Rådets beslutning
af 27. november 2003
om bemyndigelse af de medlemsstater, der er kontraherende parter i Paris-konventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område, til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne protokollen om ændring af nævnte konvention
(2003/882/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 5, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Protokollen om ændring af konventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område som ændret ved tillægsprotokollen af 28. januar 1964 og protokollen af 16. november 1982 (i det følgende benævnt "Paris-konventionen") er blevet forhandlet med henblik på at sikre personer, der lider skade som følge af nukleare ulykker, bedre erstatning. Den fastsætter en forhøjelse af ansvarsbeløbene og en udvidelse af ordningen for ansvar over for tredjemand på det nukleare område til også at omfatte miljøskader.
(2) I overensstemmelse med Rådets forhandlingsdirektiver af 13. september 2002 har Kommis-sionen på Fællesskabets vegne på de områder, der hører under Det Europæiske Fællesskabs kompetence, forhandlet protokollen om ændring af Paris-konventionen. Rådets forhandlingsdirektiver omhandlede dog ikke forhandling af en bestemmelse, der skulle muliggøre Fællesskabets tiltrædelse af protokollen.
(3) Protokollen er blevet endeligt vedtaget af de kontraherende parter i Paris-konventionen. Protokollens tekst stemmer overens med Rådets forhandlingsdirektiver.
(4) Fællesskabet har enekompetence med hensyn til ændringen af Paris-konventionens artikel 13, for så vidt denne ændring berører de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af rets-afgørelser på det civil- og handelsretlige område(1). Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de af protokollen omfattede områder, der ikke berører fællesskabsretten. I betragtning af ændringsprotokollens sagsområde og formål kan der ikke være tale om at adskille accepten af de bestemmelser i protokollen, der hører under Fællesskabets kompetence, fra accepten af de bestemmelser, der hører under medlemsstaternes kompetence.
(5) Protokollen om ændring af Paris-konventionen er af ganske særlig betydning i forhold til Fællesskabets og medlemsstaternes interesser, da den gør det muligt at forbedre erstatningen for skader, der forvoldes ved nukleare ulykker.
(6) Paris-konventionen og ændringsprotokollen dertil er ikke åbne for regionale organisationer. Fællesskabet er derfor ikke i stand til at undertegne protokollen og heller ikke til at ratificere eller tiltræde den. På denne baggrund er det berettiget, at medlemsstaterne helt undtagelsesvis undertegner protokollen i Fællesskabets interesse.
(7) Tre medlemsstater, Østrig, Irland og Luxembourg, er imidlertid ikke parter i Paris-konventionen. Da protokollen ændrer Paris-konventionen, og da forordning (EF) nr. 44/2001 tillader de medlemsstater, der er bundet af nævnte konvention, fortsat at anvende nævnte konventions kompetenceregler, og protokollen ikke ændrer disse kompetenceregler væsentligt, er det objektivt begrundet, at denne beslutning kun er rettet til de medlemsstater, der er parter i Paris-konventionen. Østrig, Irland og Luxembourg fortsætter følgelig med at lægge fællesskabsreglerne i forordning (EF) nr. 44/2001 til grund og med at anvende dem på det område, der er omfattet af Paris-konventionen og af protokollen om ændring af nævnte konvention.
(8) De medlemsstater, der er parter i Paris-konventionen, bør derfor i Fællesskabets interesse og på de i denne beslutning fastsatte betingelser undertegne protokollen om ændring af Paris-konventionen, med forbehold af eventuel senere indgåelse. Denne undertegnelse berører ikke Østrigs, Irlands og Luxembourgs stilling.
(9) Protokollens bestemmelser vil for Det Europæiske Fællesskabs vedkommende følgelig kun finde anvendelse i de medlemsstater, der på nuværende tidspunkt er parter i Paris-konventionen, og anvendelsen berører ikke Østrigs, Irlands og Luxembourgs stilling.
(10) Forordning (EF) nr. 44/2001 er bindende for Det Forenede Kongerige og Irland, som følgelig deltager i vedtagelsen af denne beslutning.
(11) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Uden at det berører Fællesskabets kompetence, undertegner de medlemsstater, der på nuværende tidspunkt er parter i Paris-konventionen, i Det Europæiske Fællesskabs interesse protokollen om ændring af nævnte konvention, med forbehold af eventuel senere indgåelse. Denne undertegnelse berører ikke Østrigs, Irlands og Luxembourgs stilling.
2. Teksten til protokollen om ændring af Paris-konventionen er knyttet til denne beslutning.
3. I denne beslutning forstås ved "medlemsstat" alle medlemsstater med undtagelse af Østrig, Danmark, Irland og Luxembourg.
Artikel 2
Medlemsstaterne bestræber sig på at undertegne protokollen inden den 31. december 2003.
Artikel 3
Ved undertegnelsen af protokollen om ændring af Paris-konventionen meddeler medlemsstaterne skriftligt generalsekretæren for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling, at undertegnelsen er sket i overensstemmelse med denne beslutning.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2003.
32003D0882
L 338/30
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 27 ноември 2003 година
за упълномощаване на държавите-членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция от 29 юли 1960 година относно гражданската отговорност в областта на ядрената енергия, да подпишат, в интерес на Европейската общност, Протокола за изменение на тази конвенция
(2003/882/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 61, буква в) и член 67, параграф 5, във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Протоколът за изменение на Конвенцията от 29 юли 1960 г. относно гражданската отговорност в областта на ядрената енергия, изменен с Допълнителния протокол от 28 януари 1964 г. и с Протокола от 16 ноември 1982 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“), беше договорен с оглед подобряване на обезщетението на пострадалите от щети, причинени от ядрени аварии. Той предвижда увеличаване на размера на отговорността и разширяване на системата на ядрената отговорност на трети страни по отношение на щети за околната среда.
(2)
В съответствие с директивите на Съвета относно воденето на преговори от 13 септември 2002 г. Комисията договори Протокола за изменение на Парижката конвенция за въпроси, попадащи в юрисдикцията на Европейската общност. Въпреки това директивите на Съвета относно воденето на преговори не предвиждат договарянето на клауза, позволяваща присъединяването на Общността към Протокола.
(3)
Протоколът бе окончателно приет от договарящите се страни по Парижката конвенция. Текстът на протокола съответства на директивите на Съвета относно воденето на преговори.
(4)
Общността притежава изключителна компетентност по отношение на изменението на член 13 от Парижката конвенция, когато такива изменения биха засегнали правилата, установени в Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно подсъдността, признаването и изпълнението на съдебните решения по граждански и търговски дела (1). Държавите-членки запазват компетентността си по въпроси, обхванати от Протокола, които не засягат правото на Общността. Предвид предмета и целта на Протокола за изменение, приемането на разпоредбите на Протокола, които попадат под юрисдикцията на Общността, не може да бъде отделено от разпоредбите, които попадат под юрисдикцията на държавите-членки.
(5)
Протоколът за изменение на Парижката конвенция е особено важен в светлината на интересите на Общността и нейните държави-членки, тъй като той подобрява компенсирането за щети, причинени от ядрени аварии.
(6)
Парижката конвенция и Протоколът за изменението ѝ не са отворени за участие на регионални организации. В резултат на това Общността не може да подпише или да ратифицира Протокола, или да се присъедини към него. При тези обстоятелства и само по изключение е оправдано държавите-членки да подпишат Протокола в интерес на Общността.
(7)
Въпреки това, три държави-членки, а именно Австрия, Ирландия и Люксембург, не са страни по Парижката конвенция. Като се има предвид, че Протоколът изменя Парижката конвенция, че Регламент (ЕО) № 44/2001 овластява държавите-членки, обвързани с тази конвенция, да продължат да прилагат правилата относно подсъдността, предвидени в него, и че Протоколът не изменя съществено правилата относно юрисдикцията съгласно Конвенцията, обективно оправдано е настоящото решение да бъде адресирано само до тези държави-членки, които са страни по Парижката конвенция. Съответно Австрия, Ирландия и Люксембург ще продължат да се основават на правилата на Общността, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 44/2001, и да ги прилагат в областта, обхваната от Парижката конвенция и Протокола за изменение на тази конвенция.
(8)
Поради това държавите-членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция, следва да подпишат, в интерес на Европейската общност и съгласно условията, определени в настоящото решение, Протокола за изменение на Парижката конвенция при евентуалното му сключване на по-късна дата. Това подписване не засяга позицията на Австрия, Ирландия и Люксембург.
(9)
Следователно разпоредбите на Протокола, що се отнася до Европейската общност, ще се прилагат само от тези държави-членки, които понастоящем са страни по Парижката конвенция и няма да засягат позицията на Австрия, Ирландия и Люксембург.
(10)
Обединеното кралство и Ирландия са обвързани с Регламент (ЕО) № 44/2001 и поради това вземат участие в приемането на настоящото решение.
(11)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, както и не е предмет на прилагането му,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Без да се засягат правомощията на Общността, държавите-членки, които понастоящем са договарящи се страни по Парижката конвенция, подписват, в интерес на Европейската общност, Протокола за изменение на Парижката конвенция при евентуалното му сключване на по-късна дата. Това подписване не засяга позицията на Австрия, Ирландия и Люксембург.
2. Текстът на Протокола за изменение на Парижката конвенция е прикрепен към настоящото решение.
3. За целите на настоящото решение понятието „държава-членка“ означава всички държави-членки, с изключение на Австрия, Дания, Ирландия и Люксембург.
Член 2
Държавите-членки полагат усилия да подпишат Протокола преди 31 декември 2003 г.
Член 3
Когато подписват Протокола за изменение на Парижката конвенция, държавите-членки нотифицират писмено генералния секретар на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие, че подписването се извършва в съответствие с настоящото решение.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 27 ноември 2003 година.