозайници с мрежи, освен в случаите на риболовни кораби, посочени в член 14.
2. Параграф 1 се прилага за всички кораби, плаващи под флага на държава-членка или регистрирани в държава-членка, независимо в какви води.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Мерките, необходими за прилагането на член 3, параграф 9, член 5, параграф 4 и член 6, параграф 2, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 19, параграф 2.
Член 19
1. Комисията се подпомага от Комитета, създаден с член 17 от Регламент (EИО) № 3760/92.
2. Когато има позоваване на този параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/EО.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 20
1. Членове 24, 33 и 41 от Регламент (EО) № 850/98, както и вписаното в приложение XII от него, отнасящи се до червен тон и риба меч, се отменят.
2. Членове 3a и 5a от Регламент (EО) № 1626/94, както и вписаното в приложение IV от него, отнасящи се до червен тон и риба меч, и приложение V от него се отменят.
3. Позоваването на горепосочените регламенти, членове и приложения се тълкуват като позоваване на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствието в приложение V.
Член 21
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 май 2001 година.