EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 1987/2006
af 20. december 2006
om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, nr. 2, litra a), artikel 63, nr. 3, litra b), og artikel 66,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Schengen-informationssystemet (»SIS«), der blev oprettet i medfør af bestemmelserne i afsnit IV i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (2) (»Schengen-konventionen«), og dets videreudvikling SIS 1+ udgør et væsentligt værktøj for anvendelsen af bestemmelserne i Schengen-reglerne som en integreret del af EU.
(2)
Kommissionen fik til opgave at udvikle anden generation af SIS (»SIS II«) i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 (3) og Rådets afgørelse 2001/886/RIA (4) af 6. december 2001 om udviklingen af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II). SIS II skal erstatte det ved Schengen-konventionen indførte SIS.
(3)
Denne forordning udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS II for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Rådets afgørelse 2006/000/RIA (5) om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS II for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Union.
(4)
Det forhold, at det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS II består af særskilte instrumenter, berører ikke princippet om, at SIS II udgør ét enkelt informationssystem, der bør fungere som sådant. Visse bestemmelser i disse instrumenter bør derfor være identiske.
(5)
SIS II bør udgøre en kompensationsforanstaltning, der bidrager til at opretholde et højt sikkerhedsniveau inden for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed ved at støtte gennemførelsen af politikker i tilknytning til den del af Schengen-reglerne, der vedrører personers frie bevægelighed, som integreret i traktatens tredje del, afsnit IV.
(6)
Det er nødvendigt at specificere målene for SIS II, systemets tekniske struktur og finansiering, at fastsætte bestemmelser vedrørende driften og brugen af systemet samt at fastlægge ansvaret for det, de kategorier af oplysninger, der skal optages i systemet, formålet med og kriterierne for optagelsen af disse oplysninger, de myndigheder, der har adgang til oplysningerne, sammenkoblingen af indberetninger og yderligere regler for databehandling og beskyttelse af personoplysninger.
(7)
SIS II skal omfatte et centralt system (den centrale SIS II) og nationale applikationer. Udgifterne til driften af den centrale SIS II og den hidrørende kommunikationsinfrastruktur bør dækkes over EU's almindelige budget.
(8)
Det er nødvendigt at udarbejde en håndbog med detaljerede bestemmelser om udvekslingen af visse supplerende oplysninger om de forholdsregler, der skal træffes som følge af indberetningerne. De nationale myndigheder i hver medlemsstat bør sikre udvekslingen af sådanne oplysninger.
(9)
Kommissionen bør i en overgangsperiode have ansvaret for den operationelle forvaltning af den centrale SIS II og dele af kommunikationsinfrastrukturen. Den kan dog for at sikre en gnidningsløs overgang til SIS II, delegere dette ansvar eller dele heraf til to nationale offentlige organer. På lang sigt og på grundlag af en konsekvensanalyse med en grundig analyse af alternativer ud fra et økonomisk, operationelt og organisatorisk perspektiv og lovgivningsforslag fra Kommissionen bør der oprettes en forvaltningsmyndighed, der skal have ansvaret for disse opgaver. Overgangsperioden bør være på højst fem år fra den dato fra hvilken, denne forordning finder anvendelse.
(10)
SIS II skal indeholde indberetninger om begrundelsen for nægtelse af indrejse eller ophold. Det er nødvendigt yderligere at overveje harmonisering af bestemmelserne om betingelserne for at foretage indberetninger om tredjelandsstatsborgere med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold og præcisere anvendelsen af disse indberetninger i forbindelse med asyl-, indvandrings- og tilbagesendelsespolitikken. Kommissionen bør derfor tre år efter datoen for denne forordnings anvendelse foretage en gennemgang af bestemmelserne om formålet med og betingelserne for at foretage indberetninger med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold.
(11)
Indberetninger med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold bør ikke opbevares længere i SIS II, end det er nødvendigt af hensyn til opfyldelsen af formålet. Generelt skal de automatisk slettes i SIS II efter tre år. Enhver beslutning om at opbevare indberetningen i et længere tidsrum bør baseres på en samlet individuel vurdering. Medlemsstaterne bør undersøge disse indberetninger inden for denne periode på tre år og føre statistik over antallet af indberetninger, hvis opbevaringstid er blevet forlænget.
(12)
SIS II bør gøre det muligt at behandle biometriske data for at sikre en pålidelig identifikation af de pågældende personer. SIS II bør i samme forbindelse også gøre det muligt at behandle oplysninger om personer, hvis identitet er blevet misbrugt, for derved at undgå de ulemper, en fejlidentifikation af dem giver, under hensyntagen til passende garantier, navnlig den pågældende persons samtykke og en streng begrænsning af de formål, hvortil sådanne oplysninger lovligt kan behandles.
(13)
Det bør være muligt for medlemsstaterne at sammenkoble indberetninger i SIS II. Det forhold, at en medlemsstat sammenkobler to eller flere indberetninger, bør ikke have indflydelse på de forholdsregler, der skal træffes, opbevaringstiden eller adgangen til indberetningerne.
(14)
Oplysninger, der er behandlet i SIS II i medfør af denne forordning, bør ikke overføres til eller stilles til rådighed for et tredjeland eller internationale organisationer.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) finder anvendelse på behandlingen af personoplysninger i medfør af denne forordning. Dette omfatter udpegelse af en registeransvarlig og mulighed for medlemsstaterne for at tillade undtagelser og begrænsninger i forbindelse med nogle af de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i nævnte direktiv, bl.a. for så vidt angår den berørte persons ret til indsigt og oplysninger. Principperne i direktiv 95/46/EF bør i fornødent omfang suppleres eller tydeliggøres i denne forordning.
(16)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7), særlig artiklerne heri vedrørende behandlingernes fortrolige karakter og behandlingssikkerhed, finder anvendelse på Fællesskabets institutioners eller organers behandling af personoplysninger, når denne behandling sker som led i institutionernes eller organernes varetagelse af deres opgaver som ansvarlige for den operationelle forvaltning af SIS II. Principperne i forordning (EF) nr. 45/2001 bør i fornødent omfang suppleres eller tydeliggøres i denne forordning.
(17)
For så vidt angår fortrolighed bør de relevante bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne finde anvendelse på de tjenestemænd eller øvrige ansatte, der er ansat og arbejder i forbindelse med SIS II.
(18)
Det er hensigtsmæssigt, at nationale tilsynsmyndigheder overvåger, at medlemsstaternes behandling af personoplysninger er lovlig, mens Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der blev udnævnt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/55/EF af 22. december 2003 om udnævnelse af den uafhængige kontrolmyndighed, der skal oprettes i medfør af EF-traktatens artikel 286 (8), bør overvåge fællesskabsinstitutionernes og -organernes aktiviteter i forbindelse med behandling af personoplysninger i betragtning af fællesskabsinstitutionernes og -organernes begrænsede opgaver vedrørende selve oplysningerne.
(19)
Både medlemsstaterne og Kommissionen bør udarbejde en sikkerhedsplan for at lette den gennemførelsen af sikkerhedsforpligtelser og bør samarbejde indbyrdes for at behandle sikkerhedsspørgsmål ud fra et fælles perspektiv.
(20)
Af hensyn til gennemskueligheden bør Kommissionen eller, når denne er oprettet, forvaltningsmyndigheden hvert andet år udarbejde en rapport om den centrale SIS II's og kommunikationsinfrastrukturens tekniske funktion, herunder om dens sikkerhed, og om udvekslingen af supplerende oplysninger. Kommissionen bør hvert fjerde år udsende en samlet evaluering.
(21)
Visse aspekter af SIS II såsom tekniske regler for optagelse af data, herunder af oplysninger, der er nødvendige for at foretage en indberetning, ajourføring, oplysninger om sletning og søgning, regler for indberetningernes kompatibilitet og prioritet, sammenkobling af indberetninger og udveksling af supplerende oplysninger kan på grund af disse aspekters tekniske art, detaljeringsgraden og behovet for regelmæssig ajourføring ikke dækkes udtømmende i denne forordnings bestemmelser. Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med disse aspekter bør derfor delegeres til Kommissionen. Der bør udformes tekniske regler for søgning af indberetninger med henblik på en tilfredsstillende afvikling af applikationer på nationalt plan. Efter en konsekvensanalyse fra Kommissionen bør der tages stilling til, i hvilket omfang forvaltningsmyndigheden kan få ansvaret for gennemførelsesforanstaltningerne, når den engang er oprettet.
(22)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9).
(23)
Det er hensigtsmæssigt at fastsætte overgangsbestemmelser vedrørende indberetninger foretaget i SIS 1+, der skal overføres til SIS II. Nogle af bestemmelserne i Schengen-reglerne bør fortsat finde anvendelse i et begrænset tidsrum, indtil medlemsstaterne har undersøgt, om disse indberetninger er forenelige med de nye retlige rammer. Undersøgelsen af kompatibiliteten af indberetninger om personer bør have førsteprioritet. Desuden bør enhver ændring, tilføjelse, rettelse eller ajourføring af en indberetning, der er overført fra SIS 1+ til SIS II, samt ethvert positivt søgningsresultat i forbindelse med en sådan indberetning udløse en øjeblikkelig undersøgelse af dens forenelighed med denne forordnings bestemmelser.
(24)
Det er nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser for den resterende del af det budget, der er øremærket til de SIS-foranstaltninger, der ikke indgår som en del af EU's almindelige budget.
(25)
Målene for den påtænkte handling, nemlig at oprette og regulere et fælles informationssystem, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(26)
Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som er anerkendt bl.a. i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(27)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter datoen for vedtagelsen af denne forordning til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i traktatens tredje del, afsnit IV, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.
(28)
Denne forordning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (10). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(29)
Denne forordning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (11). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(30)
Denne forordning berører ikke arrangementerne vedrørende Det Forenede Kongeriges og Irlands delvise deltagelse i Schengen-reglerne, som fastlagt i henholdsvis afgørelse 2000/365/EF og afgørelse 2002/192/EF.
(31)
For Islands og Norges vedkommende er denne forordning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (12), der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (13) af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til ovennævnte aftale.
(32)
Der bør udarbejdes en ordning, der giver repræsentanter for Island og Norge mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i den brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge vedrørende udvalg, der bistår Europa-Kommissionen i udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser (14), der er knyttet som bilag til ovennævnte aftale.
(33)
For Schweiz vedkommende er denne forordning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i afgørelse 2004/849/EF (15) og 2004/860/EF (16).
(34)
Der bør udarbejdes en ordning, der giver repræsentanter for Schweiz mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i den brevveksling mellem Fællesskabet og Schweiz, der er knyttet som bilag til ovennævnte aftale.
(35)
Denne forordning udgør en udbygning af Schengen-reglerne eller har på anden måde forbindelse til dem, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.
(36)
Denne forordning bør finde anvendelse på Det Forenede Kongerige og Irland, fra datoer, der fastsættes efter procedurerne i de relevante instrumenter vedrørende anvendelsen af Schengen-reglerne på disse stater
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Oprettelse af SIS II og generelle mål
1. Anden generation af Schengen-informationssystemet (»SIS II«) oprettes hermed.
2. SIS II har ved hjælp af oplysningerne i dette system til formål i overensstemmelse med denne forordning at sikre et højt sikkerhedsniveau inden for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, herunder at bevare den offentlige sikkerhed og den offentlige orden samt beskytte sikkerheden på medlemsstaternes område, og at sikre anvendelsen af bestemmelserne i afsnit IV i tredje del af traktaten om persontrafik på deres område.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. I denne forordning fastsættes betingelser og procedurer for optagelse og behandling af indberetninger i SIS II vedrørende tredjelandsstatsborgere og for udveksling af supplerende og uddybende oplysninger med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold i medlemsstaterne.
2. I denne forordning fastsættes også bestemmelser vedrørende SIS II's tekniske struktur, medlemsstaternes og den i artikel 15 omhandlede forvaltningsmyndigheds ansvar, generel behandling af oplysninger, de berørte personers rettigheder samt erstatningsansvar.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
»indberetning«: et sæt oplysninger, der indlæses i SIS II, således at de kompetente myndigheder kan identificere en person med henblik på at træffe en særlig forholdsregel
b)
»supplerende oplysninger«: oplysninger, der ikke lagres i SIS II, men har tilknytning til indberetninger til SIS II, og som udveksles:
i)
for at gøre det muligt for medlemsstaterne at konsultere og informere hinanden i forbindelse med indlæsning af en indberetning
ii)
når en søgning har givet et positivt resultat, således at de rette forholdsregler kan træffes
iii)
når den påkrævede forholdsregel ikke kan træffes
iv)
i spørgsmål vedrørende kvaliteten af SIS II-oplysningerne
v)
i spørgsmål vedrørende indberetningernes kompatibilitet og prioritet
vi)
i spørgsmål vedrørende retten til adgang til systemet
c)
»uddybende oplysninger«: oplysninger, der er lagret i SIS II og har tilknytning til indberetninger til SIS II, og som umiddelbart skal være til rådighed for de kompetente myndigheder, når personer, som der er indlæst oplysninger om i SIS II, lokaliseres ved søgning heri
d)
»tredjelandsstatsborger«: enhver person, der hverken er:
i)
unionsborger som omhandlet i traktatens artikel 17, stk. 1,
eller
ii)
statsborger i et tredjeland, som i henhold til aftaler mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og de pågældende lande på den anden side nyder godt af en ret til fri bevægelighed svarende til EU-borgernes
e)
»personoplysninger«: enhver form for information om en identificeret eller identificérbar fysisk person (»den registrerede«); ved identificérbar person forstås en person, der direkte eller indirekte kan identificeres
f)
»behandling af personoplysninger« (»behandling«): enhver operation eller række af operationer - med eller uden brug af elektronisk databehandling - som personoplysninger gøres til genstand for, f.eks. indsamling, registrering, systematisering, opbevaring, tilpasning eller ændring, udlæsning, søgning, brug, videregivelse ved transmission, formidling eller enhver anden form for overladelse, sammenstilling eller samkøring samt blokering, slettelse eller tilintetgørelse.
Artikel 4
SIS II's tekniske struktur og driftsmåder
1. SIS II består af:
a)
et centralt system (»den centrale SIS II«) bestående af:
-
en teknisk støttefunktion (»CS-SIS«), som indeholder en database, SIS II-databasen
-
en ensartet national grænseflade (»NI-SIS«)
b)
et nationalt system (»N. SIS II«) i hver enkelt medlemsstat, som består af de nationale datasystemer, der er i forbindelse med den centrale SIS II. En N. SIS II kan indeholde en datafil (»national kopi«), som indeholder en fuldstændig eller delvis kopi af SIS II-databasen
c)
en kommunikationsinfrastruktur mellem den CS-SIS og NI-SIS (»kommunikationsinfrastrukturen«), der sørger for et krypteret virtuelt netværk forbeholdt SIS II-oplysninger og udvekslingen af oplysninger mellem Sirene-kontorer som omhandlet i artikel 7, stk. 2.
2. SIS II-oplysninger indlæses, ajourføres, slettes og søges via de forskellige N. SIS II-systemer. Der kan søges elektronisk i en national kopi på de enkelte medlemsstaters område. Der kan ikke søges i andre medlemsstaters N. SIS II-filer.
3. Den CS-SIS, der udfører teknisk tilsyn og forvaltning, ligger i Strasbourg (Frankrig), og et backup-CS-SIS, der kan sikre alle funktioner i det overordnede CS-SIS i tilfælde af svigt, findes i Sankt Johann im Pongau (Østrig).
4. CS-SIS stiller de tjenester til rådighed, som er nødvendige for optagelsen og behandlingen af SIS II-oplysninger, herunder for søgning i SIS II-databasen. For de medlemsstater, der anvender en national kopi, skal CS-SIS:
a)
sørge for online-ajourføring af de nationale kopier
b)
sikre synkroniseringen og sammenhængen mellem de nationale kopier og SIS II-databasen
c)
sørge for operationen med henblik på initialisering og genopretning af de nationale kopier.
Artikel 5
Udgifter
1. Udgifterne i forbindelse med oprettelse, drift og vedligeholdelse af den centrale SIS II og kommunikationsinfrastrukturen afholdes over EU's almindelige budget.
2. Disse udgifter omfatter også det arbejde med CS-SIS, der sikrer, at de tjenester, der er omhandlet i artikel 4, stk. 4, stilles til rådighed.
3. Udgifterne til oprettelse, drift og vedligeholdelse af hver N. SIS II dækkes af den pågældende medlemsstat.
KAPITEL II
MEDLEMSSTATERNES ANSVAR
Artikel 6
Nationale systemer
Hver medlemsstat er ansvarlig for at oprette, drive og vedligeholde sin N. SIS II og for at forbinde sin N. SIS II med NI-SIS.
Artikel 7
N. SIS II-kontoret og Sirene-kontoret
1. Hver medlemsstat udpeger en myndighed (»N. SIS II-kontoret«), som har det overordnede ansvar for dens N. SIS II. Denne myndighed er ansvarlig for, at N. SIS II fungerer sikkert og gnidningsløst, sikrer, at de kompetente myndigheder har adgang til SIS II, og træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelse af bestemmelserne i denne forordning. Hver medlemsstat foretager sine indberetninger via sit N. SIS II-kontor.
2. Hver medlemsstat udpeger den myndighed, der sikrer udvekslingen af alle supplerende oplysninger (»Sirene-kontoret«) i overensstemmelse med Sirene-Håndbogen, jf. artikel 8.
Disse kontorer samordner også kontrollen af kvaliteten af de oplysninger, der indlæses i SIS II. Med henblik herpå har det adgang til de oplysninger, der behandles i SIS II.
3. Medlemsstaterne underretter den i artikel 15 omhandlede forvaltningsmyndighed om deres N. SIS II-kontor og deres Sirene-kontor. Forvaltningsmyndigheden offentliggør listen over kontorerne sammen med den liste, der er omhandlet i artikel 31, stk. 8.
Artikel 8
Udveksling af supplerende oplysninger
1. Supplerende oplysninger udveksles i overensstemmelse med »Sirene-Håndbogen« og ved hjælp af kommunikationsinfrastrukturen. Hvis kommunikationsinfrastrukturen ikke er til rådighed, kan medlemsstaterne anvende andre tilstrækkeligt sikrede tekniske midler til at udveksle supplerende oplysninger.
2. Supplerende oplysninger må kun anvendes til det formål, de blev meddelt til.
3. Anmodninger fra en anden medlemsstat om supplerende oplysninger besvares snarest muligt.
4. Der skal efter proceduren i artikel 51, stk. 2, vedtages detaljerede bestemmelser for udvekslingen af supplerende oplysninger i form af Sirene-Håndbogen, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
Artikel 9
Overholdelse af tekniske krav
1. For at sikre en hurtig og effektiv overførsel af oplysninger skal hver medlemsstat ved oprettelsen af sin N. SIS II overholde de protokoller og tekniske procedurer, der er fastsat for at sikre, at N. SIS II er kompatibel med CS-SIS. Disse protokoller og tekniske procedurer fastsættes efter proceduren i artikel 51, stk. 2, jf. dog bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
2. Hvis en medlemsstat anvender en national kopi, skal den ved hjælp af de tjenester, som CS-SIS stiller til rådighed, sikre, at oplysninger lagret i den nationale kopi via automatiske ajourføringer, jf. artikel 4, stk. 4, er identiske og i overensstemmelse med SIS II-databasen, og at en søgning i dens nationale kopi giver et søgeresultat, der svarer til resultatet af en søgning i SIS II-databasen.
Artikel 10
Sikkerhed - medlemsstater
1. Hver medlemsstat vedtager i relation til sin N. SIS II de nødvendige foranstaltninger, herunder en sikkerhedsplan, med henblik på:
a)
fysisk at beskytte oplysninger, bl.a. ved at udarbejde beredskabsplaner for beskyttelse af kritisk infrastruktur
b)
at forhindre, at uautoriserede får adgang til de anlæg, der benyttes til behandling af personoplysninger (kontrol med fysisk adgang til anlæggene)
c)
at forhindre, at databærerne kan læses, kopieres, ændres eller fjernes af uautoriserede personer (kontrol med databærere)
d)
at forhindre uautoriseret indlæsning af oplysninger samt uautoriseret læsning, ændring eller sletning af indlæste personoplysninger (kontrol med optagelse)
e)
at forhindre, at edb-systemerne kan benyttes af uautoriserede personer ved hjælp af datatransmissionsudstyr (brugerkontrol)
f)
at sikre, at autoriserede personer, hvad angår brugen af et edb-system, kun får adgang til de oplysninger, som henhører under deres kompetence, og kun ved hjælp af individuelle og entydige brugeridentiteter og fortrolige password (adgangskontrol)
g)
at sikre, at alle myndigheder med adgangsret til SIS II eller til anlæggene opretter profiler, der beskriver funktioner og ansvarsområder for de personer, som er autoriseret til at få adgang til, indlæse, ajourføre, slette og søge i oplysningerne, og øjeblikkelig stiller disse profiler til rådighed for de nationale tilsynsmyndigheder, omhandlet i artikel 44, stk. 1, på deres anmodning (personaleprofiler).
h)
at sikre, at det er muligt at undersøge og fastslå, til hvilke myndigheder der kan videregives personoplysninger via datatransmissionsudstyr (kontrol med videregivelse)
i)
at sikre, at det er muligt efterfølgende at undersøge og fastslå, hvilke personoplysninger der er indlæst i edb-systemerne, hvornår, af hvem og med hvilket formål (efterfølgende kontrol med indlæsning)
j)
at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af personoplysninger i forbindelse med overførsel af oplysninger eller transport af databærere, navnlig ved hjælp af hensigtsmæssige krypteringsteknikker (kontrol med overførsler)
k)
at kontrollere effektiviteten af de sikkerhedsforanstaltninger, der er omhandlet i dette stykke, og træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger vedrørende intern kontrol for at sikre overholdelsen af denne forordning (egenkontrol).
2. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår sikkerhed i forbindelse med udveksling af supplerende oplysninger.
Artikel 11
Fortrolighed - medlemsstater
Hver medlemsstat anvender i overensstemmelse med national lovgivning sine egne regler for tavshedspligt eller tilsvarende fortrolighedskrav i forbindelse med alle personer og organer, der skal arbejde med SIS II-oplysninger og supplerende oplysninger. Denne pligt fortsætter med at bestå, efter at de pågældende personer er fratrådt deres stilling, eller det pågældende organs virksomhed er ophørt.
Artikel 12
Opbevaring af registreringer på nationalt plan
1. Medlemsstater, der ikke anvender nationale kopier, påser, at hver adgang til og alle udvekslinger af personoplysninger inden for CS-SIS registreres i N. SIS II for at kontrollere, om søgningen er tilladt, og om databehandlingen er lovlig, samt for at udøve egenkontrol og derved sikre N. SIS II's korrekte funktion, samt dataintegriteten og -sikkerheden.
2. Medlemsstater, der anvender nationale kopier, påser, at hver adgang til og alle udvekslinger af SIS II-oplysninger registreres med henblik på de formål, der er omhandlet i stk. 1. Dette gælder ikke for de i artikel 4, stk. 4, omhandlede tjenester.
3. Registreringerne skal navnlig vise indberetningernes hidtidige forløb, dato og tidspunkt for overførslen af oplysninger, de oplysninger, der er anvendt til søgninger, henvisning til de overførte oplysninger samt navnet på både den kompetente myndighed og den person, der er ansvarlig for behandlingen af oplysningerne.
4. Registreringerne må kun anvendes til det i stk. 1 og 2 omhandlede formål og slettes tidligst ét år og senest tre år efter deres oprettelse. De registreringer, der indeholder indberetningernes hidtidige forløb, slettes efter en periode på mellem et og tre år efter, at indberetningerne er slettet.
5. Registreringerne kan opbevares længere, hvis der er brug for dem i forbindelse med kontrolprocedurer, som allerede er indledt.
6. De kompetente nationale myndigheder, der er ansvarlige for at kontrollere, om søgningen er lovlig, og om databehandlingen er lovlig, samt for at udøve egenkontrol og sikre N. SIS II's korrekte funktion samt dataintegriteten og -sikkerheden, skal inden for rammerne af deres beføjelser og på anmodning have adgang til disse registreringer, med henblik på at kunne udføre deres opgaver.
Artikel 13
Egenkontrol
Medlemsstaterne sikrer, at enhver myndighed, der har ret til adgang til SIS II-oplysninger, træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for overholdelsen af denne forordning, og i nødvendigt omfang samarbejder med den nationale tilsynsmyndighed.
Artikel 14
Uddannelse af personalet
Før personale i myndigheder med adgangsret til SIS II får tilladelse til at behandle oplysninger, der er lagret i SIS II, modtager det den relevante uddannelse i datasikkerheds- og databeskyttelsesregler samt orienteres om relevante lovovertrædelser og sanktioner.
KAPITEL III
FORVALTNINGSMYNDIGHEDENS ANSVARSOMRÅDER
Artikel 15
Operationel forvaltning
1. Efter en overgangsperiode, har en forvaltningsmyndighed (»forvaltningsmyndigheden«), der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, ansvaret for den operationelle forvaltning af den centrale SIS II. Forvaltningsmyndigheden sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at den bedste disponible teknologi, med forbehold af en cost-benefit-analyse, til enhver tid anvendes til den centrale SIS II.
2. Forvaltningsmyndigheden har ligeledes ansvaret for følgende opgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen:
a)
tilsyn
b)
sikkerhed
c)
koordinering af forbindelserne mellem medlemsstaterne og udbyderen.
3. Kommissionen har ansvaret for alle andre opgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen, navnlig
a)
opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen
b)
anskaffelse og fornyelse
c)
kontraktforhold.
4. I en overgangsperiode, indtil forvaltningsmyndigheden indleder sin virksomhed, er Kommissionen ansvarlig for den operationelle forvaltning af den centrale SIS II. Kommissionen kan i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (17) overlade denne opgave samt opgaver i forbindelse med gennemførelsen af budgettet til nationale offentlige organer i to forskellige lande.
5. Hvert nationalt offentligt organ som omhandlet i stk. 4 skal navnlig opfylde følgende udvælgelseskriterier:
a)
det skal godtgøre lang erfaring med at drive et stort informationssystem med de i artikel 4, stk. 4, omhandlede funktioner
b)
det skal råde over en betragtelig ekspertise inden for de service- og sikkerhedskrav, der knytter sig til et informationssystem indeholdende funktioner, der kan sammenlignes med de i artikel 4, stk. 4, omhandlede funktioner
c)
det skal have tilstrækkeligt og erfarent personale, der råder over den relevante faglige ekspertise og de relevante sproglige færdigheder, som er nødvendige for at kunne samarbejde i et internationalt miljø som det, der kræves for SIS II
d)
det skal råde over en infrastruktur med en sikker og særligt indrettet facilitet, der især er i stand til at fungere som backup for og garantere en kontinuerlig drift af store it-systemer,
og
e)
det skal virke i et administrativt miljø, der sætter det i stand til at udføre sine opgaver korrekt og undgå enhver form for interessekonflikt.
6. Forud for enhver delegation af opgaver, som omhandlet i stk. 4, og med regelmæssige mellemrum derefter underretter Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet om vilkårene for delegationen og det nøjagtige omfang heraf samt de organer, hvortil der delegeres opgaver.
7. Hvis Kommissionen i overgangsperioden delegerer sit ansvar i medfør af stk. 4, sikrer den, at denne delegation fuldt ud overholder de frister, der er fastsat af det institutionelle system, som er fastlagt i traktaten. Den sikrer navnlig, at denne delegation ikke negativt påvirker konkrete kontrolmekanismer i henhold til fællesskabslovgivningen, uanset om det drejer sig om kontrol udøvet af Domstolen, Revisionsretten eller Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.
8. Den operationelle forvaltning af den centrale SIS II omfatter alle de opgaver, der er nødvendige for, at den centrale SIS II kan fungere døgnet rundt alle ugens dage i overensstemmelse med denne forordning, navnlig den vedligeholdelse og den tekniske udvikling, der er nødvendig for, at systemet kan fungere gnidningsløst.
Artikel 16
Sikkerhed
1. Forvaltningsmyndigheden træffer i relation til den centrale SIS II og Kommissionen i relation til kommunikationsinfrastrukturen de nødvendige foranstaltninger, herunder en sikkerhedsplan, med henblik på:
a)
fysisk at beskytte oplysninger, bl.a. ved at udarbejde beredskabsplaner for beskyttelse af kritisk infrastruktur
b)
at forhindre, at uautoriserede får adgang til de anlæg, der benyttes til behandling af personoplysninger (kontrol med fysisk adgang til anlæggene)
c)
at forhindre, at databærerne kan læses, kopieres, ændres eller fjernes af uautoriserede personer (kontrol med databærere)
d)
at forhindre uautoriseret indlæsning af oplysninger samt uautoriseret læsning, ændring eller sletning af indlæste personoplysninger (kontrol med optagelse)
e)
at forhindre, at edb-systemerne kan benyttes af uautoriserede personer ved hjælp af datatransmissionsudstyr (brugerkontrol)
f)
at sikre, at autoriserede personer, hvad angår brugen af et edb-system, kun får adgang til de oplysninger, som henhører under deres kompetence, og kun ved hjælp af individuelle og entydige brugeridentiteter og fortrolige password (adgangskontrol)
g)
at oprette profiler, der beskriver funktioner og ansvarsområder for de personer, som er autoriseret til at få adgang til oplysningerne eller anlæggene, og øjeblikkelig stiller disse profiler til rådighed for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, omhandlet i artikel 45, på dennes anmodning (personaleprofiler)
h)
at sikre, at det er muligt at undersøge og fastslå, til hvilke myndigheder der kan videregives personoplysninger via datatransmissionsudstyr (kontrol med videregivelse)
i)
at sikre, at det er muligt efterfølgende at undersøge og fastslå, hvilke personoplysninger der er indlæst i edb-systemerne, hvornår og af hvem (efterfølgende kontrol med indlæsning)
j)
at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af personoplysninger i forbindelse med overførsel af oplysninger eller transport af databærere, navnlig ved hjælp af hensigtsmæssige krypteringsteknikker (kontrol med overførsler)
k)
at kontrollere effektiviteten af de sikkerhedsforanstaltninger, der er omhandlet i dette stykke, og træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger vedrørende intern kontrol for at sikre overholdelsen af denne forordning (egenkontrol).
2. Forvaltningsmyndigheden træffer foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår sikkerhed i forbindelse med udveksling af supplerende oplysninger gennem kommunikationsinfrastrukturen.
Artikel 17
Fortrolighed - forvaltningsmyndigheden
1. Forvaltningsmyndigheden anvender de relevante regler for tavshedspligt eller tilsvarende fortrolighedskrav i forhold til alt personale, der skal arbejde med SIS II-oplysninger, efter standarder svarende til dem, der er fastsat i nærværende forordnings artikel 11, jf. dog artikel 17 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber. Denne pligt fortsætter med at bestå, efter at de pågældende personer er fratrådt deres stilling, eller deres virksomhed er ophørt.
2. Forvaltningsmyndigheden træffer foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår fortrolighed i forbindelse med udveksling af supplerende oplysninger gennem kommunikationsinfrastrukturen.
Artikel 18
Opbevaring af registreringer på centralt plan
1. Forvaltningsmyndigheden påser, at hver adgang til og alle udvekslinger af personoplysninger inden for CS-SIS registreres til de formål, der er nævnt i artikel 12, stk. 1 og 2.
2. Registreringerne skal navnlig vise indberetningernes hidtidige forløb, dato og tidspunkt for overførslen af oplysninger, de oplysninger, der er anvendt til søgninger, henvisning til de overførte oplysninger samt navnet på den kompetente myndighed, der er ansvarlig for behandlingen af oplysningerne.
3. Registreringerne må kun anvendes til det i stk. 1 nævnte formål og slettes tidligst ét år og senest tre år efter deres oprettelse. De registreringer, der indeholder indberetningernes hidtidige forløb, slettes efter en periode på mellem et og tre år efter, at indberetningerne er slettet.
4. Registreringerne kan opbevares længere, hvis der er brug for dem i forbindelse med kontrolprocedurer, som allerede er indledt.
5. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for at kontrollere, om søgningen er lovlig, og om databehandlingen er lovlig, samt for at udøve egenkontrol og sikre CS-SIS II's korrekte funktion samt dataintegriteten og -sikkerheden, skal inden for rammerne af deres beføjelser og på anmodning have adgang til disse registreringer, således at de er i stand til at udføre deres opgaver.
Artikel 19
Oplysningskampagne
Ved idriftsættelsen af SIS II gennemfører Kommissionen i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder, og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, en oplysningskampagne, som informerer offentligheden om formålene, de lagrede oplysninger, de myndigheder, der har adgang, og personers rettigheder. Efter oprettelsen gentager forvaltningsmyndigheden i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse sådanne kampagner regelmæssigt. Medlemsstaterne udarbejder og gennemfører i samarbejde med deres nationale tilsynsmyndigheder de nødvendige politikker for at orientere deres borgere om SIS II generelt.
KAPITEL IV
INDBERETNINGER OM TREDJELANDSSTATSBORGERE MED HENBLIK PÅ NÆGTELSE AF INDREJSE OG OPHOLD
Artikel 20
Kategorier af oplysninger
1. SIS II indeholder udelukkende de kategorier af oplysninger, der meddeles af medlemsstaterne, og som er nødvendige til de formål, der er fastsat i artikel 24, jf. dog artikel 8, stk. 1, eller denne forordnings bestemmelser vedrørende lagring af supplerende oplysninger.
2. Oplysningerne om indberettede personer må højst omfatte følgende:
a)
efternavn(e) og fornavn(e), fødenavn(e) og tidligere anvendte navne og eventuelt særskilt registrerede kaldenavne
b)
særlige fysiske kendetegn af objektiv og blivende karakter
c)
fødested og fødselsdato
d)
køn
e)
fotografier
f)
fingeraftryk
g)
nationalitet(er)
h)
om vedkommende er bevæbnet, voldelig eller er flygtet
i)
indberetningsgrund
j)
myndighed, der har foretaget indberetningen
k)
en henvisning til den afgørelse, der ligger til grund for indberetningen
l)
forholdsregler
m)
sammenkobling med andre indberetninger, der er foretaget i SIS II, i overensstemmelse med artikel 37.
3. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at indlæse, ajourføre, slette og søge i de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, fastsættes efter proceduren i artikel 51, stk. 2, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
4. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at kunne foretage en søgning som omhandlet i stk. 2, skal være enslydende med henblik på søgninger i CS-SIS, i nationale kopier og i tekniske kopier, jf. artikel 31, stk. 2.
Artikel 21
Proportionalitet
Forud for udstedelsen af en indberetning undersøger medlemsstaten, om det pågældende tilfælde er så egnet, relevant og vigtigt, at indberetningen bør optages i SIS II.
Artikel 22
Særlige regler for fotografier og fingeraftryk
Brug af fotografier og fingeraftryk, jf. artikel 20, stk. 2, litra e) og f), sker på følgende betingelser:
a)
fotografier og fingeraftryk må kun indlæses efter en særlig kvalitetskontrol for at sikre, at en minimumsstandard for datakvalitet er opfyldt. Specifikationen for den særlige kvalitetskontrol fastsættes efter proceduren i artikel 51, stk. 3, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
b)
fotografier og fingeraftryk må kun anvendes til at bekræfte identiteten af en tredjelandsstatsborger, der er lokaliseret som følge af en alfanumerisk søgning i SIS II.
c)
så snart det er teknisk muligt, kan fotografier og fingeraftryk også anvendes til at identificere en tredjelandsstatsborger på grundlag af vedkommendes biometriske identifikator. Inden denne funktion implementeres i SIS II, forelægger Kommissionen en rapport om den nødvendige teknologis tilgængelighed og umiddelbare anvendelighed, som forelægges Europa-Parlamentet til høring.
Artikel 23
Minimumsoplysninger for optagelse af en indberetning
1. En indberetning må ikke foretages uden de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20, stk. 2, litra a), d), k) og l).
2. I det omfang de er til rådighed indlæses alle de andre oplysninger, der er anført i artikel 20, stk. 2.
Artikel 24
Betingelser for at foretage indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold
1. Oplysninger om tredjelandsstatsborgere, om hvilke der er foretaget en indberetning med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold, optages på grundlag af en national indberetning, som bygger på en afgørelse truffet af de kompetente administrative myndigheder eller domstole i overensstemmelse med procedurebestemmelserne i national lovgivning på grundlag af en individuel vurdering. Anke af sådanne afgørelser sker i overensstemmelse med national lovgivning.
2. En indberetning optages, når den i stk. 1 omhandlede afgørelse bygger på, at den pågældende tredjelandsstatsborgers tilstedeværelse i medlemsstaten kan udgøre en trussel for den offentlige orden eller sikkerhed eller for den nationale sikkerhed. Dette gælder i særdeleshed:
a)
når en tredjelandsstatsborger i en medlemsstat er blevet idømt en frihedsstraf af en varighed på mindst et år på grund af en strafbar handling
b)
når der er begrundet mistanke om, at en tredjelandsstatsborger har begået alvorlige strafbare handlinger, eller når der foreligger konkrete indicier for, at den pågældende har til hensigt at begå sådanne handlinger på en medlemsstats område.
3. En indberetning kan ligeledes optages, når den i stk. 1 omhandlede afgørelse bygger på, at den pågældende tredjelandsstatsborger tidligere er blevet udsendt, afvist eller udvist, når den pågældende foranstaltning ikke er blevet udskudt eller suspenderet, og den indebærer eller er ledsaget af et indrejseforbud eller eventuelt et forbud mod at tage ophold som følge af en overtrædelse af de nationale bestemmelser om tredjelandsstatsborgeres indrejse eller ophold.
4. Denne artikel gælder ikke for de personer, der er omhandlet i artikel 26.
5. Kommissionen tager anvendelsen af denne artikel op til revision tre år efter den dato, der er omhandlet i artikel 55, stk. 2. Kommissionen, der udøver sin initiativret i henhold til traktaten, fremsætter på grundlag af denne revision de nødvendige forslag om ændring af denne artikel for at opnå et højere harmoniseringsniveau for kriterierne for optagelse af indberetninger.
Artikel 25
Betingelser for at foretage indberetninger om tredjelandsstatsborgere, som er omfattet af retten til fri bevægelighed inden for Fællesskabet
1. En indberetning vedrørende en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed inden for Fællesskabet, jf. Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (18), baseres på de regler, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv.
2. I tilfælde af et positivt søgningsresultat vedrørende en indberetning i medfør af artikel 24 vedrørende en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed inden for Fællesskabet, hører den medlemsstat, der foretager indberetningen, omgående den indberettende medlemsstat via sit Sirene-kontor og i henhold til bestemmelserne i Sirene-Håndbogen, for at der hurtigst muligt kan træffes afgørelse om, hvilke forholdsregler der skal træffes.
Artikel 26
Betingelser for at foretage indberetninger om tredjelandsstatsborgere, som er omfattet af en restriktiv foranstaltning i overensstemmelse med artikel 15 i traktaten om Den Europæiske Union
1. Forudsat at kravene til oplysningernes kvalitet er opfyldt, optages der oplysninger i SIS II med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold om tredjelandsstatsborgere, som er omfattet af en restriktiv foranstaltning med henblik på at forhindre indrejse i eller transit gennem medlemsstaternes område, truffet i overensstemmelse med artikel 15 i traktaten om Den Europæiske Union, herunder foranstaltninger, hvorved der gennemføres et rejseforbud udstedt af De Forenede Nationers Sikkerhedsråd, jf. dog artikel 25.
2. Artikel 23 gælder ikke for indberetninger, der er foretaget på grundlag af stk. 1.
3. Den medlemsstat, der er ansvarlig for at indlæse, ajourføre og slette disse indberetninger på alle medlemsstaternes vegne, udpeges ved vedtagelsen af den relevante foranstaltning i overensstemmelse med artikel 15 i traktaten om Den Europæiske Union.
Artikel 27
Myndigheder med ret til adgang til indberetninger
1. Adgang til oplysninger, der er optaget i SIS II, samt ret til direkte søgning i disse oplysninger eller i en kopi af SIS-II-oplysningerne er forbeholdt myndigheder med ansvar for identifikation af tredjelandsstatsborgere med henblik på:
a)
grænsekontrol i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks) (19)
b)
anden politi- og toldkontrol inde i den berørte medlemsstat og de udpegede myndigheders koordinering heraf.
2. De nationale judicielle myndigheder, herunder myndigheder med ansvar for indledning af offentlig retsforfølgning i straffesager og retslig efterforskning inden tiltale, samt deres koordinerende myndigheder har dog også ret til adgang til oplysninger, der er optaget i SIS II, samt ret til direkte søgning i disse oplysninger i forbindelse med varetagelsen af deres opgaver som fastsat i national lovgivning.
3. Derudover kan retten til adgang til oplysninger, der er optaget i SIS II, og oplysninger om personrelaterede dokumenter, der er optaget i overensstemmelse med artikel 38, stk. 2, litra d) og e), i afgørelse 2006/000/RIA, og retten til direkte søgning i sådanne oplysninger også udøves af myndigheder med ansvar for visumudstedelse, centrale myndigheder med ansvar for behandling af visumansøgninger og myndigheder med ansvar for udstedelse af opholdstilladelser og for forvaltning af lovgivningen om tredjelandsstatsborgere i forbindelse med anvendelsen af gældende fællesskabsret vedrørende bevægelighed for personer. Disse myndigheders adgang til oplysningerne er undergivet den enkelte medlemsstats lovgivning.
4. De myndigheder, der er nævnt i denne artikel, skal optages på den liste, der omhandles i artikel 31, stk. 8.
Artikel 28
Rækkevidden af adgangen
Brugerne har kun adgang til oplysninger, der er nødvendige for varetagelsen af deres opgaver.
Artikel 29
Opbevaringstid for indberetninger
1. Indberetninger, der er optaget i SIS II i medfør af denne forordning, opbevares kun så længe, det er nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for indberetningen.
2. En medlemsstat, som foretager en sådan indberetning skal inden tre år efter indberetningen til SIS II, undersøge behovet for en fortsat opbevaring.
3. Hver enkelt medlemsstat fastsætter, hvor det er relevant, kortere undersøgelsesfrister i overensstemmelse med sin nationale lovgivning.
4. Inden udløbet af undersøgelsesfristen kan den indberettende medlemsstat kan efter en samlet individuel vurdering, der skal registreres, beslutte fortsat at opbevare indberetningen, hvis dette er nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for indberetningen. I så fald finder stk. 2 anvendelse. Hvis det besluttes at opbevare indberetningen længere, skal det meddeles CS-SIS.
5. Indberetninger slettes automatisk, når den i stk. 2 nævnte undersøgelsesfrist er udløbet. Dette gælder ikke, hvis den medlemsstat, der har foretaget indberetningen, har meddelt CS-SIS, at indberetningen opbevares længere, jf. stk. 4. CS-SIS underretter automatisk med fire måneders varsel medlemsstaterne om en planlagt sletning af oplysninger.
6. Medlemsstaterne fører statistik over antallet af indberetninger, hvis opbevaringstid er blevet forlænget i overensstemmelse med stk. 4.
Artikel 30
Opnåelse af statsborgerskab og indberetninger
Indberetninger om en person, som har opnået statsborgerskab i en stat, hvis statsborgere er omfattet af retten til fri bevægelighed inden for Fællesskabet, slettes, så snart den indberettende medlemsstat er blevet underrettet i medfør af artikel 34 eller bliver klar over, at vedkommende har opnået et sådant statsborgerskab.
KAPITEL V
GENERELLE REGLER FOR BEHANDLING AF OPLYSNINGER
Artikel 31
Behandling af SIS II-oplysninger
1. Medlemsstaterne må kun behandle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20, med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold på deres område.
2. Oplysningerne må kun kopieres til tekniske formål, når dette er nødvendigt for, at de myndigheder, der er nævnt i artikel 27, kan foretage en direkte søgning. Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse på sådanne kopier. En anden medlemsstats indberetninger må ikke kopieres fra N. SIS II til andre nationale datafiler.
3. Tekniske kopier, jf. stk. 2, som fører til offline-databaser, må kun eksistere i højst 48 timer. Dette tidsrum kan forlænges i nødsituationer, indtil nødsituationen ophører.
Uanset første afsnit er tekniske kopier, førende til offline-databaser, som skal anvendes af visumudstedende myndigheder, ikke længere tilladt et år efter, at den pågældende myndighed med tilfredsstillende resultat er blevet tilkoblet kommunikationsinfrastrukturen for visuminformationssystemet, som skal fastlægges i en fremtidig forordning om visuminformationssystemet (VIS), og udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold. Dette gælder ikke kopier, der fremstilles til udelukkende at blive brugt i nødsituationer, hvis nettet er utilgængeligt i over 24 timer.
Medlemsstaterne opbevarer en ajourført oversigt over sådanne kopier, stiller denne oversigt til rådighed for deres nationale tilsynsmyndighed og sikrer, at bestemmelserne i denne forordning, herunder navnlig dem i artikel 10, anvendes på disse kopier.
4. Der gives kun adgang til sådanne oplysninger inden for rammerne af de nationale myndigheders beføjelser, som omhandlet i artikel 27, og til behørigt autoriseret personale.
5. Oplysningerne må ikke anvendes til administrative formål. Som en undtagelse kan oplysninger, der er optaget i medfør af denne forordning, anvendes i overensstemmelse med den enkelte medlemsstats nationale lovgivning af de myndigheder, der er omhandlet i artikel 27, stk. 3, i forbindelse med varetagelsen af deres opgaver.
6. Oplysninger, der er optaget i overensstemmelse med denne forordnings artikel 24, og oplysninger vedrørende personrelaterede dokumenter, der er optaget i overensstemmelse med artikel 38, stk. 2, litra d) og e), i afgørelse 2006/000/RIA, kan anvendes i overensstemmelse med den enkelte medlemsstats nationale lovgivning til de formål, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 27, stk. 3.
7. Enhver anvendelse af oplysninger i strid med stk. 1-6 betragtes som misbrug efter bestemmelserne i den enkelte medlemsstats nationale lovgivning.
8. Hver medlemsstat indgiver til forvaltningsmyndigheden en liste over, hvilke kompetente myndigheder der har tilladelse til direkte søgning i oplysningerne i SIS II i henhold til denne forordning og ændringer af denne liste. For hver myndighed på denne liste skal det angives, hvilke oplysninger den må søge og til hvilke formål. Tilsynsmyndigheden sørger for, at listen hvert år offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
9. For så vidt fællesskabslovgivningen ikke fastsætter særlige bestemmelser, finder den enkelte medlemsstats lovgivning anvendelse på oplysningerne i dens N. SIS II.
Artikel 32
SIS II-data og nationale filer
1. Artikel 31, stk. 2, berører ikke en medlemsstats ret til i sine nationale filer at opbevare SIS II-oplysninger, i forbindelse med hvilke der er truffet forholdsregler på dens område. Sådanne oplysninger opbevares i nationale filer i højst tre år, medmindre der i national lovgivning findes særlige bestemmelser om en længere opbevaringstid.
2. Artikel 31, stk. 2, berører ikke en medlemsstats ret til i nationale filer at opbevare oplysninger indeholdt i en bestemt indberetning, som den pågældende medlemsstat har foretaget til SIS II.
Artikel 33
Oplysninger i tilfælde af manglende gennemførelse af en indberetning
Hvis en krævet forholdsregel ikke kan iværksættes, underretter den anmodede medlemsstat straks den indberettende medlemsstat herom.
Artikel 34
Kvaliteten af de oplysninger, der behandles i SIS II
1. Den indberettende medlemsstat har ansvaret for at sikre, at oplysningerne er korrekte og aktuelle, samt at de er lovligt indlæst i SIS II.
2. Kun den indberettende medlemsstat må ændre, supplere, rette, ajourføre eller slette de oplysninger, den har indberettet.
3. Hvis en af de medlemsstater, som ikke har foretaget indberetningen, er i besiddelse af indicier, der lader formode, at en oplysning er ukorrekt eller er blevet ulovligt lagret, meddeler medlemsstaten ved udveksling af supplerende oplysninger den indberettende medlemsstat dette ved førstgivne lejlighed og senest ti dage, efter at den fik kendskab til disse indicier. Den indberettende medlemsstat kontrollerer denne meddelelse og retter eller sletter om nødvendigt omgående oplysningen.
4. Hvis medlemsstaterne ikke kan nå til enighed inden to måneder, forelægger den medlemsstat, der ikke har foretaget indberetningen, sagen for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der skal fungere som mægler sammen med de berørte nationale tilsynsmyndigheder.
5. Medlemsstaterne udveksler supplerende oplysninger, hvis en person hævder ikke at være den person, der er eftersøgt i en indberetning. Hvis resultatet af undersøgelsen er, at der faktisk er to forskellige personer, skal denne person underrettes om de i artikel 36 omhandlede bestemmelser.
6. Når der allerede findes en indberetning om en given person i SIS II, aftaler den medlemsstat, der foretager en ny indberetning, nærmere om optagelsen af indberetningen med den medlemsstat, der foretog den første indberetning. Aftalen indgås på grundlag af en udveksling af supplerende oplysninger.
Artikel 35
Sondring mellem personer med kendetegn, der ligner hinanden
Når det i forbindelse med optagelsen af en ny indberetning viser sig, at der i SIS II allerede figurerer en person med samme identitetskriterium, skal følgende procedure følges:
a)
Sirene-kontoret tager kontakt til den anmodende myndighed for at afklare, om det drejer sig om samme person.
b)
Hvis undersøgelsen viser, at den nye indberetning faktisk drejer sig om samme person som den person, der allerede er indberettet i SIS II, iværksætter Sirene-kontoret proceduren for optagelse af flere indberetninger om samme person, jf. artikel 34, stk. 6. Hvis undersøgelsen viser, at det faktisk drejer sig om to forskellige personer, godkender Sirene-kontoret anmodningen om optagelse af en anden indberetning ved at tilføje de nødvendige oplysninger for at forhindre fejlidentifikationer.
Artikel 36
Uddybende oplysninger med henblik på håndtering af misbrug af identitet
1. Når der kan opstå forveksling mellem den person, der reelt er omfattet af en indberetning, og en person, hvis identitet er blevet misbrugt, skal den medlemsstat, der foretog indberetningen, med den pågældende persons udtrykkelige samtykke tilføje oplysninger vedrørende sidstnævnte i indberetningen for at undgå de negative følger af fejlidentifikation.
2. Oplysninger vedrørende en person, hvis identitet er blevet misbrugt, må kun anvendes til følgende formål:
a)
at gøre det muligt for den kompetente myndighed at skelne mellem den person, hvis identitet er blevet misbrugt, og den person, der reelt er omfattet af indberetningen
b)
at gøre det muligt for den person, hvis identitet er blevet misbrugt, at bevise sin identitet og fastslå, at vedkommendes identitet er blevet misbrugt.
3. Ved anvendelse af denne artikel må kun følgende personoplysninger optages og behandles yderligere i SIS II:
a)
efternavn(e) og fornavn(e), fødenavn(e) og tidligere anvendte navne og eventuelt særskilt registrerede kaldenavne
b)
særlige fysiske kendetegn af objektiv og blivende karakter
c)
fødested og fødselsdato
d)
køn
e)
fotografier
f)
fingeraftryk
g)
nationalitet(er)
h)
identitetsdokumenters nummer og udstedelsesdato.
4. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for indlæsningen og den videre behandling af oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, fastsættes efter proceduren i artikel 51, stk. 2, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
5. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, slettes samtidig med den tilsvarende indberetning eller tidligere, hvis den pågældende person anmoder herom.
6. Kun de myndigheder, der har ret til adgang til den tilsvarende indberetning, har adgang til de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, og udelukkende med henblik på at undgå fejlidentifikation.
Artikel 37
Sammenkobling af indberetninger
1. En medlemsstat kan sammenkoble indberetninger, den foretager til SIS II. Virkningen heraf er at skabe en forbindelse mellem to eller flere indberetninger.
2. Sammenkoblingen påvirker ikke de særlige forholdsregler, der skal træffes på grundlag af hver enkelt sammenkoblet indberetning, eller det tidsrum, hver af dem skal opbevares.
3. Sammenkoblingen påvirker ikke retten til adgang til systemet som fastsat i denne forordning. Myndigheder, der ikke har ret til adgang til bestemte kategorier af indberetninger, må ikke kunne se forbindelsen til en indberetning, som de ikke har adgang til.
4. En medlemsstat må kun sammenkoble indberetninger, når der er et klart operationelt behov.
5. En medlemsstat kan foretage en sammenkobling i overensstemmelse med sin nationale lovgivning, forudsat at de principper, der er fastsat i denne artikel, overholdes.
6. Når en medlemsstat finder, at det er i strid med dens nationale lovgivning eller internationale forpligtelser, at en anden medlemsstat sammenkobler indberetninger, kan den træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der ikke er adgang til de sammenkoblede indberetninger fra dens område eller for dens myndigheder etableret uden for dens område.
7. De tekniske bestemmelser om sammenkobling af indberetninger vedtages efter proceduren i artikel 51, stk. 2, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
Artikel 38
Formålet med de supplerende oplysninger og opbevaringstid herfor
1. Medlemsstaterne opbevarer en henvisning til de afgørelser, der giver anledning til en indberetning, i Sirene-kontoret for at støtte udvekslingen af supplerende oplysninger.
2. Personoplysninger, som Sirene-kontoret opbevarer i filer som følge af en udveksling af oplysninger, opbevares kun så længe, det er nødvendigt af hensyn til det formål, hvortil de blev givet. De skal under alle omstændigheder slettes senest et år efter, at den pågældende indberetning er slettet i SIS II.
3. Stk. 2 berører ikke en medlemsstats ret til i nationale filer at opbevare oplysninger om en bestemt indberetning, som den pågældende medlemsstat har foretaget, eller om en indberetning, i forbindelse med hvilken der er truffet forholdsregler på dens område. Bestemmelserne om, hvor længe sådanne oplysninger må opbevares i disse filer, er undergivet national lovgivning.
Artikel 39
Overførsel af personoplysninger til tredjeparter
Oplysninger, der er behandlet i SIS II i henhold til denne forordning, må ikke overføres eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer.
KAPITEL VI
DATABESKYTTELSE
Artikel 40
Behandling af følsomme kategorier af oplysninger
Behandling af de kategorier af oplysninger, der anført i artikel 8, stk. 1, i direktiv 95/46/EF er forbudt.
Artikel 41
Ret til indsigt, rettelse af ukorrekte oplysninger og sletning af ulovligt lagrede oplysninger
1. En persons ret til indsigt i oplysninger om sig selv, som er indlæst i SIS II i overensstemmelse med denne forordning, er undergivet lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område denne ret gøres gældende.
2. Hvis den nationale lovgivning tillader det, afgør den nationale tilsynsmyndighed om oplysningerne skal videregives og på hvilken måde.
3. En medlemsstat må ikke videregive oplysninger om en indberetning, den ikke selv har foretaget, medmindre den forinden har givet den indberettende medlemsstat lejlighed til at udtale sig herom. Dette skal ske gennem udveksling af supplerende oplysninger.
4. Den registrerede nægtes indsigt i oplysningerne, hvis dette er nødvendigt for varetagelsen af en lovlig opgave i tilknytning til en indberetning eller for beskyttelsen af tredjemands rettigheder og frihedsrettigheder.
5. Enhver person har ret til at få rettet oplysninger om sig selv, der er ukorrekte, eller få slettet oplysninger om sig selv, der lagres ulovligt.
6. Den berørte person informeres snarest muligt og under ingen omstændigheder senere end 60 dage fra den dato, hvor vedkommende ansøger om indsigt eller tidligere, hvis der er fastsat en kortere frist i national lovgivning.
7. Den berørte person informeres snarest muligt og under ingen omstændigheder senere end tre måneder fra den dato, hvor vedkommende ansøger om rettelse eller sletning af oplysninger, om udfaldet af udøvelsen af denne ret til rettelse eller sletning, eller tidligere, hvis der er fastsat en kortere frist i national lovgivning.
Artikel 42
Ret til information
1. Tredjelandsstatsborgere, som er omfattet af en indberetning i medfør af denne forordning, informeres i overensstemmelse med artikel 10 og 11 i direktiv 95/46/EF. Disse oplysninger gives skriftligt sammen med en kopi af eller en henvisning til den nationale afgørelse, der ligger til grund for indberetningen, som omhandlet i artikel 24, stk. 1.
2. Der informeres dog ikke,
a)
hvis:
i)
personoplysningerne ikke er indsamlet hos den pågældende tredjelandsstatsborger,
og
ii)
information viser sig umulig eller er uforholdsmæssig vanskelig
b)
hvis den pågældende tredjelandsstatsborger allerede har informationerne
c)
hvis national lovgivning tillader en begrænsning i retten til information, især for at beskytte den nationale sikkerhed, forsvaret eller den offentlige sikkerhed og forebyggelsen, efterforskningen, afsløringen og retsforfølgningen af strafbare handlinger.
Artikel 43
Klager
1. Enhver indberettet person kan indbringe et spørgsmål for den domstol eller myndighed, der er kompetent ifølge den nationale lovgivning i enhver medlemsstat, med påstand om adgang til, rettelse eller sletning af oplysningerne, aktindsigt eller skadeserstatning.
2. Medlemsstaterne forpligter sig gensidigt til at fuldbyrde endelige afgørelser, der er truffet af de domstole eller myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog artikel 48.
3. Kommissionen evaluerer klagereglerne i denne artikel senest den....
Artikel 44
Tilsyn med N. SIS II
1. Den eller de myndigheder, der er udpeget i hver medlemsstat, og som har de beføjelser, der er omhandlet i artikel 28 i direktiv 95/46/EF (»den nationale tilsynsmyndighed«), overvåger uafhængigt lovligheden af behandlingen af SIS II-personoplysninger på deres område og overførslen heraf fra deres område, samt udveksling og yderligere behandling af supplerende oplysninger.
2. Den nationale tilsynsmyndighed sikrer, at der foretages en audit af databehandlingsaktiviteterne i N. SIS II i overensstemmelse med internationale standarder for audit mindst hvert fjerde år.
3. Medlemsstaterne sikrer, at deres nationale tilsynsmyndighed har tilstrækkelige ressourcer til at udføre de opgaver, som er pålagt dem ved denne forordning.
Artikel 45
Tilsyn med forvaltningsmyndigheden
1. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse kontrollerer, at forvaltningsmyndighedens behandling af personoplysninger sker i overensstemmelse med denne forordning. De opgaver og beføjelser, der er omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EF) nr. 45/2001 finder tilsvarende anvendelse.
2. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse sikrer, at der foretages en audit af forvaltningsmyndighedens behandling af personoplysninger i overensstemmelse med internationale standarder for audit mindst hvert fjerde år. En rapport om en sådan audit sendes til Europa-Parlamentet, Rådet, forvaltningsmyndigheden, Kommissionen og de nationale tilsynsmyndigheder. Forvaltningsmyndigheden skal have mulighed for at fremsætte bemærkninger, inden rapporten vedtages.
Artikel 46
Samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse
1. De nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der hver især handler inden for deres respektive beføjelser, samarbejder aktivt inden for rammerne af deres ansvarsområder og sikrer samordnet tilsyn med SIS II.
2. De udveksler inden for deres respektive beføjelser relevante oplysninger, bistår hinanden med at gennemføre audit og inspektioner, undersøger vanskeligheder med fortolkningen eller anvendelsen af denne forordning, undersøger problemer med udøvelsen af uafhængigt tilsyn eller i forbindelse med udøvelsen af den registreredes rettigheder, udarbejder harmoniserede forslag til fælles løsninger på eventuelle problemer og fremmer bevidstheden om databeskyttelsesrettigheder alt efter behov.
3. De nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse mødes med dette formål mindst to gange om året. Udgifter og service i forbindelse med disse møder påhviler Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Forretningsordenen vedtages på det første møde. De øvrige arbejdsmetoder udvikles i fællesskab efter behov. Der sendes en fælles aktivitetsrapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og forvaltningsmyndigheden hvert andet år.
Artikel 47
Databeskyttelse i overgangsperioden
Såfremt Kommissionen i overgangsperioden delegerer sit ansvar til et andet organ eller andre organer i medfør af artikel 15, stk. 4, sikrer den, at Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse har ret til og er i stand til fuldt ud at udføre sine opgaver, herunder mulighed for at udføre kontrol på stedet eller udøve enhver anden beføjelse, den pågældende er tillagt ved artikel 47 i forordning (EF) nr. 45/2001.
KAPITEL VII
ERSTATNINGSANSVAR OG SANKTIONER
Artikel 48
Erstatningsansvar
1. Hver medlemsstat er ansvarlig i overensstemmelse med den nationale lovgivning for enhver skade, der tilføjes en person i forbindelse med brugen af N. SIS II. Dette gælder også, hvis skaden forvoldes af den indberettende medlemsstat, fordi denne har indlæst ukorrekte oplysninger eller lagret oplysninger ulovligt.
2. Hvis den medlemsstat, mod hvilken der rejses sag, ikke er den samme som den indberettende medlemsstat, skal den indberettende medlemsstat efter anmodning godtgøre de beløb, der er udbetalt i skadeserstatning, medmindre den medlemsstat, der anmoder om godtgørelse, har benyttet oplysningerne i strid med denne forordning.
3. Hvis en medlemsstats manglende overholdelse af sine forpligtelser i henhold til denne forordning volder skade på SIS II, holdes den pågældende medlemsstat ansvarlig for skaden, medmindre forvaltningsmyndigheden eller en anden medlemsstat, der deltager i SIS II, ikke har truffet rimelige foranstaltninger til at forhindre skaden i at ske eller til at begrænse dens omfang.
Artikel 49
Sanktioner
Medlemsstaterne sikrer, at misbrug af SIS II-oplysninger og udveksling af supplerende oplysninger i strid med denne forordning straffes med sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning i overensstemmelse med national lovgivning.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 50
Overvågning og statistik
1. Forvaltningsmyndigheden sørger for, at der indføres procedurer til kontrol af, hvordan SIS II fungerer set i forhold til de mål, der er fastlagt for resultater, omkostningseffektivitet, sikkerhed og tjenestens kvalitet.
2. Med henblik på den tekniske vedligeholdelse, rapportering og statistik har forvaltningsmyndigheden adgang til de nødvendige oplysninger vedrørende behandlingsprocesserne i den centrale SIS II.
3. Forvaltningsmyndigheden offentliggør hvert år statistikker, der viser henholdsvis antallet af registeroplysninger pr. kategori af indberetning, antallet af positive søgningsresultater pr. kategori af indberetning samt det antal gange, der er givet adgang til SIS II, samlet som for hver enkelt medlemsstat.
4. To år efter at SIS II er bragt i funktion og derefter hvert andet år, forelægger forvaltningsmyndigheden Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om den centrale SIS II's og kommunikationsinfrastrukturens tekniske funktion, herunder dens sikkerhed, og den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne.
5. Tre år efter at SIS II er bragt i funktion og derefter hvert fjerde år, foretager Kommissionen en overordnet evaluering af den centrale SIS II og den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne. Denne overordnede evaluering skal omfatte en undersøgelse af de opnåede resultater i forhold til målene og en vurdering af de grundlæggende princippers fortsatte gyldighed, anvendelsen af denne forordning for så vidt angår den centrale SIS II og sikkerheden i den centrale SIS II og eventuelle konklusioner for fremtidige foranstaltninger. Kommissionen sender evalueringen til Europa-Parlamentet og Rådet.
6. Medlemsstaterne sender forvaltningsmyndigheden og Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde de rapporter, der er omhandlet i stk. 3, 4 og 5.
7. Forvaltningsmyndigheden sender Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at foretage de overordnede evalueringer, der er omhandlet i stk. 5.
8. I en overgangsperiode, indtil forvaltningsmyndigheden indleder sin virksomhed, er Kommissionen ansvarlig for udarbejdelsen og forelæggelsen af de i stk. 3 og 4 nævnte rapporter.
Artikel 51
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalg udøver sin funktion fra denne forordnings ikrafttrædelsesdato.
Artikel 52
Ændring af bestemmelserne i Schengen-reglerne
1. I forhold, der er omfattet af traktatens anvendelsesområde, erstatter denne forordning på den dato, der er omhandlet i artikel 55, stk. 2, bestemmelserne i artikel 92-119 i Schengen-konventionen med undtagelse af artikel 102A.
2. Den erstatter også på den dato, der er omhandlet i artikel 55, stk. 2, følgende bestemmelser i Schengen-reglerne om gennemførelse af disse artikler (20):
a)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 14. december 1993 om finansieringsordningen for oprettelses- og driftsudgifter for Schengen-informationssystemet (C. SIS) (SCH/Com-ex (93) 16)
b)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 7. oktober 1997 udvikling af SIS (SCH/Com-ex (97) 24)
c)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 15. december 1997 om ændring af finansieringsordningen for C. SIS (SCH/Com-ex (97) 35)
d)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 21. april 1998 om C. SIS med 15/18 tilslutninger (SCH/Com-ex (98) 11)
e)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 28. april 1999 om udgifter til oprettelse af C. SIS (SCH/Com-ex (99) 4)
f)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 28. april 1999 om ajourføring af Sirene-Håndbogen (SCH/Com-ex (99) 5)
g)
Eksekutivkomitéens erklæring af 18. april 1996 om definition af begrebet udlænding (SCH/Com-ex (96) decl. 5)
h)
Eksekutivkomitéens erklæring af 28. april 1999 om SIS' struktur (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.).
i)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 7. oktober 1997 om Norges og Islands andel i udgifterne til oprettelse og drift af C. SIS (SCH/Com-ex (97) 18).
3. I forhold, der er omfattet af traktatens anvendelsesområde, anses henvisninger til de erstattede artikler i Schengen-konventionen og relevante bestemmelser i Schengen-reglerne om gennemførelse af disse artikler som henvisninger til denne forordning.
Artikel 53
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 378/2004, forordning (EF) nr. 871/2004, afgørelse 2005/451/RIA, afgørelse 2005/728/RIA og afgørelse 2006/628/EF ophæves på den dato, der er omhandlet i artikel 55, stk. 2.
Artikel 54
Overgangsperiode og budget
1. Indberetninger overføres fra SIS 1+ til SIS II. Medlemsstaterne, der giver indberetninger om personer forrang, sørger for, at indholdet af de indberetninger, der overføres fra SIS 1+ til SIS II, opfylder bestemmelserne i denne forordning snarest muligt og senest tre år efter den dato, der er omhandlet i artikel 55, stk. 2. I denne overgangsperiode kan medlemsstaterne fortsat anvende bestemmelserne i artikel 94 og 96 i Schengen-konventionen på indholdet af indberetninger, der overføres fra SIS 1+ til SIS II, efter følgende regler:
a)
Såfremt indholdet af en indberetning, der overføres fra SIS 1+ til SIS II, ændres, suppleres, rettes eller ajourføres, sikrer medlemsstaterne, at indberetningen opfylder denne forordnings bestemmelser fra tidspunktet for denne ændring, supplering, rettelse eller ajourføring.
b)
Såfremt et positivt søgningsresultat eller en indberetning overføres fra SIS 1+ til SIS II, undersøger medlemsstaterne øjeblikkelig foreneligheden af denne indberetning med denne forordnings bestemmelser uden dog at forsinke den handling, der skal udføres på grundlag af denne indberetning.
2. Det beløb, der på den dato, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 55, stk. 2, resterer på det budget, som er blevet godkendt i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 119 i Schengen-konventionen, tilbagebetales til medlemsstaterne. De beløb, der skal tilbagebetales, beregnes på grundlag af medlemsstaternes bidrag som fastsat i Eksekutivkomitéens afgørelse af 14. december 1993 om finansieringsordningen for oprettelses- og driftsudgifter for Schengen-informationssystemet.
3. I den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 15, stk. 4, anses henvisninger i denne forordning til forvaltningsmyndigheden som henvisninger til Kommissionen.
Artikel 55
Ikrafttræden, anvendelse og migration
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den finder anvendelse på de medlemsstater, der deltager i SIS 1+, fra datoer, der fastsættes af Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed blandt de medlemmer, der repræsenterer regeringerne for de medlemsstater, der deltager i SIS 1+.
3. De datoer, der er omhandlet i stk. 2, fastsættes, når:
a)
de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger er vedtaget
b)
alle medlemsstater, der deltager fuldt ud i SIS 1+, har meddelt Kommissionen, at de har truffet de nødvendige tekniske og retlige foranstaltninger til behandling af SIS II-data og udveksling af supplerende oplysninger
c)
Kommissionen har erklæret, at der med tilfredsstillende resultat er gennemført en samlet test af SIS II udført af Kommissionen i fællesskab med medlemsstaterne, og Rådets forberedende organer har godkendt det foreslåede testresultat og bekræftet, at SIS II's ydelsesniveau er mindst lige så højt som det, der opnås med SIS 1+
d)
Kommissionen har truffet de nødvendige tekniske foranstaltninger, der gør det muligt at koble den centrale SIS II til N. SIS II i de berørte medlemsstater.
4. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet resultaterne af den test, der gennemføres i overensstemmelse med stk. 3, litra c).
5. Enhver afgørelse, som Rådet træffer i overensstemmelse med stk. 2, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2006
32006R1987
L 381/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1987/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 декември 2006 година
за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква а); член 63, параграф 3, буква б) и член 66 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
Шенгенската информационна система (ШИС), създадена по силата на разпоредбите на дял IV от Конвенцията от 19 юни 1990 г. за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република относно постепенното премахване на контрола по техните общи граници (2) и нейните подобрения ШИС 1+ („Шенгенската конвенция“), съставлява основно средство за прилагане на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, интегрирано в рамката на Европейския съюз.
(2)
Разработването на ШИС от второ поколение (ШИС II) беше поверено на Комисията по силата на Регламент (ЕО) № 2424/2001 (3) и на Решение 2001/886/ПВР на Съвета (4) от 6 декември 2001 г. за разработване на второ поколение Шенгенска информационна система (ШИС II). ШИС II ще замести ШИС, създадена по силата на Шенгенската конвенция.
(3)
Настоящият регламент съставлява необходимото правно основание за регулиране на ШИС II по отношение на въпросите, които попадат в обхвата на Договора за създаване на Европейската общност („Договора“). Решение 2006/000/ПВР на Съвета от… за създаването, функционирането и използването на второ поколение Шенгенска информационна система (ШИС II) (5) съставлява необходимото правно основание за регулиране на ШИС II по отношение на въпросите, които попадат в обхвата на Договора за Европейския съюз.
(4)
Фактът, че правното основание, необходимо за регулиране, се състои от отделни инструменти, не засяга принципа, че ШИС II представлява единна информационна система, която следва да функционира като такава. Следователно някои разпоредби на тези инструменти следва да бъдат идентични.
(5)
ШИС II следва да представлява компенсационна мярка, която да допринася за поддържането на високо равнище на сигурност в рамките на пространството на свобода, сигурност и справедливост на Европейския съюз чрез поддържане прилагането на политиките, свързани с движението на хора, които са част от достиженията на правото от Шенген, интегрирани в дял IV, част трета от Договора.
(6)
Необходимо е да се посочат целите на ШИС II, нейната техническа архитектура и финансиране, да се определят правилата относно нейното функциониране, категориите данни, които ще бъдат въвеждани в системата, целите, за които данните се въвеждат, органите, които имат право на достъп до данните, взаимното свързване на сигнали и допълнителните правила за обработка на данните и за защита на личните данни.
(7)
ШИС II трябва да включва централна система (централна ШИС II) и национални приложения. Разходите по функционирането на централната ШИС II и на свързаната с нея комуникационна инфраструктура следва да бъдат включени в общия бюджет на Европейския съюз.
(8)
Необходимо е да се създаде наръчник, определящ подробните правила за обмен на дадена допълнителна информация относно действията, които трябва да бъдат предприети вследствие сигналите. Националните органи във всяка държава-членка следва да осигурят обмена на тази информация.
(9)
По време на преходния период Комисията следва да отговаря за оперативното управление на централната ШИС II и за частите от комуникационната инфраструктура. Независимо от това с цел осигуряване на безпроблемното преминаване към ШИС II тя може да възложи тези отговорности на два национални органа от обществения сектор. В дългосрочен план и след оценка на въздействието, съдържаща анализ по същество на алтернативите от финансова, функционална и организационна перспектива и след законодателните предложения на Комисията, следва да бъде създаден управителен орган, който да отговаря за тези задачи. Преходният период следва да продължи не повече от пет години от датата на прилагане на настоящия регламент.
(10)
ШИС II трябва да съдържа сигнали с цел отказ от влизане или пребиваване. Необходимо е да бъде допълнително обмислено хармонизирането на разпоредбите относно основанията за издаване на сигнали по отношение на граждани на трети страни с цел отказ от влизане или пребиваване и уточняване на тяхното използване в рамките на политиките в областта на убежището, имиграцията и завръщането. Следователно Комисията следва да прегледа, три години след датата на прилагане на настоящия регламент, разпоредбите относно целите и условията за издаване на сигнали с цел отказ за влизане или пребиваване.
(11)
Сигналите с цел отказ от влизане или пребиваване не следва да бъдат поддържани в ШИС II по-дълго от времето, необходимо за изпълнение на целите, за които те са били въведени. Като общо правило те следва да се изтриват автоматично от ШИС II след тригодишен срок. Всяко решение за запазване на сигнал за по-дълъг срок следва да се основава на цялостна индивидуална оценка. Държавите-членки следва да преглеждат тези сигнали в рамките на този тригодишен срок и да водят статистика относно броя на сигналите, чийто срок на запазване е бил удължен.
(12)
ШИС II следва да позволи обработката на биометрични данни с цел подпомагане на надеждна идентификация на засегнатите физически лица. От същата гледна точка ШИС II следва също така да позволи обработка на данни относно физически лица, с чиято самоличност е било злоупотребено, с цел избягване на неудобствата, причинени от тяхното погрешно идентифициране, при спазване на подходящи гаранции, по-специално съгласието на засегнатото физическо лице и строго ограничаване на целите, за които такива данни могат да бъдат законно обработвани.
(13)
Държавите-членки следва да разполагат с възможността да установяват връзки между сигнали в ШИС II. Установяването от държава-членка на връзки между два или повече сигнала следва да не се отрази на действията, които следва да бъдат предприети, техния срок на запазване или на правото на достъп до сигналите.
(14)
Данните, обработени в ШИС II, при прилагане на настоящия регламент не следва да бъдат изпращани до трети страни или до международни организации, или на тях да им се предоставя достъп до тези данни.
(15)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) се прилага към обработката на лични данни, извършвана при прилагането на настоящия регламент. Това включва определянето на контрольор и възможността държавите-членки да предвидят освобождавания и ограничения на някои права и задължения, предвидени в посочената директива, включително правото на достъп и правото на информация на засегнатото физическо лице. Принципите, изложени в Директива 95/46/ЕО, следва да бъдат допълнени или прецизирани в настоящия регламент при необходимост.
(16)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7), и по-специално разпоредбите от него, свързани с поверителността и сигурността на обработката, се прилагат към обработката на лични данни от страна на институциите на Общността при изпълнение на отговорностите им по отношение на оперативното управление на ШИС II. Принципите, изложени в Регламент (ЕО) № 45/2001, следва да бъдат допълнени или прецизирани в настоящия регламент, при необходимост.
(17)
Доколкото става дума за поверителността, съответните разпоредби на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на тези Общности следва да се прилагат към длъжностните лица или другите служители, които са наети и работят във връзка с ШИС II.
(18)
Необходимо е националните надзорни органи да наблюдават законността на обработката на лични данни от страна на държавите-членки, като същевременно Европейският надзорен орган по защита на данните, назначен по силата на Решение 2004/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 декември 2003 г. за назначаване на независим надзорен орган, предвиден в Договора за ЕО (8), следва да наблюдава дейностите на институциите на Общността и органите по отношение на самите данни.
(19)
Както държавите-членки, така и Комисията следва да съставят план за сигурност с оглед улесняването прилагането на изискванията за сигурност и следва да сътрудничат помежду си с цел адресиране на въпроси, свързани със сигурността от обща гледна точка.
(20)
С цел осигуряване на прозрачност Комисията или управителният орган след създаването му следва да изготвя на всеки две години доклад за техническото функциониране на централната ШИС II и на комуникационната инфраструктура, включително нейната сигурност. Комисията следва да издава цялостна оценка на всеки четири години.
(21)
Някои аспекти на ШИС II като например техническите правила за въвеждането на данни, включително данните, необходими за въвеждане на сигнал, актуализирането, заличаването и търсенето на данни, правилата относно съпоставимостта и приоритетността на сигналите, връзките между сигналите и обмена на допълнителна информация, не могат с оглед на техния технически характер, степен на подробност и необходимост от редовно актуализиране да бъдат обхванати изчерпателно от разпоредбите на настоящия регламент. Следователно изпълнителните правомощия в това отношение следва да бъдат делегирани на Комисията. Техническите правила за търсене на сигнали следва да отчитат нормалното функциониране на националните приложения. След извършване на оценка на въздействието от страна на Комисията, следва да бъде взето решение до каква степен прилагащите мерки биха могли да бъдат възложени на управителния орган след неговото създаване.
(22)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия предоставени на Комисията (9).
(23)
Необходимо е да бъдат предвидени преходни разпоредби по отношение на сигнали, издадени в ШИС 1+, които ще бъдат прехвърлени в ШИС II. Някои разпоредби на достиженията на правото на Шенген следва да продължат да се прилагат за ограничен период, докато държавите-членки проверят съвместимостта на тези сигнали с новата правна рамка. Съпоставимостта на сигнали за лица следва да бъде проверена приоритетно. В допълнение към това всяко изменение, добавяне, поправка или актуализиране на сигнал, прехвърлен от ШИС 1 + към ШИС II, както и всяко намерено съответствие на такъв сигнал, следва да задейства незабавна проверка на неговата съпоставимост с разпоредбите на настоящия регламент.
(24)
Необходимо е да бъдат предвидени специфични разпоредби относно частта от бюджета, определена за операциите на ШИС, които не съставляват част от общия бюджет на Европейския съюз.
(25)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаването и регулирането на съвместна информационна система, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и може следователно с оглед на обхвата и последиците на регламента да бъде осъществена по-успешно на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, посочен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, изложен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(26)
Настоящият регламент спазва основните права и принципите, признати, по-специално в Хартата на Европейския съюз за основните права.
(27)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно положението на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и той не е задължителен за нея и тя не е включена в неговото прилагане. С оглед на това, че настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност Дания в съответствие с член 5 от същия протокол трябва да вземе решение в шестмесечен срок от датата на приемане на настоящия регламент дали тя ще го прилага в националното си законодателство.
(28)
Настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (10). Следователно Обединеното кралство не участва в приемането му и той не е задължителен за него и не подлежи на прилагане от него.
(29)
Настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (11). Следователно Ирландия не участва в приемането му и той не е задължителен за нея и не подлежи на прилагане от нея.
(30)
Настоящият регламент не засяга договореностите за частичното участие на Обединеното кралство и на Ирландия в достиженията на правото от Шенген съгласно определеното съответно в Решение 2000/365/ЕО и в Решение 2002/192/ЕО.
(31)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (12), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Ж) от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. (13) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(32)
Следва да бъде постигната договореност, която да позволи представители на Исландия и Норвегия да участват в работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняване на нейните изпълнители правомощия. Такава договореност е постигната с размяната на писма между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно комитетите, които подпомагат Европейската комисия при упражняването на нейните изпълнителни правомощия (14), приложена към гореспоменатото споразумение.
(33)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на правото на Общността по смисъла на споразумението, подписано между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария при прилагането, изпълнението и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в обхвата на член 1, буква Ж) от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 4, параграф 1 от Решение 2004/849/ЕО (15) и член 4, параграф 1 от Решение 2004/860/ЕО (16).
(34)
Следва да бъде постигната договореност, която да позволи представители на Швейцария да участват в работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняване на нейните изпълнители правомощия. Такава договореност е постигната с размяната на писма между Общността и Швейцария, приложена към гореспоменатото споразумение.
(35)
Настоящият регламент представлява акт, който развива достиженията на правото от Шенген или свързани по друг начин с него по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(36)
Настоящият акт следва да се прилага към Обединеното кралство и към Ирландия на датите, определени в съответствие с процедурите, изложени в съответните инструменти, свързани с прилагането на достиженията на правото от Шенген към тези държави,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Създаване и обща цел на ШИС II
1. Създава се второ поколение Шенгенска информационна система (ШИС II).
2. Целта на ШИС II е в съответствие с настоящия регламент гарантиране на висока степен на сигурност в пространство на свобода, сигурност и справедливост в Европейския съюз, включително поддържането на обществената сигурност и обществения ред и опазването на сигурността на териториите на държавите-членки и прилагане на разпоредбите на дял IV, част трета от Договора, свързани с движението на хора на техните територии, като се използва информацията, съобщавана чрез тази система.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент създава условията и въвежда процедурите за въвеждане и обработка в ШИС II на сигнали във връзка с граждани на трети страни за обмен на допълнителна информация и допълнителни данни с цел отказ влизане на територията на държава-членка или престой там.
2. Настоящият регламент предвижда също така разпоредби относно техническата архитектура на ШИС II, отговорностите на държавите-членки и на управителния орган по член 15, обработката на общи данни, правата на засегнатите лица и отговорностите.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„сигнал“ означава набор от данни, въведени в ШИС II, който позволява на компетентните органи да идентифицират лице с цел предприемане на конкретни действия;
б)
„допълнителна информация“ означава информация, която не се съхранява в ШИС II, но е свързана със сигнали в ШИС II, която се обменя:
i)
за да позволи на държавите-членки взаимно да се консултират или уведомяват при въвеждане на сигнал;
ii)
след намиране на съответствие, за да могат да бъдат предприети необходимите действия;
iii)
когато исканото действие не може да бъде предприето;
iv)
във връзка с качеството на данните в ШИС II;
v)
във връзка със съвместимостта и приоритетността на сигналите;
vi)
във връзка с правата на достъп;
в)
„допълнителни данни“ означава данните, съхранявани в ШИС II, които са свързани със сигнали в ШИС II и до които трябва да има незабавен достъп за компетентните органи, когато в резултат на търсене в ШИС II е установено местонахождението на лице, по отношение на което са въведени данни в ШИС II;
г)
„гражданин на трета страна“ означава всяко физическо лице, което не е нито:
i)
гражданин на Европейския съюз по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора;
нито
ii)
гражданин на трета страна, който по силата на споразумения между Общността и нейните държави-членки, от една страна, и същите страни, от друга, се ползва с правата на свободно движение, равностойни на тези на гражданите на Европейския съюз;
д)
„лични данни“ означава всяка информация, свързана с определено или определяемо физическо лице („обект на данните“); определяемо лице е такова лице, което може да бъде идентифицирано, пряко или косвено;
е)
„обработка на лични данни“ („обработка“) означава всяка операция или набор от операции, които се изпълняват по отношение на лични данни, независимо дали това става с автоматични средства като например събиране, записване, организиране, съхраняване, адаптиране или изменение, възстановяване, консултиране, използване, разкриване чрез изпращане, разпространяване или осигуряване на друг достъп до тях, хармонизиране или комбиниране, блокиране, изтриване или унищожаване.
Член 4
Техническа архитектура и начини на функциониране на ШИС II
1. ШИС II се състои от:
а)
централна система („Централна ШИС II“), съставена от:
-
функция за техническа поддръжка („ЦС ШИС“), съдържаща база данни, „ШИС II база данни“;
-
единен национален интерфейс („НИ ШИС“);
б)
национална база данни („Н.ШИС II“) във всяка от държавите-членки, която се състои от национални системи за данни, които осъществяват свръзка с централната ШИС II. Н.ШИС II може да съдържа картотека с данни („национално копие“), съдържащо пълно или частично копие на базата данни ШИС II;
в)
комуникационна инфраструктура между ЦС ШИС и НИ ШИС („комуникационна инфраструктура“), която осигурява криптирана виртуална мрежа, предвидена за данни на ШИС II и за обмен на данни между бюрата Sirene по член 7, параграф 2.
2. Данните по линия на ШИС II се въвеждат, актуализират, заличават и търсят чрез отделните Н.ШИС II системи. Осигурява се достъп до национално копие с цел извършване на автоматично търсене на територията на всяка държава-членка, която използва такова копие. Не трябва да бъде възможно да се търсят картотеки с данни на други Н.ШИС II на другите държави-членки.
3. ЦС ШИС, която извършва технически надзор и административни функции, е със седалище в Страсбург (Франция), а резервната ЦС ШИС, която е в състояние да осигури цялата функционалност на главната ЦС ШИС в случай на срив на тази система, е със седалище в Sankt Johann im Pongau (Австрия).
4. ЦС ШИС предоставя услугите, необходими за въвеждане на данните и обработването на данните в ШИС II, включително търсенето в базата данни ШИС II. За държавите-членки, които използват национално копие, ЦС ШИС:
а)
осигурява онлайн актуализиране на националните копия;
б)
осигурява синхронизацията и съответствието между националните копия и базата данни ШИС II;
в)
осигурява операциите за стартиране и възстановяване на националните копия.
Член 5
Разходи
1. Разходите по изграждането, функционирането и поддържането на централната ШИС II и на комуникационната инфраструктура се поемат от общия бюджет на Европейския съюз.
2. Тези разходи включват работата, извършена по отношение на ЦС ШИС, която осигурява предоставянето на услугите по член 4, параграф 4.
3. Разходите по изграждането, функционирането и поддържането на всяка Н.ШИС II се поемат от съответната държава-членка.
ГЛАВА II
ОТГОВОРНОСТИ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 6
Национални системи
Всяка държава-членка отговаря за изграждането, функционирането и поддържането на своята Н.ШИС II и за свързването на своята Н.ШИС II с НИ ШИС.
Член 7
Служба Н.ШИС II и бюро Sirene
1. Всяка държава-членка определя орган („Служба Н.ШИС II“), който носи централната отговорност за нейната Н.ШИС II. Този орган отговаря за нормалното функциониране и за сигурността на Н.ШИС II, осигурява достъп на компетентните органи до ШИС II и предприема необходимите мерки за осигуряване спазването на разпоредбите на настоящия регламент. Всяка държава-членка изпраща своите сигнали чрез своята служба Н.ШИС.
2. Всяка държава-членка определя орган, който осигурява обмена на цялата допълнителна информация („бюрото Sirene“) в съответствие с разпоредбите на наръчника Sirene по член 8.
Тези бюра също така координират проверката на качеството на информацията, въвеждана в ШИС II. За тази цел те разполагат с достъп до данните, обработвани в ШИС II.
3. Държавите-членки уведомяват управителния орган за своята служба Н.ШИС и за своето бюро SIRENE. Управителния орган публикува техния списък заедно със списъка по член 31, параграф 8.
Член 8
Обмен на допълнителна информация
1. Допълнителната информация се обменя в съответствие с разпоредбите на наръчника Sirene, като се използва комуникационната инфраструктура. В случай че комуникационната инфраструктура не е достъпна, държавите-членки могат да използват други технически средства с надлежно равнище на сигурност за обмен на допълнителна информация.
2. Допълнителната информация се използва само за целите, за които тя е изпратена.
3. На искания за предоставяне на допълнителна информация от страна на държава-членка се отговаря възможно най-бързо.
4. Подробните правила за обмена на допълнителна информация се приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 51, параграф 2 под формата на наръчник Sirene, без да се засягат разпоредбите на инструмента за създаване на управителен орган.
Член 9
Техническо съответствие
1. За осигуряването на бързо и ефективно изпращане на данните при изграждането на своята Н.ШИС II всяка държава-членка спазва протоколите и техническите процедури, установени с цел осигуряване на съвместимост на нейната Н.ШИС II с ЦС ШИС. Тези протоколи и технически процедури се установяват в съответствие с процедурата, предвидена в член 51, параграф 2, без да се засягат разпоредбите на инструмента за създаване на управителен орган.
2. Ако държава-членка използва национално копие, тя осигурява чрез услугите, предоставяни от ЦС-ШИС, данните, съхранявани в националното копие, да бъдат идентични и в съответствие с базата данни ШИС II чрез използване на автоматично актуализиране и търсенето в нейното национално копие да генерира резултат, равностоен на този при търсене в базата данни ШИС II.
Член 10
Сигурност - държави-членки
1. Всяка държава-членка приема във връзка със своята Н.ШИС II необходимите мерки, включително план за сигурността, с цел:
а)
физическа защита на данните, включително чрез изготвянето на планове за действие в извънредни ситуации за защита на критичната инфраструктура;
б)
отказ за достъп на лица без разрешение до устройствата за обработка на данни, които се използват за обработка на лични данни (контрол на достъпа до устройствата);
в)
предотвратяване на четене, копиране, изменение или премахване на носители на данни без разрешение (контрол на носителите на данни);
г)
предотвратяване на въвеждане на данни и на проверка, изменение или заличаване на лични данни без разрешение (контрол на съхраняването);
д)
предотвратяване използването на автоматизираните системи за обработка на данни от лица, използващи комуникационно оборудване без разрешение (контрол на потребителите);
е)
гарантиране, че лицата, които имат разрешение за ползване на автоматизирана система за обработка на данни, имат достъп само до данните, които са обхванати от тяхното разрешение за достъп чрез индивидуални и уникални потребителски самоличности и само режим на поверителен достъп (контрол на достъпа до данни);
ж)
гарантиране, че всички органи, които имат право на достъп до ШИС II или до устройствата за обработка на данни, създават профили, описващи функциите и отговорностите на лицата, които имат разрешение за достъп, въвеждане, актуализиране, заличаване и търсене на данни, и предоставяне на достъп до тези профили на националните надзорни органи по член 44, параграф 1 незабавно при тяхно поискване (профили на персонала);
з)
гарантиране на възможността за проверка и установяване на това до кои органи могат да бъдат изпращани лични данни чрез използване на комуникационно оборудване (комуникационен контрол);
и)
гарантиране на възможността за последваща проверка и установяване на това какви лични данни са били въведени в автоматизираните системи за обработка на данни; кога, от кого и с каква цел са били въведени данните (контрол на въвеждането);
й)
предотвратяване на четене, копиране, изменение или заличаване на лични данни без разрешение по време на прехвърляне на лични данни или по време на транспортиране на носители на данни, по-специално чрез подходящи техники за криптиране (контрол на транспортирането);
к)
наблюдение на ефективността на мерките за сигурност, предвидени в настоящия параграф, и предприемане на необходимите организационни мерки, свързани с вътрешното наблюдение за осигуряване спазването на настоящия регламент (вътрешен одит).
2. Държавите-членки предприемат мерки, равностойни на мерките по параграф 1, във връзка със сигурността по отношение обмена на допълнителна информация.
Член 11
Поверителност - държави-членки
Всяка държава-членка прилага своите правила на професионална тайна или други равностойни задължения за поверителност по отношение на всички лица и органи, които са длъжни да работят с данни от ШИС II и с допълнителна информация в съответствие с националното си законодателство. Това задължение се прилага също така, когато тези лица напуснат работа или след прекратяването на дейностите на тези органи.
Член 12
Водене на записи на национално равнище
1. Държавите-членки, които не използват национални копия, гарантират, че всеки достъп до и всеки обмен на лични данни в рамките на ЦС ШИС се регистрира в техните Н.ШИС II за целите на проверка дали търсенето е законно; наблюдение на законността на обработката на данни; самонаблюдение и осигуряване на нормално функциониране на Н.ШИС II, цялост на данните и сигурност.
2. Държавите-членки, които използват национални копия, гарантират, че всеки достъп до и всеки обмен на данни по ШИС II се регистрира за целите, посочени в параграф 1. Това не се прилага към процесите по член 4, параграф 4.
3. Записите съдържат по-специално историята на сигналите, датата и времето на излъчване на данните, използваните данни за извършване на търсене, позоваване на изпратените данни и наименованието на компетентния орган и името на лицето, което отговаря за обработка на данните.
4. Записите могат да бъдат използвани само за целите, посочени в параграфи 1 и 2, и се заличават най-рано една година и най-късно три години след тяхното създаване. Записите, които съдържат историята на сигналите, се заличават, от една до три години след заличаването на сигналите.
5. Записите могат да се съхраняват по-дълго, ако те са необходими за наблюдение на процедури, които са в ход на осъществяване.
6. Компетентните национални органи, които отговарят за проверка на това дали търсенето е законно, наблюдават законността на обработката на данни; осъществяват самонаблюдението и осигуряват нормалното функциониране на Н.ШИС II, целостта на данните и сигурността, разполагат с достъп, в рамките на своите компетентности и по тяхно искане, до тези записи с цел изпълнение на своите задължения.
Член 13
Самонаблюдение
Държавите-членки гарантират, че всеки орган, който има право на достъп до данни по линия на ШИС II, предприема необходимите мерки за спазване на настоящия регламент и оказва съдействие при необходимост на националния надзорен орган.
Член 14
Обучение на персонала
Преди да получат разрешение за обработка на данни, съхранявани в ШИС II, членовете на персонала на органите, които имат право на достъп до ШИС II, получават подходящо обучение по отношение на правилата за сигурност на данните и защита на данните и биват уведомени за съответните престъпления и наказания.
ГЛАВА III
ОТГОВОРНОСТИ НА УПРАВИТЕЛНИЯ ОРГАН
Член 15
Оперативно управление
1. След преходен период управителен орган („управителният орган“), финансиран от централния бюджет на Европейския съюз, отговаря за оперативното управление на централната ШИС II. Управителният орган осигурява в сътрудничество с държавите-членки използването по всяко време на най-добрата налична технология с оглед анализ на разходите и ползите за централната ШИС II.
2. Управителният орган отговаря също така за следните задачи, свързани с комуникационната инфраструктура:
а)
надзор;
б)
сигурност;
в)
координиране на отношенията между държавите-членки и доставчика.
3. Комисията отговаря за всички останали задачи, свързани с комуникационната инфраструктура, по-специално:
а)
задачи, свързани с изпълнението на бюджета;
б)
придобиване и обновяване;
в)
договорни въпроси.
4. По време на преходния период, преди управителния орган да поеме своите задължения, Комисията отговаря за оперативното управление на централната ШИС II. Комисията може да делегира тази задача и задачите, свързани с изпълнението на бюджета в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (17), на националните публичноправни органи, в две различни страни.
5. Всеки национален публичноправен орган по параграф 4 отговаря на следните критерии за подбор:
а)
той трябва да докаже, че има продължителен опит за опериране на голяма информационна система, която притежава функционалностите по член 4, параграф 4;
б)
той трябва да разполага със значителен опит по отношение на служебните изисквания и изискванията, свързани със сигурността на информационна система, която притежава функционалности, съпоставими с тези по член 4, параграф 4;
в)
той трябва да разполага с достатъчен и опитен персонал с подходящ професионален опит и езикови умения за работа в среда на международно сътрудничество като тази, изисквана по ШИС II;
г)
той трябва да разполага с надеждна и адаптирана към неговите потребности инфраструктура, която е в състояние, по-специално да поддържа и гарантира непрекъснатото функциониране на големи ИТ системи;
и
д)
неговата административна среда трябва да позволява точното изпълнение на задачите и избягване на всеки конфликт на интереси.
6. Преди евентуално делегиране по параграф 4 и на редовни интервали след това Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за условията на делегиране, техния точен обхват и органите, на които тези задачи са делегирани.
7. Когато Комисията делегира своята отговорност по време на преходния период по силата на параграф 4, тя гарантира, че това делегиране напълно спазва границите, установени от институционалната система, предвидена в Договора. По-специално, тя гарантира, че това делегиране не засяга неблагоприятно ефективните механизми за контрол по правото на Общността от страна на Съда на Европейските общности, Сметната палата или Европейския надзорен орган по защита на данните.
8. Оперативното управление на централната ШИС II се състои от всички задачи, необходими за поддържането на функционирането на централната ШИС II денонощно и без почивен ден в съответствие с настоящия регламент, по-специално работата по поддържането и техническото развитие, необходими за нормалното функциониране на системата.
Член 16
Сигурност
1. Централният орган по отношение на централната ШИС II и Комисията по отношение на комуникационната инфраструктура приемат необходимите мерки, включително план по сигурността, с цел:
а)
физическа защита на данните, включително чрез изготвянето на планове за действие в извънредни ситуации за защита на критичната инфраструктура;
б)
отказ за достъп на лица без разрешение до устройствата за обработка на данни, които се използват за обработка на лични данни (контрол на достъпа до устройствата);
в)
предотвратяване на четене, копиране, изменение или премахване на носители на данни без разрешение (контрол на носителите на данни);
г)
предотвратяване на въвеждане на данни и на проверка, изменение или заличаване на лични данни без разрешение (контрол на съхраняването);
д)
предотвратяване използването на автоматизираните системи за обработка на данни от лица, използващи комуникационно оборудване без разрешение (контрол на потребителите);
е)
гарантиране, че лицата, които имат разрешение за ползване на автоматизирана система за обработка на данни, имат достъп само до данните, които са обхванати от тяхното разрешение за достъп, чрез индивидуални и уникални потребителски самоличности и само режим на поверителен достъп (контрол на достъпа до данни);
ж)
създаване на профили, описващи функциите и отговорностите на лицата, които имат разрешение за достъп до данни или до устройства за обработка на данни, и предоставяне на достъп до тези профили на Европейския надзорен орган по защита на данните по член 45 незабавно при поискване от негова страна (профили на персонала);
з)
гарантиране на възможността за проверка и установяване на това до кои органи могат да бъдат изпращани лични данни чрез използване на комуникационно оборудване (комуникационен контрол);
и)
гарантиране на възможността за последваща проверка и установяване на това какви лични данни са били въведени в автоматизираните системи за обработка на данни; кога и от кого са били въведени данните (контрол на въвеждането);
й)
предотвратяване на четене, копиране, изменение или заличаване на лични данни без разрешение по време на прехвърляне на лични данни или по време на транспортиране на носители на данни, по-специално чрез подходящи техники за криптиране (контрол на транспортирането);
к)
наблюдение на ефективността на мерките за сигурност, предвидени в настоящия параграф, и предприемане на необходимите организационни мерки, свързани с вътрешното наблюдение за осигуряване спазването на настоящия регламент (вътрешен одит).
2. Управителният орган предприема мерки, равностойни на мерките по параграф 1 по отношение на обмена на допълнителна информация чрез комуникационната инфраструктура.
Член 17
Поверителност - управителен орган
1. Без да се засяга член 17 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, управителният орган прилага подходящи правила за професионалната тайна или други равностойни задължения за поверителност със съизмерим стандарт на правилата, предвидени в член 11 от настоящия регламент, по отношение на целия си персонал, който е длъжен да работи с данни по линия на ШИС II. Задължението се прилага също така и след като тези лица напуснат работа или след прекратяването на техните дейности.
2. Управителният орган предприема мерки, равностойни на тези по параграф 1, във връзка с поверителността по отношение на допълнителната информация чрез комуникационната инфраструктура.
Член 18
Водене на записи на централно равнище
1. Управителният орган гарантира, че всеки достъп до и целият обмен на лични данни в рамките на ЦС ШИС се регистрира за целите, посочени в член 12, параграфи 1 и 2.
2. Записите съдържат, по-специално, история на сигналите, датата и времето на изпратените данни, използваните данни за извършване на търсене, позоваване на изпратените данни и наименованието на компетентния орган, отговарящ за обработката на данните.
3. Записите могат да бъдат използвани само за целите, посочени в параграф 1, и се заличават най-рано една година и най-късно три години след тяхното създаване. Записи, които съдържат историята на сигналите, се заличават една година след заличаването на сигналите.
4. Записи могат да бъдат съхранявани и за по-дълъг срок, ако са необходими за процедури за наблюдение, които вече са в процес на осъществяване.
5. Компетентните органи, които отговарят за проверката на това дали дадено търсене е законно, за наблюдението на законността на обработката на данните, за самонаблюдението и за осигуряването на нормалното функциониране на ЦС ШИС, целостта на данните и безопасността, разполагат с достъп, в рамките на техните компетентности и при искане от тяхна страна, до тези записи с цел изпълнение на задълженията си.
Член 19
Информационна кампания
Комисията в сътрудничество с националните надзорни органи и Европейския надзорен орган по защита на данните придружава началото на функционирането на ШИС II с информационна кампания, която да информира обществеността за целите, съхраняваните данни, органите, които имат достъп, и правата на лицата. След създаването си управителният орган в сътрудничество с националните надзорни органи и с Европейския надзорен орган по защита на данните провежда редовно такива кампании. Държавите-членки в сътрудничество със своите надзорни органи разработват и изпълняват необходимите политики за общо информиране на гражданите си за ШИС II.
ГЛАВА IV
СИГНАЛИ, ИЗДАДЕНИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ СТРАНИ С ЦЕЛ ОТКАЗ ОТ ВЛИЗАНЕ И ПРЕБИВАВАНЕ
Член 20
Категории данни
1. Без да се засяга член 8, параграф 1 или разпоредбите на настоящия регламент, предвиждащи съхраняване на допълнителни данни, ШИС II съдържа само тези категории данни, които са предоставени от всяка държава-членка съгласно изискванията, предвидени в член 24.
2. Информацията за лицата, по отношение на които е бил издаден сигнал, съдържа нищо извън следното:
а)
фамилия(и) и собствено(и) име(на), име(на) при раждане и използвано(и) преди това име(на) и евентуални псевдоними, които могат да бъдат въведени отделно;
б)
всички особени, обективни, физически, характеристики, които не подлежат на изменение;
в)
място и дата на раждане;
г)
пол;
д)
снимки;
е)
пръстови отпечатъци;
ж)
националност(и);
з)
дали засегнатото лице е въоръжено, раздразнително или е избягало;
и)
основания за сигнала;
й)
орган, издаващ сигнала;
к)
позоваване на решение, което дава основание за издаване на сигнала;
л)
действия, които трябва да бъдат предприети;
м)
връзка(и) с други сигнали, издадени по линия на ШИС II, в съответствие с член 37.
3. Техническите правила, необходими за въвеждането, актуализирането, заличаването и търсенето на данните по параграф 2 се въвеждат в съответствие с процедурата по параграф 51, параграф 2, без да се засягат разпоредбите на инструмента за създаване на управителния орган.
4. Техническите правила, необходими за търсенето на данни по параграф 2, са подобни на тези за търсенето в ЦС ШИС, в националните копия и в техническите копия по член 31, параграф 2.
Член 21
Пропорционалност
Преди да издадат сигнал, държавите-членки определят дали случаят е достатъчно подходящ, съотносим и важен, за да обоснове вписването на сигнал в ШИС II.
Член 22
Специфични правила за снимки и пръстови отпечатъци
Използването на снимки и пръстови отпечатъци съгласно предвиденото в член 20, параграф 2, букви д) и е) е предмет на следните разпоредби:
а)
снимки и пръстови отпечатъци се въвеждат след специална проверка на качеството с цел уверяване, че е спазен минималният стандарт за качеството на данните. Спецификацията на специалната проверка на качеството се установява в съответствие с процедурата по член 51, параграф 2, без да се засягат разпоредбите на инструмента за създаване на управителния орган;
б)
снимки и пръстови отпечатъци се използват единствено за потвърждение на идентичността на гражданин на трета страна, чието местонахождение е било установено в резултат на алфанумерично търсене в ШИС II;
в)
в момента, в който това стане технически осъществимо, пръстови отпечатъци могат да бъдат използвани за идентифициране на гражданин на трета страна на основата на неговия биометричен идентификатор. Преди тази функционалност да бъде приложена в ШИС II, Комисията представя доклад за наличието и готовността на необходимата технология, като по този въпрос се провеждат консултации с Европейския парламент.
Член 23
Изискване към сигнала, подлежащ на въвеждане
1. Сигнал не може да бъде въведен без данните по член 20, параграф 2, букви а), г), к) и л).
2. Когато са налице, всички други данни, посочени в член 20, параграф 2, също така се въвеждат.
Член 24
Условия за издаване на сигнали за отказ за влизане или пребиваване
1. Данните за граждани на трети страни, по отношение на които е бил издаден сигнал с цел отказ за влизане или пребиваване, се въвеждат на основата на национален сигнал след решение, взето от компетентните административни органи или съдилища, в съответствие с правилата на процедурата, предвидена в националното законодателство и което е взето въз основа на индивидуална оценка. Обжалванията на такива решения се извършват в съответствие с националното законодателство.
2. Сигнал може да бъде въведен, когато решението по параграф 1 се основава на заплаха за обществения ред или обществената сигурност, или за националната сигурност, която може да бъде причинена от присъствието на въпросния гражданин на трета страна на територията на държава-членка. Такова положение може да възникне по-специално в случай на:
а)
гражданин на трета страна, който е бил осъден в държава-членка за престъпление, наказуемо с лишаване от свобода за срок от поне една година;
б)
гражданин на трета страна, по отношение на когото има сериозни основания да се счита, че е извършил сериозно престъпление или по отношение на когото има ясни сведения, указващи за намерения от негова страна да извърши престъпление на територията на държава-членка.
3. Сигнал може да бъде въведен също така, когато решението по параграф 1 се основава на факта, че спрямо гражданина на трета страна е била прилагана мярка, свързана с експулсиране, отказ за влизане или принудително отвеждане, която не е била отменена или спряна и която включва или е придружена със забрана за влизане или, където това е приложимо, забрана за пребиваване въз основа на неспазване на националите разпоредби за влизане или пребиваване на граждани на трети страни.
4. Настоящият член не се прилага по отношение на лицата по член 26.
5. Комисията преглежда прилагането на настоящия член три години след датата, посочена в член 55, параграф 2. Въз основа на този преглед Комисията, като използва правото си на инициатива в съответствие с Договора, прави необходимите предложения за изменение на разпоредбите на настоящия член за постигане на по-голяма степен на хармонизация на критериите за въвеждане на сигнали.
Член 25
Условия за въвеждане на сигнали за граждани на трети страни, които се ползват с право на свободно движение в Общността
1. Сигнал относно гражданин на трета страна, който се ползва с право на свободно движение в Общността по смисъла на Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки (18), е в съответствие с нормите, приети с цел прилагане на същата директива.
2. Когато има намерено съответствие на сигнал по член 24 по отношение на гражданин на трета страна, който се ползва с правото на свободно движение в Общността, държавата-членка, която изпълнява сигнала, се консултира незабавно с издаващата държава чрез своето бюро Sirene и в съответствие с разпоредбите на наръчника Sirene, за да бъде взето незабавно решение за мерките, които трябва да бъдат предприети.
Член 26
Условия за издаване на сигнали за граждани на трети страни, по отношение на които е била предприета ограничителна мярка в съответствие с член 15 от Договора за Европейския съюз
1. Без да се засяга член 25, сигнали за граждани на трети страни, по отношение на които е предприета ограничителна мярка с цел недопускане на влизане или транзитно преминаване през територията на държавите-членки в съответствие с член 15 от Договора за Европейския съюз, включително мерки за прилагане на забрана за пътуване, издадена от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, доколкото са спазени изискванията за качество на данните, се въвеждат в ШИС II с цел отказ за влизане или пребиваване.
2. Член 23 не се прилага по отношение на сигнали, въведени на основание параграф 1 от настоящия член.
3. Държавата-членка, която отговаря за въвеждането, актуализирането и заличаването на тези сигнали от името на всички държави-членки, се определя в момента на приемане на съответната мярка, предприета в съответствие с член 15 от Договора за Европейския съюз.
Член 27
Органи, които имат право да въвеждат сигнали
1. Достъпът до данните, въведени в ШИС II, и правото на търсене на такива данни пряко или в копие на данни по линия на ШИС II, се запазват изключително за органите, които отговарят за идентифицирането на граждани на трети страни с цел:
а)
граничен контрол в съответствие с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (19);
б)
други полицейски и митнически проверки, извършвани на територията на съответната държава-членка, и координация на такива проверки от страна на органи, определени за тази цел.
2. Независимо от това правото на достъп до данни, въведени в ШИС II, и правото на пряко търсене на такива данни могат също така да бъдат упражнявани от националните съдебни органи, включително тези, които отговарят за образуването на наказателно преследване и за съдебно разследване преди повдигане на обвинение, при изпълнение на техните задължения съгласно предвиденото в националното законодателство, както и от техните координиращи органи.
3. В допълнение към това правото на достъп до данни, въведени в ШИС II, и до данни относно документи, свързани с лица, които са въведени в съответствие с член 38, параграф 2, букви г) и д) от Решение 2006/000/ПВР и правото на пряко търсене на такива данни могат да бъдат упражнявани от органите, които отговарят за издаването на визи, от централните органи, които отговарят за проверка на молбите за издаване на виза, и от органите, които отговарят за издаването на разрешения за пребиваване и за администрирането на законодателството по отношение на гражданите на трети страни в контекста на прилагането на достиженията на правото на Общността, свързани с движението на хора. Достъпът до данните на тези органи се регулира от законодателството на всяка държава-членка.
4. Органите, посочени в настоящия член, се включват в списъка по член 31, параграф 8.
Член 28
Обхват на достъпа
Потребителите могат да имат достъп само до данни, които са им необходими за изпълнение на техните задължения.
Член 29
Срок на запазване на сигналите
1. Сигналите, въведени в ШИС II по силата на настоящия регламент, се съхраняват само за времето, необходимо за постигането на целите, за които те са били въведени.
2. Държава-членка, която въвежда сигнал, преглежда в тригодишен срок от неговото въвеждане в ШИС II необходимостта от запазването му.
3. Всяка държава-членка при необходимост определя по-къси срокове за преглед в съответствие с националното си законодателство.
4. В рамките на срока за преглед държавата-членка, която издава сигнал, взема решение след цялостна индивидуална оценка, която се записва, дали да запази сигнала за по-дълъг срок, ако това е необходимо за целите, за които сигналът е бил издаден. В такъв случай параграф 2 се прилага също така и по отношение на удължаването. Всяко удължаване на сигнал се съобщава на ЦС ШИС.
5. Сигналите се изтриват автоматично след изтичане на срока за преглед по параграф 2, с изключение на случаите, когато държавата-членка, която е издала сигнала, е съобщила за удължаване на сигнала на ЦС ШИС по параграф 4. ЦС ШИС автоматично уведомява държавите-членки за насрочено заличаване на данните от системата четири месеца преди заличаването.
6. Държавите-членки водят статистика за броя на сигналите, чийто срок на запазване е бил удължен в съответствие с параграф 4.
Член 30
Придобиване на гражданство и сигнали
Сигнали, издадени по отношение на лице, което е придобило гражданство на всяка държава, чиито граждани се ползват с право на свободно движение в Общността, се заличава веднага щом държавата-членка, която е издала сигнала, узнае или бъде уведомена по член 34 за това, че въпросното лице е придобило такова гражданство.
ГЛАВА V
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА ОБРАБОТКА НА ДАННИ
Член 31
Обработка на данни по линия на ШИС II
1. Държавите-членки могат да обработват данни по член 20 с цел отказ от влизане или пребиваване на тяхната територия.
2. Данни могат да бъдат копирани само с техническа цел, при условие че такова копиране е необходимо, за да могат органите по член 27 да извършват пряко търсене. Разпоредбите на настоящия регламент се прилагат към такива копия. Сигнали, издадени от една държава-членка, не могат да бъдат копирани от нейната Н.ШИС II в други национални картотеки.
3. Технически копия по параграф 2, които водят до офлайн бази данни, могат да бъдат запазени за срок, не по-дълъг от 48 часа. Този срок може да бъде удължен в извънредни случаи до прекратяването на извънредния случай.
Независимо от алинея 1, технически копия, които водят до офлайн бази данни, които ще бъдат използвани от органи, издаващи визи, не се разрешават една година след успешното свързване на въпросния орган с комуникационната инфраструктура на визовата информационна система, която ще бъде регламентирана в бъдещ регламент относно визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държавите-членки относно краткосрочни визи, с изключение на копията, направени за използване само в извънредни случаи след липса на мрежа в продължение на повече от 24 часа.
Държавите-членки водят актуализиран инвентар на такива копия, като предоставят достъп до този инвентар на своя национален надзорен орган и осигуряват прилагането на разпоредбите на настоящия регламент, по-специално разпоредбите на член 10, по отношение на такива копия.
4. Достъпът до данни се разрешава само в границите на компетентността на националните органи по член 27 и само на надлежно оторизиран персонал.
5. Данните не могат да бъдат използвани за административни цели. Чрез дерогация данни, въведени в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат използвани в съответствие със законодателството на всяка държава-членка от органите по член 27, параграф 3 при изпълнение на техните задължения.
6. Данни, въведени в съответствие с член 24 от настоящия регламент, и данни относно документи, свързани с лица и въведени по член 38, параграф 2, букви г) и д) от Решение 2006/000/ПВР могат да бъдат използвани в съответствие със законодателството на всяка държава-членка за целите, посочени в член 27, параграф 3 от настоящия регламент.
7. Всяко използване на данни, което не е в съответствие с параграфи 1-6, се счита за злоупотреба по националното законодателство на всяка държава-членка.
8. Всяка държава-членка изпраща на управителния орган списък на своите компетентни органи, които са оторизирани да търсят пряко в данните, съдържащи се в ШИС II по силата на настоящия регламент, както и всяко изменение на списъка. В този списък се посочва по отношение на всеки орган какви данни той може да търси и с каква цел. Управителният орган осигурява годишно публикуването на списъка в Официален вестник на Европейския съюз.
9. Доколкото правото на Общността не съдържа специфични разпоредби, към данните, въведени в Н.ШИС II на държавите-членки, се прилага националното им законодателство.
Член 32
Данни по линия на ШИС II и национални картотеки
1. Член 31, параграф 2 не засяга правото на държава-членка да поддържа в националните си картотеки данни по линия на ШИС II, във връзка с които са предприети мерки на нейна територия. Такива данни се съхраняват в националните картотеки за максимален срок от три години, освен ако специфични разпоредби на националното законодателство предвиждат по-дълъг срок на запазване.
2. Член 31, параграф 2 не засяга правото на държава-членка да поддържа в националните си картотеки данни, съдържащи се в конкретен сигнал, издаден в ШИС II от същата държава-членка.
Член 33
Информация в случай на непривеждане в изпълнение на сигнал
Ако поисканото действие не може да бъде извършено, държавата-членка, до която е отправено искането, незабавно уведомява държавата-членка, издала сигнала.
Член 34
Качество на данните, обработвани в ШИС II
1. Държава-членка, която издава сигнал, отговаря за гарантиране, че данните са точни, актуални и законно въведени в ШИС II.
2. Единствено държавата-членка, която издава сигнал, има право да изменя, добавя, поправя, актуализира или заличава данните, които тя е въвела.
3. Ако държава-членка, различна от държавата-членка, която е издала сигнал, разполага с доказателства, които указват на това, че дадени данни са фактически неточни или се съхраняват незаконно, тя уведомява за това държавата-членка, която е издала сигнала, при първа възможност и не по-късно от десет дни след получаване на доказателството, използва обмена на допълнителна информация. Държавата-членка, която е издала сигнала, проверява съобщението и при необходимост незабавно поправя или заличава въпросните данни.
4. Ако държавите-членки не успеят да постигнат споразумение в двумесечен срок, държавата-членка, която не е издала сигнала, отнася въпроса до Европейския надзорен орган по защита на данните, който съвместно със съответните националните надзорни органи действа като посредник.
5. Държавите-членки обменят допълнителна информация, ако дадено лице се жалва, че то не е лицето, което се търси със сигнала. Ако в резултат от проверката се установи, че действително съществуват две лица, жалбоподателят се уведомява за разпоредбите на член 36.
6. Когато лице вече е обект на сигнал в ШИС II, държава-членка, която въвежда нов сигнал, се договаря за въвеждането на сигнала с държавата-членка, която е въвела първия сигнал. Споразумението се постига на основата на обмен на допълнителна информация.
Член 35
Разграничаване между лица със сходни характеристики
Когато стане ясно при въвеждането на нов сигнал, че в ШИС II вече съществува сигнал със същия елемент на описание на самоличността, се прилага следната процедура:
а)
бюрото Sirene се свързва с органа, отправил искането, за изясняване дали сигналът е за същото лице;
б)
ако при повторната проверка се установи, че обектът на новия сигнал и лицето, което вече фигурира в ШИС II, действително представляват едно и също лице, бюрото Sirene прилага процедурата за въвеждане на множествени сигнали по член 34, параграф 6. Ако в резултат на проверката се установи, че в действителност това са две различни лица, бюрото Sirene одобрява искането за въвеждане на втория сигнал, като добавя необходимите елементи за предотвратяване на евентуално погрешно идентифициране.
Член 36
Допълнителни данни в случаи на злоупотреба със самоличност
1. Когато може да възникне объркване между лице, за което действително се предвижда издаване на сигнал, и лице, с чиято личност е злоупотребено, държавата-членка, която е въвела сигнала, с изричното съгласие на същото лице, добавя в сигнала данни, свързани с последното лице, с цел предотвратяване на неблагоприятните последици от погрешно идентифициране.
2. Данните, свързани с лице, с чиято самоличност е било злоупотребено, се използват само за следните цели:
а)
да се позволи на компетентния орган да направи разграничение между лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, и лицето, за което действително се предвижда издаване на сигнал;
б)
да се позволи на лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, да докаже своята самоличност и да установи, че с неговата самоличност е злоупотребено.
3. За целите на настоящия член лични данни извън посочените по-долу не могат да бъдат въвеждани и обработвани в ШИС II:
а)
фамилията(ите) и собственото(ите) име(на) при раждане и използвани по-рано имена и евентуални псевдоними, които могат да бъдат въведени отделно;
б)
всяка особена обективна и физична характеристика, която не може да бъде променена;
в)
място и дата на раждане;
г)
пол;
д)
снимки;
е)
пръстови отпечатъци;
ж)
националност(и);
з)
номер(а) на документа(ите) за самоличност и дата на издаване.
4. Техническите правила, необходими за въвеждането и последващата обработка на данните по параграф 3, се установяват в съответствие с процедурата по член 51, параграф 2, без да се засягат разпоредбите на инструмента за създаване на управителния орган.
5. Данните по параграф 3 се заличават едновременно със съответния сигнал или по-рано, ако лицето пожелае това.
6. Само органите, които имат право на достъп до съответния сигнал, могат да получат достъп до данните по параграф 3. Те могат да правят това само с цел предотвратяване на погрешно идентифициране.
Член 37
Връзки между сигнали
1. Държава-членка може да създаде връзка между сигнали, които тя въвежда в ШИС II. Ефектът от такава връзка е установяване на свързаност между два или повече сигнала.
2. Създаването на връзка не засяга специфичните мерки, които трябва да бъдат предприети въз основа на всеки свързан сигнал или срока на запазване на всеки един от свързаните сигнали.
3. Създаването на връзка не засяга правата на достъп, предвидени в настоящия регламент. Органите, които нямат право на достъп до определени категории сигнали, не могат да виждат връзка със сигнал, до който те нямат достъп.
4. Държава-членка може да създаде връзка между сигнали само при ясна оперативна потребност.
5. Връзки могат да бъдат създавани от държава-членка в съответствие с националното ѝ законодателство, при условие че са спазени принципите, изложени в настоящия член.
6. Когато държава-членка счита, че създаването от друга държава-членка на връзка между сигнали е несъвместимо с националното ѝ законодателство или с международните задължения, тя може да предприеме необходимите мерки да гарантира, че до връзката няма достъп от националната ѝ територия или от страна на нейните органи, разположени извън нейната територия.
7. Техническите правила за свързване на сигнали се приемат в съответствие с процедурата по член 51, параграф 2, без да се засягат разпоредбите на инструмента за създаване на управителния орган.
Член 38
Цел и срок на запазване на допълнителна информация
1. Държавите-членки водят регистър на решенията в бюрото Sirene с цел улесняване на обмена на допълнителна информация.
2. Личните данни, съхранявани в досиета от бюрото Sirene в резултат на обменената информация, се съхраняват само за времето, което може да бъде необходимо за постигане на целите, за които те са били предоставени. Във всеки случай те се заличават най-късно една година след заличаването на свързания с тях сигнал от ШИС II.
3. Параграф 2 не засяга правото на държава-членка да поддържа в националните картотеки данни, свързани с конкретен сигнал, който същата държава-членка е издала, или със сигнал, във връзка с който на нейна територия са били предприети действия. Срокът на съхраняване на такива данни в такива картотеки се регулира от националното законодателство.
Член 39
Прехвърляне на лични данни на трети страни
Данни, обработени в ШИС II по силата на настоящия регламент, не се прехвърлят на трети страни или на международни организации и на тези страни и организации не се предоставя достъп до тях.
ГЛАВА VI
ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ
Член 40
Обработка на чувствителни категории данни
Обработката на категориите данни, изложени в член 8, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, се забранява.
Член 41
Право на достъп, поправка на неточни данни и заличаване на незаконно съхранявани данни
1. Правото на лицата да имат достъп до данни, свързани с тях, които са въведени в ШИС II в съответствие с настоящия регламент, се упражнява в съответствие със законодателството на държавата-членка, пред която те се позовават на това право.
2. Ако националното законодателство предвижда това, националният надзорен орган решава дали информацията да бъде съобщена и чрез какви процедури.
3. Държава-членка, различна от държавата-членка, която е издала сигнал, може да съобщи информация, свързана с такива данни, само ако преди това тя предостави на държавата-членка, издала сигнала, възможност да изложи своята позиция. Това се извършва чрез обмена на допълнителна информация.
4. Информацията не се съобщава на обекта на данните, ако това е неизбежно за изпълнението на законна задача във връзка със сигнал или за защита на правата и свободите на трети страни.
5. Всяко лице има право на поправка на фактически неточните данни, свързани с него, или на заличаване на незаконно съхраняваните данни, свързани с него.
6. Засегнатото лице се уведомява възможно най-рано и във всеки случай не по-късно от 60 дни от датата на подаване на молба за достъп или по-рано, ако така е предвидено в националното законодателство.
7. Лицето се уведомява за последващите мерки, които то може да предприеме за упражняване на своите права на поправка и заличаване, възможно най-рано и във всеки случай не по-късно от три месеца от датата на подаване на молба за поправка или заличаване или по-рано, ако така е предвидено в националното законодателство.
Член 42
Право на информация
1. Граждани на трети страни, които са обекти на сигнал, издаден в съответствие с настоящия регламент, се уведомяват в съответствие с членове 10 и 11 от Директива 95/46/EC. Тази информация се предоставя в писмен вид заедно с копие на националното решение по член 24, параграф 1, довело до сигнала или с позоваване на това решение.
2. Тази информация не се предоставя:
а)
когато
i)
личните данни не са били получени от въпросния гражданин на трета страна;
и
ii)
предоставянето на информацията е невъзможно или би довело до непропорционални усилия;
б)
когато въпросният гражданин на трета страна вече разполага с информацията;
в)
когато националното законодателство позволява ограничаване правото на информация, по-специално с цел опазване на националната сигурност, отбраната, обществената сигурност и с цел предотвратяване, разследване, откриване и наказателно преследване на престъпления.
Член 43
Средства за правна защита
1. Всяко лице може да заведе иск пред съдилищата или пред компетентния орган по законодателството на всяка държава-членка за получаване на достъп, поправка, заличаване или получаване на информация, или за получаване на компенсация във връзка със сигнал, свързан с него.
2. Държавите-членки се задължават взаимно да привеждат в изпълнение окончателните решения, постановени от съдилищата или органите по параграф 1, без да се засягат разпоредбите на член 48.
3. Правилата относно средствата за правна защита, предвидени в настоящия член, се оценяват от Комисията преди 17 януари 2009 г.
Член 44
Надзор на Н.ШИС II
1. Органът или органите, определени във всяка държава-членка, на които са поверени правомощията по член 28 от Директива 95/46/ЕО („националният надзорен орган“), извършва/т независимо наблюдение на законността на обработката на личните данни по линия на ШИС II на тяхна територия и на изпращането на тези данни от същата територия, както и обмена и последващата обработка на допълнителна информация.
2. Националният надзорен орган осигурява извършването на одит на операциите по обработка на данните в неговата Н.ШИС II в съответствие с международните одиторски стандарти поне веднъж на всеки четири години.
3. Държавите-членки гарантират, че техният национален надзорен орган разполага с достатъчно средства за изпълнение на задачите, които са му поверени с настоящия регламент.
Член 45
Надзор на управителния орган
1. Европейският надзорен орган по защита на данните проверява това дейностите на управителния орган по обработка на лични данни да се извършват в съответствие с настоящия регламент. Задълженията и правомощията по членове 46 и 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилагат съответно.
2. Европейският надзорен орган по защита на данните осигурява извършването на одит на дейностите на управителния орган по обработка на личните данни в съответствие с международните одиторски стандарти. Докладът за такъв одит се изпраща на Европейския парламент, Съвета, управителния орган, Комисията и националните надзорни органи. На управителния орган се предоставя възможност да направи коментари преди приемането на доклада.
Член 46
Сътрудничество между националните надзорни органи и Европейския надзорен орган по защита на данните
1. Националните надзорни органи и Европейският надзорен орган по защита на данните в обхвата на своите правомощия си сътрудничат активно в рамките на своите отговорности и осигуряват координиран надзор на ШИС II.
2. Те, в обхвата на своите правомощия, обменят съотносима информация, взаимно си оказват съдействие при изпълнението на одити и проверки, разглеждат трудностите при тълкуването на настоящия регламент, проучват проблемите при упражняването на независим надзор или при упражняването на правата на обектите на данни, съставят хармонизирани предложения за съвместни решения на всеки проблем и насърчават информираността по отношение на правата, свързани със защитата на данни, при необходимост.
3. За тази цел националните надзорни органи и Европейският надзорен орган по защита на данните заседават поне два пъти годишно. Разходите и обслужването на тези заседания са за сметка на Европейския надзорен орган по защита на данните. Процедурните правила се приемат на първото заседание. При необходимост допълнителни работни методи се разработват съвместно. Съвместен доклад за дейностите се изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и управителния орган веднъж на всеки две години.
Член 47
Защита на данните по време на преходния период
Когато Комисията делегира своите отговорности по време на преходния период на друг орган или органи по силата на член 15, параграф 4, тя гарантира, че Европейският надзорен орган по защита на данните има правото и може да изпълнява изцяло своите задължения, включително извършването на проверки по места, и да упражнява другите си правомощия, които са му възложени с член 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
ГЛАВА VII
ОТГОВОРНОСТ И САНКЦИИ
Член 48
Отговорност
1. Всяка държава-членка носи отговорност в съответствие с националното си законодателство за всяка вреда, причинена на лице, при използването на Н.ШИС II. Това се прилага също така към вреда, причинена от държавата-членка, която е издала сигнала, когато последната е въвела фактически неточни данни или незаконно е съхранявала данни.
2. Ако държавата-членка, срещу която е заведен иск, не е държавата-членка, която е издала сигнала, последната е длъжна да възстанови, при поискване, сумите, платени като компенсация, освен ако използването на данните от държавата-членка, поискала възстановяването на сумата, е в нарушение на настоящия регламент.
3. Ако неспазване от страна на държава-членка на нейните задължения по настоящия регламент причини вреда на ШИС II, държавата-членка носи отговорност за такава вреда, ако и доколкото управителният орган или друга държава-членка не са предприели разумни стъпки за предотвратяване на вредата или за свеждане на нейните последици до минимум.
Член 49
Санкции
Държавите-членки гарантират, че всяка злоупотреба с данни, въведени в ШИС II, или всеки обмен на допълнителна информация в нарушение на настоящия регламент, подлежи на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в съответствие с националното законодателство.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 50
Наблюдение и статистика
1. Управителният орган осигурява наличието на процедури за наблюдение на функционирането на ШИС II по отношение на целите, свързани с резултата, икономическата ефективност, сигурността и качеството на обслужването.
2. Управителният орган разполага с достъп до необходимата информация, свързана с операциите по обработка на данни, извършвани в централната ШИС II с цел техническа поддръжка, докладване и статистика.
3. Управителният орган публикува ежегодно статистика, показваща броя на записите по категории сигнали, броя на намерените съответствия по категории сигнали и брой на влизания в ШИС II, общо и за всяка държава-членка.
4. Две години след въвеждане в действие на ШИС II и на всеки две години след това, управителният орган внася в Европейския парламент и в Съвета доклад за техническото функциониране на централната ШИС II и на комуникационната инфраструктура, включително нейната сигурност и двустранния и многостранния обмен на допълнителна информация между държавите-членки.
5. Три години след въвеждане в действие на ШИС II и на всеки четири години след това Комисията изготвя цялостна оценка на централната ШИС II и на двустранния и многостранния обмен на допълнителна информация между държавите-членки. Тази цялостна оценка включва анализ на постигнатите резултати по отношение на продължаващата валидност на обосноваващата я логика, прилагането на настоящия регламент по отношение на централната ШИС II, сигурността на централната ШИС II и всички последици за бъдещите операции. Комисията изпраща оценката на Европейския парламент и на Съвета.
6. Държавите-членки предоставят на управителния орган и на Комисията необходимата информация за изготвянето на докладите по параграфи 3, 4 и 5.
7. Управителният орган предоставя на Комисията необходимата информация за изготвянето на цялостните оценки по параграф 5.
8. По време на преходния период, преди управителният орган да поеме своите отговорности, Комисията отговаря за изготвянето и внасянето на докладите по параграфи 3 и 4.
Член 51
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на три месеца.
3. Комитетът упражнява своите функции от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 52
Изменение на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген
1. За целите на въпросите, които попадат в обхвата на Договора, настоящият регламент замества, считано от датата, посочена в член 55, параграф 2, разпоредбите на членове 92-119 от Шенгенската конвенция, с изключение на член 102а от нея.
2. Той също така замества, считано от датата, посочена в член 55, параграф 2, следните разпоредби на достиженията на правото от Шенген за прилагане на посочените членове (20):
а)
Решение на Изпълнителния комитет от 14 декември 1993 г. относно финансовия регламент за разходите по инсталиране и функциониране на Шенгенската информационна система (Ц.ШИС) (SCH/Com-ex (93) 16);
б)
Решение на Изпълнителния комитет от 7 октомври 1997 г. относно разработването на ШИС (SCH/Com-ex (97) 24);
в)
Решение на Изпълнителния комитет от 15 декември 1997 г. за изменение на Финансовия регламент за Ц.ШИС (SCH/Com-ex (97) 35);
г)
Решение на Изпълнителния комитет от 21 април 1998 г. относно Ц.ШИС с 15/18 връзки (SCH/Com-ex (98) 11);
д)
Решение на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно инсталационните разходи на Ц.ШИС (SCH/Com-ex (99) 4);
е)
Решение на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. за актуализиране на наръчника Sirene (SCH/Com-ex (99) 5);
ж)
Декларация на Изпълнителния комитет от 18 април 1996 г. за определяне на понятието „чужденец“ (SCH/Com-ex (96) decl. 5);
з)
Декларация на Изпълнителния комитет 28 април 1999 г. относно структурата на ШИС (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.);
и)
Решение на Изпълнителния комитет от 7 октомври 1997 г. относно участието на Норвегия и Исландия в разходите по инсталирането и функционирането на Ц.ШИС (SCH/Com-ex (97) 18).
3. За целите на въпросите, които попадат в обхвата на Договора, позоваването на заменените разпоредби на Шенгенската конвенция и съответните разпоредби на достиженията на правото от Шенген за прилагане на тези членове се счита за позоваване на настоящия регламент.
Член 53
Отмяна
Регламент (ЕО) № 378/2004, Регламент (ЕО) № 871/2004, Решение 2005/451/ПВР, Решение 2005/728/ПВР и Решение 2006/628/ЕО се отменят, считано от датата, посочена в член 55, параграф 2.
Член 54
Преходен период и бюджет
1. Сигналите се прехвърлят от ШИС 1 + към ШИС II. Държавите-членки гарантират, като дават приоритет на сигнали за лица, че съдържанието на сигналите, които се прехвърлят от ШИС 1 + към ШИС II, отговарят на изискванията на настоящия регламент възможно най-рано и най-късно в тригодишен срок от датата, посочена в член 55, параграф 2. По време на преходния период държавите-членки могат да продължат да прилагат разпоредбите на членове 94 и 96 от Шенгенската конвенция към съдържанието на сигналите, които се прехвърлят от ШИС 1 + към ШИС II, при спазване на следните правила:
а)
в случай на изменение на, добавяне към или поправка, или актуализиране на съдържанието на сигнал, който се прехвърля от ШИС 1 + към ШИС II, държавите-членки гарантират, че сигналът отговаря на изискванията на настоящия регламент от момента на това изменение, добавяне, поправка или актуализиране;
б)
в случай на намерено съответствие на сигнал, който се прехвърля от ШИС 1 + към ШИС II, държавите-членки проверяват съвместимостта на такъв сигнал с изискванията на настоящия регламент незабавно, но без да забавят предприемането на мерки въз основа на този сигнал.
2. Остатъкът от бюджета към датата, определена в съответствие с член 55, параграф 2, който е бил одобрен в съответствие с разпоредбите на член 119 от Шенгенската конвенция се възстановява на държавите-членки. Размерът на сумите, които се възстановяват, се изчислява на основата на вноските на държавите-членки съгласно определеното в решението на изпълнителния комитет от 14 декември 1993 г. относно финансовия регламент на разходите по инсталирането и функционирането на Шенгенската информационна система.
3. По време на преходния период по член 15, параграф 3 позоваванията в настоящия регламент на управителния орган се считат за позоваване на Комисията.
Член 55
Влизане в сила, приложимост и миграция
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага към държавите-членки, участващи в ШИС 1 + от датите, които ще бъдат определени от Съвета с единодушие на неговите членове, представляващи правителствата на държавите-членки, участващи в ШИС 1+.
3. Датите по параграф 2 се определят след:
а)
приемането на необходимите мерки за прилагане;
б)
като всички държави-членки, участващи напълно в ШИС 1 +, са уведомили Комисията, че са предприели необходимите технически и правни мерки за обработка на данни по линия на ШИС II и за обмен на допълнителна информация;
в)
като Комисията е обявила успешното приключване на цялостното изпитание на ШИС II, което ще се извърши от Комисията заедно с държавите-членки и подготвителните органи на Съвета са потвърдили, че равнището на изпълнението на ШИС II е поне равностойно на това, постигнато от ШИС 1 +;
г)
Комисията е предприела необходимите технически мерки, които да позволят свързването на централната ШИС II с Н.ШИС II на съответните държави-членки.
4. Комисията уведомява Европейския парламент за резултатите от изпитванията, проведени в съответствие с параграф 3, буква в).
5. Решенията на Съвета, приети в съответствие с параграф 2, се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2006 година.