KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 491/2008
af 3. juni 2008
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår produktionsrestitutioner for korn
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 98 sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (2) ophæves fra den 1. juli 2008, jf. artikel 201, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
(2)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1722/93 af 30. juni 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår produktionsrestitutioner for korn (3) er flere gange blevet gennemgribende ændret. Efter at forordning (EF) nr. 1234/2007 er blevet vedtaget som fusionsmarkedsordning, bør forordning (EØF) nr. 1722/93 tilpasses i overensstemmelse hermed. For klarhedens skyld bør nævnte forordning ophæves og afløses af en ny forordning.
(3)
På grund af de særlige forhold på stivelsesmarkedet, herunder nødvendigheden af at opretholde konkurrencedygtige priser i forhold til priserne på stivelse, der produceres i tredjelande og importeres som varer, som importordningerne ikke beskytter EF-producenterne tilstrækkeligt imod, kan der i henhold til artikel 96 i forordning (EF) nr. 1234/2007 ydes produktionsrestitution for majs-, hvede- og kartoffelstivelse og for visse afledte produkter, der anvendes til fremstilling af visse produkter, som Kommissionen opstiller en liste over, og hvis der ikke findes nogen væsentlig indenlandsk produktion af andet korn til fremstilling af stivelse, for en vis mængde stivelse, der hvert produktionsår fremstilles i Finland og Sverige af byg og havre, såfremt det ikke medfører forøgelse af stivelsesproduktionen på grundlag af disse to kornarter. Formålet med at yde denne restitution er at give de pågældende forarbejdningsvirksomheder adgang til stivelse og bestemte afledte produkter til en lavere pris end den, der ville følge af anvendelsen af bestemmelserne i den fælles markedsordning for de pågældende produkter.
(4)
I henhold til artikel 98 i forordning (EF) nr. 1234/2007 skal der fastsættes betingelser for ydelse af produktionsrestitutioner, herunder regler for kontrol og udbetaling, således at der gælder de samme regler i alle medlemsstaterne.
(5)
Ifølge forordning (EF) nr. 1234/2007 skal der opstilles en liste over de produkter, der giver ret til produktionsrestitutioner for den stivelse, der er anvendt ved deres fremstilling.
(6)
Med henblik på en mere effektiv kontrol bør producenterne for at kunne opnå restitution først godkendes af den medlemsstat, på hvis område fremstillingen af ovennævnte produkter finder sted.
(7)
Det bør fastsættes, hvordan produktionsrestitutionen skal beregnes, og hvor ofte den skal fastsættes. Den mest tilfredsstillende beregningsmetode er på nuværende tidspunkt baseret på forskellen mellem markedsprisen for korn og den pris, der anvendes til beregning af importafgiften. For stabilitetens skyld bør produktionsrestitutionen normalt fastsættes hver måned, og for at der kan føres kontrol med, at produktionsrestitutionen har den korrekte størrelse, bør udviklingen i kornpriserne følges på verdensmarkedet og på EF's mest repræsentative markeder. Det bør præciseres, hvilke EF-markeder der skal overvåges, og det er kun majs, der bør overvåges. Da der ikke hidtil har været nogen praktiske fordele forbundet med at tage andre kornpriser i betragtning ved beregningen af restitutionens størrelse, burde det ikke være nødvendigt at tage hensyn til andre kornarter.
(8)
Der skal udbetales produktionsrestitutioner for anvendelse af stivelse og bestemte afledte produkter, der anvendes til fremstilling af bestemte varer. Der kræves udførlige oplysninger, så det bliver lettere at føre passende kontrol med produktionsrestitutionerne og udbetale dem til ansøgerne. Myndighederne i den pågældende medlemsstat bør have beføjelse til at kræve, at ansøgerne giver dem alle nødvendige oplysninger og giver dem adgang til at foretage de undersøgelser og inspektioner, der måtte være nødvendige for at gennemføre en sådan kontrol.
(9)
Fabrikanten af produktet bruger ikke nødvendigvis ubehandlet stivelse, og der bør derfor opstilles en liste over stivelsesprodukter, hvis anvendelse giver fabrikanten ret til at modtage restitution.
(10)
Esterificeret og etherificeret stivelse kan som følge af disse produkters særlige beskaffenhed forlede til forarbejdning i spekulationsøjemed for at opnå produktionsrestitution mere end én gang. For at undgå spekulation bør der fastsættes foranstaltninger for at sikre, at esterificeret og etherificeret stivelse ikke igen omdannes til en råvare, ved hvis anvendelse der kan ansøges om restitution. Sikkerhedsstillelsens størrelse bør tilpasses for at forebygge spekulation.
(11)
Produktionsrestitutionen bør først udbetales, når forarbejdningen har fundet sted. Når den har fundet sted, bør udbetalingen ske senest fem måneder efter, at myndigheden har fået meddelelse om, at stivelsen er blevet forarbejdet. Fabrikanten bør dog kunne få et forskud, inden kontrollen er afsluttet.
(12)
Af forenklingshensyn og for at mindske den administrative byrde og i betragtning af omkostningerne ved at genomdanne modificeret stivelse bør det produktionsrestitutionsbeløb, der skiller mellem, om der kræves kontrolforanstaltninger eller ej, forhøjes, dog uden at øge risikoen for, at EF's midler anvendes uretmæssigt.
(13)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (4) gælder for ordningerne i nærværende forordning. Det er derfor nødvendigt at fastlægge de primære krav i forbindelse med de forpligtelser, der påhviler fabrikanterne, og hvis opfyldelse er garanteret ved en sikkerhedsstillelse.
(14)
Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den tidsfrist, der er fastsat af dens formand -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Ifølge artikel 96 i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan der ydes produktionsrestitution (i det følgende benævnt »restitution«) til fysiske eller juridiske personer, der anvender hvede-, majs- eller kartoffelstivelse eller bestemte stivelsesprodukter til fremstilling af de varer, som er anført på listen i bilag I til nærværende forordning.
For Finland og Sverige kan der ligeledes ydes restitution for anvendelsen af byg- og havrestivelse for højst 50 000 tons i Finland og 10 000 tons i Sverige.
2. Når det skal besluttes, om der skal ydes restitution, tages følgende i betragtning:
a)
konkurrencen fra tredjelande og den beskyttelse mod denne konkurrence, som mekanismerne i den fælles landbrugspolitik og den fælles toldtarif yder
b)
den tekniske udvikling inden for fremstilling og anvendelse af stivelse
c)
den procentdel, stivelsen udgør af færdigvaren, og/eller den relative værdi af stivelsen i færdigvaren og/eller varens betydning som afsætningsmulighed for stivelsen i konkurrence med andre varer.
3. Eventuel ydelse af restitution for en vare må ikke medføre konkurrencefordrejninger i forhold til andre varer, som ikke er restitutionsberettigede.
4. Hvis der konstateres konkurrencefordrejning som følge af ydelsen af restitution, skal restitutionen:
a)
afskaffes, eller
b)
ændres i det omfang, det er nødvendigt for at hindre konkurrencefordrejningen.
5. Der kan ikke ydes restitution for stivelse, der er importeret til EF under en importordning med nedsat importafgift.
6. Kommissionen vedtager de beslutninger, der er nævnt i denne artikel, efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 2
I denne forordning forstås ved:
a)
»stivelse«: ubehandlet stivelse og stivelsesprodukter som anført i bilag II
b)
»godkendte produkter«: produkter, som anført i bilag I
c)
»fabrikant«: den, der anvender stivelsen til fremstilling af godkendte produkter.
Artikel 3
1. Når der ydes restitution, fastsættes den én gang om måneden. Hvis priserne for majs og/eller hvede ændrer sig betydeligt i EF eller på verdensmarkedet, kan restitutionen, der er beregnet i henhold til stk. 2, dog ændres i løbet af måneden for at tage hensyn til ændringerne.
2. Restitutionen pr. ton majs-, hvede-, byg- eller havrestivelse beregnes bl.a. på basis af forskellen, multipliceret med en koefficient på 1,6, mellem:
a)
gennemsnittet af de markedspriser for majs, der i Frankrig og Ungarn gælder i de fem dage forud for fastsættelsesdagen, og
b)
gennemsnittet af de repræsentative importpriser cif Rotterdam, der blev anvendt ved beregningen af importafgiften for majs, og som blev noteret i de fem dage før den første anvendelsesdag.
Med henblik på beregningen af den forskel, der er nævnt i første afsnit, gælder følgende regler:
a)
Hvis den markedspris for majs, der er nævnt i litra a), er højere end interventionsprisen, jf. artikel 18 i forordning (EF) nr. 1234/2007, men lavere end 155 % af denne pris, skal der tages hensyn til en pris svarende til interventionsprisen forhøjet med halvdelen af forskellen mellem den reelle pris og interventionsprisen.
b)
Hvis den markedspris for majs, der er nævnt i litra a), er højere end 155 % af interventionsprisen, skal der tages hensyn til en pris svarende til interventionsprisen forhøjet med 27,5 % af denne pris.
For kartoffelstivelse kan der fastsættes en anden restitution for at tage hensyn til den minimumspris, der er nævnt i artikel 4a i Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 (5). I dette tilfælde foretages beregningen på basis af den markedspris for majs i Frankrig og Ungarn, der er nævnt i første afsnit, litra a), med en begrænsning, der er fastsat til 115 % af interventionsprisen.
I juli, august og september nedsættes den majspris, der er nævnt i første afsnit, litra a), med forskellen mellem den i juni gældende interventionspris for korn, jf. artikel 18 i forordning (EF) nr. 1234/2007, og den i juli gældende pris, undtagen hvis den majspris, som er nævnt i første afsnit, litra a), allerede svarer til den, der gælder for den nye høst.
3. Den restitution, der skal betales, beregnes i henhold til stk. 2 og multipliceres med den koefficient, der er anført i bilag II for KN-koden for den stivelse, der rent faktisk er anvendt til fremstilling af de godkendte produkter.
4. Kommissionen vedtager de beslutninger, der er nævnt i denne artikel, efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 4
1. Fabrikanter, der vil ansøge om restitution, retter henvendelse til myndighederne i den medlemsstat, hvor stivelsen skal anvendes, og giver følgende oplysninger:
a)
fabrikantens navn og adresse
b)
de produkter, til hvis fremstilling der anvendes stivelse, herunder dem, der er anført på listen i bilag I, og dem, der ikke er anført, med en fuldstændig beskrivelse og angivelse af KN-kode
c)
adressen på det sted eller de steder, hvor stivelsen skal forarbejdes til et godkendt produkt, hvis adressen er en anden end fabrikantens.
Medlemsstaterne kan anmode fabrikanterne om yderligere oplysninger.
2. Fabrikanterne skal give myndighederne et skriftligt tilsagn om, at de giver myndighederne tilladelse til at foretage alle undersøgelser og inspektioner, der er nødvendige for at føre kontrol med anvendelsen af stivelsen, og at de vil udlevere alle de oplysninger, myndighederne anmoder om.
3. Myndighederne træffer foranstaltninger til at sikre, at fabrikanten er en etableret virksomhed, der er officielt godkendt i medlemsstaten.
4. På grundlag af de oplysninger, der er nævnt i stk. 1 og 2, udarbejder myndighederne en liste over godkendte fabrikanter, som den holder ajourført.
Kun således godkendte fabrikanter har ret til at ansøge om restitution i henhold til artikel 5.
Artikel 5
1. En fabrikant, der ønsker at ansøge om restitution, skal skriftligt anmode myndighederne om at få udstedt et restitutionscertifikat. Ansøgningen indgives på arbejdsdage inden kl. 13 (belgisk tid).
2. Ansøgningen skal indeholde:
a)
fabrikantens navn og adresse
b)
den mængde stivelse, der skal anvendes
c)
ved fremstilling af et produkt henhørende under KN-kode 3505 10 50, den mængde stivelse, der vil blive anvendt
d)
stedet eller stederne, hvor stivelsen vil blive anvendt
e)
de forventede tidspunkter for forarbejdningen.
3. Ansøgningen skal ledsages af følgende:
a)
en sikkerhedsstillelse, jf. artikel 8
b)
en erklæring fra stivelsesleverandøren om, at det produkt, der skal anvendes, er fremstillet direkte af majs, hvede, byg, havre eller kartofler, uden at der er anvendt nogen form for biprodukter fra fremstilling af andre landbrugsprodukter eller -varer.
4. Medlemsstaterne kan kræve supplerende oplysninger.
Artikel 6
1. Efter kontrol, der skal finde sted umiddelbart efter modtagelsen af den ansøgning, der indgives i henhold til artikel 5, udsteder myndighederne straks restitutionscertifikatet.
2. Medlemsstaterne udsteder restitutionscertifikaterne på nationale blanketter, som mindst skal indeholde de oplysninger, der er anført i stk. 3, uden af dette dog indskrænker anvendelsen af andre EF-bestemmelser.
3. Restitutionscertifikatet skal indeholde de oplysninger, der er anført i artikel 5, stk. 2, og desuden angive restitutionssatsen og sidste dato for certifikatets gyldighed, der er den sidste dag i den tredje måned efter udstedelsesmåneden.
I juli og august og til og med den 24. september er gyldighedsperioden for de certifikater, der er ansøgt om i de pågældende perioder, dog begrænset til 30 dage fra udstedelsesdatoen uden dog at kunne overskride den 30. september.
4. Den restitutionssats, der anvendes og anføres på certifikatet, er den, der gælder på datoen for ansøgningens modtagelse.
Hvis en del af den mængde stivelse, der er anført på certifikatet, forarbejdes i kornproduktionsåret efter det produktionsår, hvor ansøgningen blev modtaget, skal restitutionen for den stivelse, der forarbejdes i det nye produktionsår, justeres med forskellen mellem den interventionspris, der gælder i måneden for udstedelsen af restitutionscertifikatet, og den interventionspris, der gælder i forarbejdningsmåneden, multipliceret med koefficienten 1,60. Den udløsende begivenhed for den vekselkurs, der gælder for restitutionen, er den, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1913/2006.
Artikel 7
1. Fabrikanter, der er i besiddelse af et restitutionscertifikat udstedt i henhold til artikel 6, kan, hvis alle krav i denne forordning er opfyldt, anmode om udbetaling af den restitution, der er anført på certifikatet, når stivelsen er blevet anvendt til fremstilling af de pågældende godkendte produkter.
2. Rettigheder i henhold til certifikatet kan ikke overdrages.
Artikel 8
1. Udstedelsen af et certifikat er betinget af, at fabrikanten over for myndighederne stiller en sikkerhed svarende til 15 EUR/ton ubehandlet stivelse, eventuelt multipliceret med den koefficient, der i bilag II er anført for den type stivelse, der skal anvendes.
2. Sikkerhedsstillelsen frigives i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2220/85. Det primære krav, jf. artikel 20 i nævnte forordning, er, at den mængde stivelse, der er anført i ansøgningen, forarbejdes til godkendte produkter inden for certifikatets gyldighedsperiode. Såfremt en fabrikant har forarbejdet mindst 90 % af den mængde stivelse, der er anført i ansøgningen, anses ovennævnte primære krav dog for opfyldt.
Artikel 9
1. Den endelige betaling af restitutionen kan først finde sted, når fabrikanten har givet myndighederne følgende oplysninger:
a)
datoen eller datoerne for køb og levering af stivelsen
b)
navn og adresse på stivelsesleverandørerne
c)
navn og adresse på stivelsesproducenterne
d)
datoen eller datoerne for forarbejdning af stivelsen
e)
den anvendte stivelsesmængde og -type, herunder KN-koder
f)
den mængde af det godkendte produkt, der er anført på certifikatet og fremstillet ved hjælp af stivelsen.
2. Hvis det produkt, der er anført på certifikatet, henhører under KN-kode 3505 10 50, skal der i forbindelse med den meddelelse, der er nævnt i stk. 1, stilles en sikkerhed svarende til den restitution, der skal betales for fremstillingen af det pågældende produkt. Hvis restitutionen er på under 30 EUR/ton stivelse, er sikkerhedsstillelsen dog ikke påkrævet, og kontrolforanstaltningerne i artikel 10 finder ikke anvendelse.
Det primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85, er, at produktet anvendes eller eksporteres i overensstemmelse med de respektive bestemmelser i artikel 10, stk. 1, litra a) og b), i nærværende forordning. Produktet skal anvendes eller eksporteres senest 12 måneder efter, at certifikatets gyldighedsperiode er udløbet. Denne frist kan forlænges med højst seks måneder efter en behørigt begrundet ansøgning til myndighederne.
3. Inden udbetalingen finder sted, forvisser myndighederne sig om, at stivelsen er blevet anvendt til fremstilling af godkendte produkter i overensstemmelse med oplysningerne på certifikatet. Dette vil normalt ske ved en administrativ kontrol, men denne suppleres med fysisk kontrol, når det er nødvendigt.
4. Al den kontrol, der er omhandlet i denne forordning, skal være afsluttet senest fem måneder efter, at myndighederne har modtaget de oplysninger, der kræves i stk. 1.
5. Hvis den forarbejdede mængde stivelse er større end den mængde, der er anført på restitutionscertifikatet, anses den yderligere mængde, dog højst 5 %, for at være forarbejdet ifølge dokumentet, således at den giver ret til den deri anførte restitution.
Artikel 10
1. Den sikkerhedsstillelse, der er nævnt i artikel 9, stk. 2, frigives først, når myndighederne har modtaget bevis for, at produktet, der henhører under KN-kode 3505 10 50:
a)
inden for EF's toldområde er blevet anvendt til fremstilling af andre produkter end dem, der er anført i bilag II, eller
b)
i tilfælde af direkte eksport til tredjelande har forladt EF's toldområde.
2. Det bevis, der er nævnt i stk. 1, litra a), føres ved, at fabrikanten indgiver en erklæring til myndighederne, hvoraf følgende fremgår:
a)
om det pågældende produkt skal forarbejdes
b)
at produktet kun vil blive anvendt til fremstilling af andre produkter end dem, der er anført i bilag II
c)
at det pågældende produkt udelukkende vil blive afsat til en køber, som påtager sig forpligtelsen i litra b), der skal fastlægges ved en særlig bestemmelse i kontrakten eller anføres på fakturaen som en særlig betingelse; fabrikanten beholder en kopi af kontrakten eller fakturaen, som opbevares til rådighed for myndighederne
d)
at fabrikanten er bekendt med bestemmelserne i stk. 8
e)
navn og adresse på modtageren, hvis produktet er genstand for en transaktion, samt den modtagne mængde
f)
nummeret på T 5-kontroleksemplaret, hvis køberen er hjemmehørende i en anden medlemsstat.
3. Ved udgangen af hvert kvartal sender fabrikanten inden for en frist på 20 arbejdsdage kopier af den erklæring, der er omhandlet i stk. 2, til de ansvarlige myndigheder. Efter modtagelsen heraf fremsender de myndigheder, som fabrikanten henhører under, de pågældende dokumenter til de myndigheder, som opkøberen henhører under, inden for en frist på 20 arbejdsdage.
4. Både fabrikanter og opkøbere af produkter, der henhører under KN-kode 3505 10 50, skal have et lagerregnskabssystem, der er godkendt af medlemsstaterne, og som giver mulighed for at kontrollere, at forpligtelserne i fabrikantens erklæring, jf. stk. 2, er blevet overholdt, og at de deri anførte oplysninger er rigtige. Medlemsstaternes myndigheder fører i nødvendigt omfang kontrol på grundlag af lagerregnskabet sammenholdt med det almindelige regnskab, herunder fakturaer og bankudtog, for at forvisse sig om de registrerede fysiske transaktioners rigtighed.
Opkøbere, der pr. kvartal anvender under 1 000 kg produkter henhørende under den pågældende KN-kode, kan dog fritages fra denne bestemmelse.
5. De respektive medlemsstaters myndigheder foretager ved udløbet af hvert kvartal den kontrol, der er omhandlet i stk. 4, hos fabrikanten og opkøberen. Den går ud på at undersøge, om der er overensstemmelse mellem de samlede oplysninger for denne periode for de berørte fabrikanter og opkøbere, og skal mindst omfatte 10 % af alle de transaktioner og anvendelser, som har fundet sted.
Myndighederne fastlægger kontrollen på grundlag af en risikoanalyse ud fra, hvor store mængder og beløb der er tale om, tidligere kontrolresultater og andre faktorer, som myndighederne fastsætter.
Kontrollen skal være afsluttet senest fem måneder efter udløbet af hvert kvartal.
Resultaterne af hver kontrol skal foreligge for de myndigheder, fabrikanten henhører under, senest 20 arbejdsdage efter, at den pågældende kontrol er foretaget.
Hvis kontrollen finder sted i to eller flere medlemsstater, giver de berørte myndigheder hinanden meddelelse om resultaterne af kontrollen efter procedurerne i Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 (6).
6. Hvis der konstateres uregelmæssigheder i mindst 3 % af de tilfælde, hvor der foretages kontrol som omhandlet i stk. 5, skærper myndighederne kontrollen.
På grundlag af kontrolresultaterne pålægger de myndigheder, som har frigivet sikkerhedsstillelsen, den pågældende fabrikant den sanktion, som er fastsat i stk. 8.
7. Hvis det pågældende produkt handles inden for EF eller eksporteres til tredjelande gennem en anden medlemsstats område, udstedes et T 5-kontroleksemplar i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (7).
Kontroleksemplaret forsynes i rubrik 104 under »Anden« med en af angivelserne i bilag III til nærværende forordning.
8. Hvis det konstateres, at betingelserne i stk. 1 til 7 ikke er opfyldt, kræver myndighederne i den pågældende medlemsstat betaling af et beløb svarende til 150 % af den højeste restitution, der har været gældende for det pågældende produkt i de foregående 12 måneder, uden at dette dog udelukker anvendelsen af eventuelle nationale sanktioner.
Artikel 11
1. Den restitution, der er anført på certifikatet, udbetales kun for den mængde stivelse, der faktisk er forarbejdet. Sideløbende hermed frigives den sikkerhedsstillelse, der er nævnt i artikel 8, stk. 1, i overensstemmelse med afsnit V i forordning (EØF) nr. 2220/85.
2. Restitutionen udbetales senest fem måneder efter afslutningen af den kontrol, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3. Myndighederne kan dog på fabrikantens anmodning udbetale et forskud svarende til restitutionen 30 dage efter modtagelsen af oplysningerne. Bortset fra de tilfælde, hvor produktet henhører under KN-kode 3505 10 50, betinges forskuddet af, at fabrikanten stiller en sikkerhed svarende til 115 % af forskuddet. Sikkerhedsstillelsen frigives i overensstemmelse med artikel 19, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Artikel 12
Medlemsstaterne underretter:
a)
senest ved udgangen af den første uge i hver måned Kommissionen om de mængder stivelse, som der i den foregående måned blev ansøgt om restitutionscertifikater for, jf. artikel 5, stk. 1.
b)
senest tre måneder efter udgangen af hvert kvartal om arten, mængden og oprindelsen af den stivelse (majs, hvede, kartofler, byg eller havre), der er udbetalt restitutioner for, og om typen og mængden af de produkter, stivelsen er blevet anvendt til.
Artikel 13
Forordning (EØF) nr. 1722/93 ophæves.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 2008.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 491/2008 НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2008 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно възстановяванията при производство в сектора на зърнените култури
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (1), и по-специално член 98 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (2) следва да бъде отменен от 1 юли 2008 г. съгласно член 201, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(2)
Регламент (ЕИО) № 1722/93 на Комисията от 30 юни 1993 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета относно възстановяванията при производство в сектора на зърнените култури (3) беше основно променян няколко пъти. Вследствие на приемането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 като общ регламент за ООП е необходимо Регламент (ЕИО) № 1722/93 да бъде съответно адаптиран. За да се постигне по-голяма яснота, посоченият регламент следва да бъде отменен и да се замени с нов регламент.
(3)
С оглед на особената ситуация на пазара на нишесте, и по-специално на необходимостта от запазване на цените на конкурентно равнище по отношение на нишесте, произведено в трети страни и внесено във вид на стоки, спрямо които режимът на внос не предоставя достатъчна защита на производителите от Общността, член 96 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда предоставяне на възстановяване при производство за нишесте, получено от царевица, пшеница или картофи, както и за някои производни, които се използват при производството на определени продукти, списък на които се съставя от Комисията; при отсъствие на значително местно производство на други зърнени култури за производство на нишесте възстановяване може да се предостави във Финландия и Швеция всяка пазарна година за определено количество нишесте от ечемик или овес, доколкото това не довежда до увеличаване на равнището на производството на нишесте от тези две зърнени култури. Предоставянето на възстановяване цели индустриите, ползващи скорбяла или нишесте, да имат достъп до тях и определени производни на по-ниска цена от цената, която би се формирала в резултат от прилагането на правилата на общата организация на пазара на въпросните продукти.
(4)
Съгласно член 98 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 е необходимо да се приемат подробни правила за отпускане на възстановявания при производство, включително правила за контрол и плащания, така че във всички държави-членки да бъдат прилагани еднакви правила.
(5)
Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда създаването на списък от продукти, при производството на които се използва скорбяла или нишесте, което води до възникване на правото за получаване на възстановяване.
(6)
За да се гарантира ефективността на мерките за контрол, следва да се предвиди получателите на възстановяване да се одобряват предварително от държавите-членки, на чиято територия се произвеждат посочените по-горе продукти.
(7)
Необходимо е да се определи начинът, по който се изчисляват сумите за възстановяване при производство, и с каква честота се извършва определянето на техния размер. Най-задоволителният метод за изчисление понастоящем се основава на разликата между пазарната цена на зърнените култури и цената, използвана за изчисляване на митото върху вноса. От съображения за стабилност размерът на възстановяването при производство като общо правило следва да се определя всеки месец и за да може да се проверява дали възстановяването при производство е правилно определено, следва да се наблюдават цените на зърнените култури на световния пазар и на най-представителните пазари на Общността. Следва да бъде изяснено кои пазари на Общността ще бъдат наблюдавани, като наблюдението следва да бъде ограничено до царевицата. Поради факта, че вземането предвид на цените на други зърнени храни в миналото на практика не е имало какъвто и да било ефект върху изчисляването на сумата на възстановяването, позоваванията на цените на други зърнени храни не са необходими.
(8)
Възстановяванията при производство следва да се изплащат за използването на скорбяла или нишесте и на някои производни продукти при производството на определени стоки; необходима е подробна информация, за да се улеснят правилният контрол и изплащането на възстановяванията за производство на заявителите; компетентният орган в съответната държава-членка следва да е оправомощен да изисква от заявителите да предоставят всякаква информация и да допускат всякакви проверки и инспекции, необходими за осъществяването на подобен контрол.
(9)
Производителят на продукта не е задължен да използва непременно сурова скорбяла или нишесте, поради което се налага да се състави списък, съдържащ определени продукти, производни на скорбялата или нишестето, използването на които ще даде на производителя правото за получаване на възстановяване.
(10)
Особените характеристики на естерифицираните или етерифицираните скорбяла и нишесте могат да доведат до някои спекулативни преработвателни дейности, които имат за цел многократно получаване на възстановявания при производство; за да се предотвратят подобни спекулации, са необходими мерки, гарантиращи, че естерифицираните или етерифицирани скорбяла и нишесте не се преработват повторно до суровина, използването на която поражда правото на възстановяване. Размерът на гаранцията следва да бъде съответно приспособен за предотвратяване на подобна спекулация.
(11)
Възстановяването при производство не следва да се изплаща, преди да е извършена преработката. След извършването на преработката плащането следва да се извърши в срок пет месеца след като компетентният орган е установил, че скорбялата или нишестето са действително преработени. Все пак на производителя следва да се предостави възможност да получи аванс преди приключване на проверката.
(12)
С оглед на опростяване и намаляване на административната тежест и разходите по преобразуване на модифицирани скорбяла и нишесте е уместно да се повиши сумата на възстановяването при производство, под която контролните мерки не се смятат за необходими, без да се увеличи рискът от неподходящо изразходване на ресурси на Общността.
(13)
Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагането на системата от гаранции за селскостопанските продукти (4) се прилага за режима, предвиден в настоящия регламент. Поради това следва да се определят основните изисквания относно задълженията, поемани от производителите и гарантирани чрез депозирането на гаранции.
(14)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. В съответствие с член 96 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 възстановяване при производство (наричано по-долу „възстановяване“) може да се отпуска на физически или юридически лица, които използват нишесте и скорбяла, извлечени от пшеница, царевица или картофи, или определени производни продукти за производството на стоките, включени в приложение I към настоящия регламент.
За Финландия и Швеция възстановяване може също да се предостави за използването на скорбяла или нишесте от ечемик или овес в границите на общото количество от 50 000 тона за Финландия и 10 000 тона за Швеция.
2. При вземането на решение за отпускане на възстановяване се вземат предвид по-специално:
а)
равнището на конкуренцията с трети страни, както и степента на защита спрямо подобна конкуренция, осигурявана посредством механизмите на Общата селскостопанска политика и Общата митническа тарифа;
б)
постигнатият напредък по отношение на технологията за производството и използването на скорбяла или нишесте;
в)
степента, в която скорбялата или нишестето се съдържат в крайния продукт, и/или относителната стойност на скорбялата и нишестето в крайния продукт, и/или значимостта на продукта като пазар на скорбяла или нишесте, като се отчита конкуренцията с други продукти.
3. Отпускането на възстановяване за определен продукт не следва да води до нарушаване на конкуренцията с други продукти, които не отговарят на условията за подобно възстановяване.
4. Ако се установи, че е настъпило нарушаване вследствие на отпускането на възстановяване, то това възстановяване:
а)
се премахва, или
б)
се адаптира в степента, необходима за преодоляване на нарушаването на условията на конкуренция.
5. Скорбялата и нишестето, внасяни в Общността съгласно режим на внос, който води до намаляване на вносните мита, не може да се възползват от възстановявания при производство.
6. Предвидените в настоящия член решения се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 2
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„скорбяла или нишесте“ означава сурова скорбяла или нишесте или продукт, производен на скорбялата и нишестето и включен в приложение II;
б)
„одобрени продукти“ означава всеки от продуктите, включени в приложение I;
в)
„производител“ означава ползвателя на скорбялата или нишестето за производството на одобрени продукти.
Член 3
1. Когато се отпуска възстановяване, размерът му се определя веднъж месечно. Ако обаче цените на царевицата и/или пшеницата в Общността или на световния пазар се променят значително, възстановяването, изчислено съгласно параграф 2, може да се измени през същия месец, за да се вземат предвид промените.
2. Размерът на възстановяването на тон скорбяла или нишесте, извлечени от царевица, пшеница, ечемик или овес, се изчислява по-специално на базата на разликата, умножена по коефициент 1,6, между:
а)
средната цена от пазарните цени на царевицата във Франция и Унгария, валидни през петте дни преди деня на фиксирането; и
б)
средната цена от представителните цени CIF за внос на пристанище Ротердам, които се използват за определянето на митата по вноса на царевицата и които са били отчетени през петте дни, предхождащи деня, от който започва прилагането.
За целите на изчисляването на разликата, посочена в първа алинея, се прилагат следните правила:
а)
ако пазарната цена на царевицата, посочена в буква а), е по-висока от интервенционната цена, посочена в член 18 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, но е по-ниска от 155 % от същата цена, цената, която следва да бъде взета под внимание, е интервенционната цена плюс половината от разликата между реалната цена и интервенционната цена;
б)
ако пазарната цена на царевицата, посочена в буква а), е по-висока от 155 % от интервенционната цена, цената, която следва да бъде взета предвид, е интервенционната цена плюс 27,5 % от интервенционната цена.
По отношение на скорбяла или нишесте, произведени от картофи, може да бъде заложена и различна цена, която да отразява минималната цена, посочена в член 4а от Регламент (ЕИО) № 1868/1994 на Съвета (5). В този случай изчислението се извършва на базата на пазарната цена на царевицата във Франция и Унгария, посочена в първа алинея, буква а), с ограничение до максимум 115 % от интервенционната цена.
През месеците юли, август и септември цената на царевицата, посочена в първа алинея, буква а), се намалява с разликата между интервенционните цени за зърнени храни в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, приложими съответно за юни и юли, освен в случаите, когато цената на царевицата, посочена в първа алинея, буква а), вече съответства на тази, която се прилага по отношение на новата реколта.
3. Възстановяването се изчислява в съответствие с параграф 2 и се умножава по коефициента, посочен в приложение II, който отговаря на кода по КН на нишестето или скорбялата, фактически използвани за производството на одобрените продукти.
4. Предвидените в настоящия член решения се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 4
1. Производителите, възнамеряващи да искат възстановяване, следва да подадат заявление до компетентния орган в държавата-членка, където са използвани скорбялата или нишестето, като предоставят следната информация:
а)
името и адреса на производителя;
б)
продуктите, в чието производство са използвани нишесте или скорбяла, в това число и продуктите, включени в списъка от приложение I, както и невключените в този списък продукти, придружени с пълно описание и кодовете по КН;
в)
адреса/адресите на мястото/местата, където скорбялата или нишестето се преработват до одобрен продукт, ако тези адреси са различни от адресите на производителя.
Държавите-членки могат да изискат допълнителна информация от производителя.
2. Производителите поемат задължение в писмена форма пред компетентния орган, което дава право на компетентните органи да извършват всякакви проверки и инспекции, необходими за следенето на използването на скорбялата или нишестето, и дават гаранция за предоставянето на всякаква необходима информация.
3. Компетентният орган взема мерки, за да гарантира, че производителят е установен и официално признат в съответната държава-членка.
4. Въз основа на посочената в параграфи 1 и 2 информация компетентният орган съставя списък с одобрените производители, който поддържа и актуализира.
Само одобрените по този начин производители имат право да искат възстановяване в съответствие с член 5.
Член 5
1. Ако даден производител възнамерява да кандидатства за възстановяване, той следва да подаде заявление в писмена форма до компетентния орган за получаването на сертификат за възстановяване. Заявления могат да бъдат подавани през всеки работен ден преди 13:00 ч брюкселско време.
2. Заявлението следва да съдържа:
а)
името и адреса на производителя;
б)
количеството на скорбялата или нишестето, които ще бъдат използвани;
в)
ако се произвежда продукт с код по КН 3505 10 50 - количеството на скорбялата или нишестето, които ще бъдат използвани;
г)
мястото/местата, където ще се използва скорбялата или нишестето;
д)
планираните дати на операциите по преработка.
3. Заявлението се придружава от:
а)
депозиране на гаранция в съответствие с член 8;
б)
декларация от доставчика на скорбяла или нишесте, че продуктът, който ще бъде използван, е произведен директно от царевица, пшеница, ечемик, овес или картофи, без да бъдат използвани други вторични продукти, добивани при производството на други селскостопански продукти или стоки.
4. Държавите-членки могат да изискат допълнителна информация.
Член 6
1. Веднага след получаването на заявленията, подадени в съответствие с член 5, компетентният орган ги проверява и съответно издава сертификата за възстановяване.
2. Държавите-членки използват национални формуляри за сертификата за възстановяване, които, без да се засягат останалите разпоредби на законодателството на Общността, съдържат най-малко посочената в параграф 3 информация.
3. Сертификатът за възстановяване съдържа информацията, изисквана съгласно член 5, параграф 2, и в него се определят размерът на възстановяването и последният ден на валидност на сертификата, който е последният ден от третия месец, следващ месеца на издаване.
Въпреки това през юли, август и до 24 септември включително валидността на сертификатите, чието издаване е заявено през въпросните периоди, се ограничава до 30 дни считано от деня, в който са издадени, без да може да надхвърля датата 30 септември.
4. Размерът на приложимото и посочено в сертификата възстановяване отговаря на размера, който е валиден в деня на приемане на заявлението.
Когато обаче някое от количествата скорбяла или нишесте, посочени в сертификата, е преработено по време на пазарната година за зърнените култури след годината, в която е прието заявлението, възстановяването за този вид скорбяла или нишесте, който е преработен през новата пазарна година, се коригира в съответствие с разликата между интервенционната цена, приложима през месеца на издаване на сертификата за възстановяване, и цената, приложима през месеца на преработване, умножена по коефициент 1,60. Правопораждащият факт за обменния курс, приложим за възстановявания за производство, е предвиденият в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1913/2006.
Член 7
1. Производителите, които притежават сертификат за възстановяване, издаден в съответствие с член 6, имат право, ако са спазени всички условия на настоящия регламент, да изискват изплащане на посоченото в сертификата възстановяване, след като скорбялата или нишестето са използвани за производството на съответните одобрени продукти.
2. Произтичащите от сертификата права не могат да се прехвърлят.
Член 8
1. Издаването на сертификата се извършва, при условие че при компетентния орган се депозира гаранция от производителя в размер на 15 EUR за тон сурова скорбяла или нишесте, умножена, където е приложимо, по коефициента, съответстващ на вида скорбяла и нишесте, както е посочено в приложение II.
2. Гаранцията се освобождава в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2220/85. Главното изискване по смисъла на член 20 от същия регламент е преработката на посоченото в заявлението количество скорбяла или нишесте в одобрени продукти да бъде извършена в рамките на срока на валидност на сертификата. Въпреки това, ако даден производител е преработил поне 90 % от посоченото в заявлението количество скорбяла или нишесте, той се смята за изпълнил това основно изискване.
Член 9
1. Окончателното изплащане на възстановяването може да се извърши само след като производителят е уведомил компетентния орган относно следното:
а)
датата или датите на закупуване и доставка на скорбялата или нишестето;
б)
името и адреса на доставчиците на скорбялата или нишестето;
в)
името и адреса на производителите на скорбялата или нишестето;
г)
датата или датите на преработка на скорбялата или нишестето;
д)
количеството и вида на използваното нишесте или скорбяла, включително кодовете по КН;
е)
количеството на одобрения продукт, посочено в сертификата и получено посредством преработката на скорбялата или нишестето.
2. Ако посоченият в сертификата продукт попада под код по КН 3505 10 50, уведомлението, посочено в параграф 1, се придружава от депозирането на гаранция, равняваща се по размер на възстановяването при производство, дължимо за производството на въпросния продукт. Въпреки това, когато размерът на възстановяването при производството е по-малък от 30 EUR/тон скорбяла или нишесте, не се изисква гаранция и не се прилагат мерките по отношение на проверките и контрола, предвидени в член 10.
Главното изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 се състои в използването или износа на продукта съгласно съответните разпоредби на член 10, параграф 1, букви а) и б) от настоящия регламент. Използването или износът следва да се осъществят в рамките на 12 месеца след крайния срок на валидност на сертификата. Допустимо е продължаване на този краен срок с максимум шест месеца въз основа на надлежно обосновано искане, представено пред компетентните органи.
3. Преди извършване на плащането компетентният орган се уверява, че скорбялата или нишестето са били използвани за производството на одобрените продукти в съответствие със съдържащата се в сертификата информация. Обикновено това се извършва чрез административни проверки, но последните следва да се допълват от физически проверки, когато това е необходимо.
4. Всички предвидени в настоящия регламент проверки се извършат в срок пет месеца от датата, на която компетентният орган е получил посочената в параграф 1 информация.
5. Ако количеството преработена скорбяла или нишесте надвишава вписаното в сертификата количество, превишаващото количество, в размер до 5 % от вписаното в сертификата, се смята за преработено в съответствие със сертификата, като по този начин се предоставя право на посоченото в сертификата възстановяване.
Член 10
1. Предвидената в член 9, параграф 2 гаранция се освобождава само след като компетентният орган е получил доказателство, че продуктът, попадащ под код по КН 3505 10 50:
а)
е бил използван в митническата територия на Общността за производството на продукти, различни от включените в приложение II; или
б)
е напуснал митническата територия на Общността, в случай на директен износ за трети страни.
2. Посоченото в параграф 1, буква а) доказателство се състои от декларация, подадена от производителя до компетентния орган, посочваща:
а)
дали въпросният продукт ще се преработва;
б)
че продуктът ще се използва само за производството на продукти, различни от включените в приложение II;
в)
че въпросният продукт ще бъде продаден само на лице, което ще поеме посоченото в буква б) задължение или въз основа на клауза в договора, формулирана за тази цел, или въз основа на специално условие, включено във фактурата за продажба; производителят запазва екземпляр от договора за продажба или от фактурата за продажба, който се предоставя на разположение на компетентния орган;
г)
че производителят е запознат с разпоредбите на параграф 8;
д)
името и адреса на лицето, което получава продукта, и неговото количество, ако продуктът се прехвърля;
е)
номера на контролното копие Т 5, ако купувачът се намира в друга държава-членка.
3. В края на всяко тримесечие производителят изпраща копие от посочената в параграф 2 декларация на съответния компетентен орган в срок 20 работни дни. При получаването им съответният компетентен орган препраща същите тези документи на компетентния орган за купувача в срок 20 работни дни.
4. Както производителите, така и купувачите на продукта с код по КН 3505 10 50 следва да разполагат със система за складово счетоводно отчитане от вид, одобрен от държавите-членки, така че да може да се провери спазването на задълженията и съответствието с информацията, съдържаща се в посочената в параграф 2 декларация на производителя. Компетентните органи на държавите-членки провеждат проверки на основата на складовите счетоводни записи във връзка с финансовото счетоводство, включително фактурите и извлеченията от банкови смекти, в обхват, необходим, за да се убедят в достоверността на количествените данни на записаните операции.
Купувачите обаче, които използват всяко тримесечие под 1 000 kg количество от продуктите с този код по КН, могат да бъдат освободени от това задължение.
5 Посочената в параграф 4 проверка се извършва от компетентните органи на съответната държава-членка в помещенията на производителя и на купувача след края на всяко тримесечие. Предмет на тези проверки е съгласуването на общите данни за производителя и купувача за съответния период с данните от подробната проверка на най-малко 10 % от извършените сделки и операции по преработка.
Тези проверки се определят от компетентните органи въз основа на анализ на риска, вземайки предвид значението на обхванатите количества и суми, заключения от предишни проверки и други фактори, определени от компетентните контролни органи.
Всяка проверка следва да бъде завършена не по-късно от пет месеца след края на всяко тримесечие.
Компетентният орган за производителя следва да разполага с резултатите от всяка проверка не по-късно от 20 работни дни след нейното приключване.
Ако проверките се извършват в две или повече държави-членки, съответните компетентни органи оповестяват резултатите от извършените проверки като част от процедурите, посочени в Регламент (ЕИО) № 1468/81 на Съвета (6).
6. Ако в 3 % или повече от предвидените в параграф 5 проверки се установят нередности, компетентните органи засилват проверките.
Когато резултатите от проверките дават основание за това, органът, освободил гаранцията, налага на съответния производител предвидената в параграф 8 санкция.
7. Когато съответният продукт е предмет на вътреобщностна търговия или се изнася за трети страни през територията на друга държава-членка, се издава контролен екземпляр Т 5 съгласно Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (7).
В позицията „Други“ от клетка 104 от контролния екземпляр се вписва един от текстовете, посочени в приложение III към настоящия регламент.
8. Ако определените в параграфи 1-7 условия не са изпълнени, компетентният орган на съответната държава-членка, без да се засягат националните санкции, изисква изплащането на сума, съответстваща на 150 % от максималния размер на възстановяването, приложимо към въпросния продукт в продължение на 12-те предходни месеца.
Член 11
1. Вписаният в сертификата размер на възстановяването се изплаща само за действително преработените количества скорбяла или нишесте. Заедно с това предвидената в член 8, параграф 1 гаранция се освобождава в съответствие с дял V от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
2. Възстановяването се изплаща не по-късно от пет месеца след датата на приключване на предвидената в член 9, параграф 3 проверка. Въпреки това, по молба на производителя, компетентният орган може да изплати авансово сума, равна на възстановяването, 30 дни след получаването на въпросната информация. Освен в случаите, когато продуктът попада под код по КН 3505 10 50, тази авансова сума се изплаща, при условие че производителят депозира гаранция, равняваща се на 115 % от изплатената авансово сума. Гаранцията се освобождава в съответствие с член 19, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
Член 12
Държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
до края на първата седмица на всеки месец данни за количествата скорбяла или нишесте, за които са били подадени заявления за сертификати през предходния месец, както е посочено в член 5, параграф 1;
б)
в рамките на три месеца след края на всяко тримесечие от календарната година данни за вида, количествата и произхода на скорбялата или нишестето (царевица, пшеница, картофи, ечемик или овес), за което са били изплатени възстановявания, както и данни за количествата продукти, за които скорбялата или нишестето са били използвани.
Член 13
Регламент (ЕИО) № 1722/93 се отменя.
Член 14
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2008 година.