EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING Nr. 574/2007/EF
af 23. maj 2007
om oprettelse af Fonden for De Ydre Grænser for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, nr. 2),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hver medlemsstat er med til at sikre et højt og ensartet niveau for personkontrollen ved og overvågningen af EU-medlemsstaternes ydre grænser inden for rammerne af fælles regler, men nogle medlemsstater bærer en tungere byrde end andre.
(2)
Forskellen i byrden skyldes medlemsstaternes forskellige situationer med hensyn til deres ydre grænsers geografi, antallet af autoriserede og operative grænseovergangssteder, migrationspresset, både fra lovlige og ulovlige indvandrere, de forskellige risici og trusler og endelig de nationale tjenesters arbejdsbyrde i forbindelse med behandlingen af visumansøgninger og udstedelse af visa.
(3)
Byrdefordelingen mellem medlemsstaterne og EU i forbindelse med forvaltningen af de ydre grænser er en af de fem bestanddele af den fælles politik for forvaltning af de ydre grænser, som Kommissionen foreslog i sin meddelelse af 7. maj 2002»På vej mod en integreret forvaltning af de ydre grænser for medlemslandene af Den Europæiske Union«, og som Rådet godkendte i sin »Plan for forvaltning af EU-medlemsstaternes ydre grænser« af 14. juni 2002.
(4)
Selv om Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (4) udgør et vigtigt skridt hen imod en gradvis udvikling af den operationelle dimension af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem, kræver gennemførelsen af effektive fælles standarder for kontrol og overvågning af de ydre grænser en fællesskabsmekanisme for finansiel solidaritet med henblik på at støtte de medlemsstater, der til gavn for Fællesskabet permanent bærer en tung finansiel byrde.
(5)
Det fælles lovgivningskorpus som fastlagt ved især Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om oprettelse af en EF-kodeks om reglerne for personers bevægelser hen over grænser (Schengen) (5), foreskriver grænsekontroller for at medvirke til at bekæmpe ulovlig indvandring og menneskehandel og for at forebygge enhver trussel mod medlemsstaternes indre sikkerhed, mens det samtidig foreskriver, at grænsekontroller skal udføres på en måde, der fuldt ud respekterer menneskers værdighed.
(6)
Fonden for De Ydre Grænser (i det følgende benævnt »fonden«) bør udtrykke solidaritet gennem finansiel bistand til de medlemsstater, som anvender Schengen-reglerne om de ydre grænser.
(7)
Denne finansielle bistand bør tilrettelægges sådan, at den samtidig danner bro til EU's tidligere bidrag til de medlemsstater, som ved denne beslutnings ikrafttræden endnu ikke anvender alle Schengen-reglernes bestemmelser, uden blot at udgøre en videreførelse af de foranstaltninger, som tidligere blev finansieret via andre kilder, der er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget. I sådanne tilfælde bør fonden bistå de medlemsstater, der forbereder sig på fuld deltagelse så hurtigt som muligt, i overensstemmelse med Haag-programmet af den 4.-5. november 2004.
(8)
Desuden bør fonden tage hensyn til specifikke situationer, såsom transit over land for tredjelandsstatsborgere, som nødvendigvis skal passere gennem en eller flere medlemsstaters område for at kunne rejse mellem to dele af deres eget land, som ikke grænser op til hinanden, ikke kun i den eller de pågældende medlemsstaters egne interesser, men også til gavn for alle de medlemsstater, som har ophævet kontrollen ved deres indre grænser. I sådanne tilfælde bør det klart fastsættes, hvilke foranstaltninger der skal finansieres, og fordelingen af midlerne bør fastlægges på grundlag af en faktuel vurdering af behovene i forbindelse med disse foranstaltninger.
(9)
For at sikre ensartet kontrol ved de ydre grænser af høj kvalitet og en fleksibel trafik over grænserne bør fonden bidrage til udviklingen af et fælles integreret europæisk grænseforvaltningssystem, der omfatter alle foranstaltninger vedrørende politik, lovgivning, systematisk samarbejde, fordeling af byrden, personale, udstyr og teknologi, der træffes på forskellige niveauer af medlemsstaternes kompetente myndigheder i indbyrdes samarbejde og hvis nødvendigt sammen med andre aktører, bl.a. under anvendelse af Den Europæiske Unions firestrengede grænsesikkerhedsmodel og integrerede risikoanalyse.
(10)
I overensstemmelse med protokol nr. 5 til tiltrædelsesakten af 2003 (6) om persontransitten mellem Kaliningrad-regionen og de andre dele af Den Russiske Føderation bør fonden afholde eventuelle supplerende udgifter, der opstår som følge af gennemførelsen af den specifikke bestemmelse i gældende fællesskabsret vedrørende sådan transit.
(11)
Som supplement til det operative samarbejde, der udvikles i regi af det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser, oprettet ved forordning (EF) nr. 2007/2004 (i det følgende benævnt »agenturet«), og i tillæg til de midler, der tildeles medlemsstaterne, bør fonden også kunne gøre det muligt for Fællesskabet at sætte ind mod svagheder ved strategiske grænseovergangssteder ved at samfinansiere specifikke foranstaltninger til at råde bod på disse svagheder på grundlag af et specifikt beløb, der hvert år afsættes til sådanne foranstaltninger.
(12)
Fonden bør omfatte støtte til nationale foranstaltninger og samarbejde mellem medlemsstaterne vedrørende visumpolitik og andre førgrænse-aktiviteter, der finder sted i en fase, som går forud for kontrollen ved de ydre grænser. Den effektive forvaltning af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære tjenester i tredjelande, er til gavn for den fælles visumpolitik som led i et system med flere lag, der sigter mod at lette lovlig rejseaktivitet og bekæmpe ulovlig indvandring i Den Europæiske Union og udgør en integrerende del af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem.
(13)
Fonden bør på grund af sit anvendelsesområde og formål under ingen omstændigheder yde støtte til aktioner vedrørende områder og centre, hvor personer tilbageholdes i tredjelande.
(14)
Der bør indføres objektive kriterier for fordelingen af de disponible årlige midler mellem medlemsstaterne. Disse kriterier bør opdeles i henhold til, hvilken type grænse der er tale om, under hensyntagen til tilstrømningen og trusselsgraden ved medlemsstaternes ydre grænser.
(15)
Anvendelsen af disse kriterier bør tages op til revision i 2010 for at give mulighed for at tage hensyn til eventuelle nye omstændigheder, herunder navnlig omstændigheder, der måtte opstå på grund af ændringer i selve de ydre grænser.
(16)
I betragtning af agenturets opgave med at bistå medlemsstaterne ved gennemførelsen af de operationelle aspekter af forvaltningen af de ydre grænser og med henblik på at udvikle komplementariteten mellem agenturets opgaver og medlemsstaternes ansvar for kontrol og overvågning af de ydre grænser bør Kommissionen høre agenturet om de udkast til flerårige programmer, som medlemsstaterne fremlægger, og om de strategiske retningslinjer, som Kommissionen udarbejder.
(17)
Kommissionen kan desuden anmode agenturet om at bidrage til Kommissionens vurdering af fondens indvirkning på udviklingen af politikken og lovgivningen om kontrol af de ydre grænser, synergien mellem fonden og agenturets opgaver og hensigtsmæssigheden af kriterierne for fordeling af midlerne mellem medlemsstaterne i lyset af EU's mål på dette område.
(18)
Denne beslutning skal indgå i en sammenhængende ramme, som også omfatter Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 573/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (7), Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 575/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Tilbagesendelsesfond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (8) og Rådets beslutning nr. .../2007/EF af ... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (9), som har til formål at sikre en rimelig ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne, for så vidt angår den finansielle byrde, der følger af indførelsen af integreret forvaltning af EU's ydre grænser og gennemførelsen af fælles politikker for asyl og indvandring, som er udviklet i overensstemmelse med afsnit IV i tredje del af traktaten.
(19)
En medlemsstat bør ikke samtidig deltage i denne fond og i et fremtidigt midlertidigt instrument, som skal hjælpe de støtteberettigede medlemsstater med at finansiere foranstaltninger ved EU's nye ydre grænser med henblik på gennemførelse af Schengen-reglerne og kontrollen ved de ydre grænser.
(20)
Der bør være synergi mellem foranstaltningerne, der støttes under denne fond og de aktioner, der støttes via fællesskabsinstrumenter for bistand til tredjelande, og de bør finde sted inden for rammerne af EU's udenrigspolitik, navnlig strategien for den eksterne dimension af frihed, sikkerhed og retfærdighed.
(21)
Fondens støtte ville være mere effektiv og mere målrettet, hvis samfinansieringen af de støtteberettigede foranstaltninger var baseret på en strategisk flerårig programmering, som hver medlemsstat udarbejder i dialog med Kommissionen.
(22)
På grundlag af strategiske retningslinjer, som vedtages af Kommissionen, bør hver medlemsstat udarbejde et flerårigt programmeringsdokument, der tager hensyn til dens specifikke situation og behov og beskriver dens udviklingsstrategi, som bør udgøre rammen for forberedelserne til gennemførelsen af de foranstaltninger, der skal anføres i de årlige programmer.
(23)
I forbindelse med de gennemførelsesmåder der er omhandlet i artikel 53, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (10) (i det følgende benævnt »finansforordningen«), bør der fastsættes betingelser, som gør det muligt for Kommissionen at udøve sig sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, og forpligtelserne i forbindelse med medlemsstaternes samarbejde bør præciseres. Ved at anvende disse betingelser ville Kommissionen kunne sikre sig, at medlemsstaterne anvender fonden lovligt og korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. finansforordningens artikel 27 og artikel 48, stk. 2.
(24)
Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger til at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt samt kvaliteten af gennemførelsen. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastsætte de overordnede principper og nødvendige funktioner, som alle programmerne bør overholde.
(25)
Da fonden vil kunne yde støtte til en medlemsstats nationale foranstaltninger til gennemførelse af Schengen-reglerne, lige fra kontrol af de ydre grænser til visumpolitikken, kan flere myndigheder i en medlemsstat være inddraget på forskellige niveauer og steder. Det bør derfor tillades medlemsstaterne at udpege flere godkendelses- og revisionsmyndigheder, forudsat at der er en klar tildeling af opgaver inden for hver af disse myndigheder.
(26)
I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet bør medlemsstaterne have det primære ansvar for gennemførelsen af og kontrollen med fondens aktiviteter.
(27)
Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til forvaltnings- og kontrolsystemer, godkendelse af udgifter og forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af fællesskabslovgivningen bør fastlægges for at sikre en effektiv og korrekt gennemførelse af deres flerårige og årlige programmer. Navnlig med hensyn til forvaltning og kontrol er det nødvendigt at fastlægge, hvordan medlemsstaterne sikrer, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende.
(28)
Uden at det berører Kommissionens beføjelser med hensyn til finanskontrol, bør der tilskyndes til samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen på dette område.
(29)
Effektiviteten og virkningen af de foranstaltninger, som fonden støtter, afhænger også af evalueringen af disse foranstaltninger og formidlingen af deres resultater. Medlemsstaternes og Kommissionens respektive ansvar på dette område og de ordninger, der skal sikre evalueringens pålidelighed samt kvaliteten af de tilhørende oplysninger, bør formaliseres.
(30)
Foranstaltningerne bør evalueres med henblik på en midtvejsrevision og en konsekvensanalyse, og evalueringsprocessen bør integreres i opfølgningen af projekterne.
(31)
Da det er vigtigt, at fællesskabsmidlerne er synlige, bør Kommissionen udstikke retningslinjer for at fremme, at alle myndigheder, ikke-statslige organisationer, internationale organisationer eller andre enheder, der modtager tilskud fra denne fond, på passende vis anerkender den modtagne støtte, idet der tages hensyn til den praksis, der eksisterer i forbindelse med andre instrumenter med delt forvaltning, f.eks. strukturfondene.
(32)
I denne beslutning fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (11).
(33)
Målet for denne beslutning, nemlig at støtte indførelsen af et europæisk fælles integreret grænseforvaltningssystem, som bl.a. omfatter forvaltningen af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(34)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning, bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (12).
(35)
Da foranstaltningen i denne beslutning vedrørende vedtagelse af strategiske retningslinjer er af generel karakter og har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne beslutning, herunder ved at lade visse sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere denne beslutning med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør foranstaltningen vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. Af effektivitetshensyn bør de frister, som normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, afkortes for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske retningslinjer.
(36)
For at sikre rettidig gennemførelse af fonden bør visse bestemmelser i denne beslutning finde anvendelse fra den 1. januar 2007.
(37)
For Islands og Norges vedkommende er denne beslutning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (13).
(38)
Der bør udarbejdes en ordning, som giver repræsentanter for Island og Norge mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i den brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge vedrørende udvalg, der bistår Europa-Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser (14), der er knyttet som bilag til den aftale, som er nævnt i betragtning 37.
(39)
For Schweiz' vedkommende er denne beslutning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/860/EF (15) om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i nævnte aftale.
(40)
Der bør udarbejdes en ordning, som giver repræsentanter for Schweiz mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i en brevveksling mellem Fællesskabet og Schweiz, der er knyttet som bilag til den aftale, som er nævnt i betragtning 39.
(41)
Med henblik på at fastlægge de yderligere regler, som er nødvendige for gennemførelsen af dette instrument, bør der indgås en aftale mellem Fællesskabet og Island, Norge og Schweiz.
(42)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden 6 måneder efter datoen for vedtagelsen af denne beslutning til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i afsnit IV i tredje del af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne beslutning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.
(43)
Denne beslutning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (16) og Rådets efterfølgende afgørelse 2004/926/EF af 22. december 2004 om iværksættelse af nogle af Schengen-reglerne i Det Forenede Kongerige, Storbritannien og Nordirland (17). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(44)
Denne beslutning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (18). Irland deltager ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(45)
I overensstemmelse med traktatens artikel 67, stk. 2, andet led, finder proceduren i traktatens artikel 251, jf. ved Rådets afgørelse 2004/297/EF af 22. december 2004 om at få visse områder, der er omfattet af afsnit IV i tredje del i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, underlagt proceduren i artikel 251 i traktaten (19), anvendelse på de områder, der er omfattet af traktatens artikel 62, nr. 1, nr. 2, litra a), og nr. 3, samt artikel 63, nr. 2, litra b), og nr. 3, litra b) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
EMNE, MÅL OG FORANSTALTNINGER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
Ved denne beslutning oprettes Fonden for De Ydre Grænser (i det følgende benævnt »fonden«), for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013 som en del af en sammenhængende ramme, der også omfatter beslutning nr. 573/2007/EF, beslutning nr. 575/2007/EF og beslutning nr. .../2007/EF, med henblik på at bidrage til en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og anvendelsen af solidaritetsprincippet mellem medlemsstaterne.
I denne beslutning fastlægges de mål, som fonden bidrager til at nå, betingelserne for gennemførelsen af fonden, de disponible finansielle midler og kriterierne for fordelingen af disse midler.
Desuden fastlægges forvaltningsreglerne for fonden, herunder reglerne for den finansielle forvaltning, og overvågnings- og kontrolordninger, som er baseret på en ansvarsfordeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 2
Definitioner
I denne beslutning forstås ved
1.
»ydre grænser«: medlemsstaternes landgrænser, herunder grænser ved indre vandveje (floder og søer), søgrænser samt lufthavne, søhavne og havne ved indre vandveje (floder og søer), der er omfattet af fællesskabsrettens bestemmelser om personers passage af de ydre grænser, uanset om disse grænser er midlertidige eller ej
2.
»midlertidige ydre grænser«:
a)
en fælles grænse mellem en medlemsstat, der anvender Schengen-reglerne fuldt ud, og en medlemsstat, der i henhold til sin tiltrædelsesakt er forpligtet til at anvende Schengen-reglerne fuldt ud, men for hvilken den relevante rådsafgørelse om bemyndigelse af den pågældende medlemsstat til at anvende disse regler fuldt ud endnu ikke er trådt i kraft
b)
den fælles grænse mellem to medlemsstater, der i henhold til de respektive tiltrædelsesakter er forpligtet til at anvende Schengen-reglerne fuldt ud, men for hvilke den relevante rådsafgørelse om bemyndigelse af de pågældende medlemsstater til at anvende disse regler fuldt ud endnu ikke er trådt i kraft
3.
»grænseovergangssted«: et af de kompetente myndigheder godkendt overgangssted for passage af de ydre grænser som meddelt i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 562/2006
4.
»agenturet«: Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, som er oprettet ved forordning (EF) nr. 2007/2004.
Artikel 3
Fondens generelle mål
1. Fonden bidrager til at nå følgende mål:
a)
at sikre en effektiv tilrettelæggelse af kontrol, der omfatter både kontrol- og overvågningsopgaver i forbindelse med medlemsstaternes ydre grænser
b)
at sikre, at medlemsstaterne forvalter strømmene af personer ved de ydre grænser effektivt for at sikre såvel et højt beskyttelsesniveau ved de ydre grænser som en gnidningsløs passage af de ydre grænser i overensstemmelse med Schengen-reglerne, og principperne for respektfuld behandling og værdighed
c)
at sikre, at grænsevagterne anvender fællesskabsrettens bestemmelser om passage af de ydre grænser på en ensartet måde, navnlig forordning (EF) nr. 562/2006
d)
at forbedre forvaltningen af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område.
2. Fonden bidrager til finansieringen af teknisk bistand på medlemsstaternes eller Kommissionens initiativ.
Artikel 4
Specifikke mål
1. Med hensyn til det mål, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra a), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
gennemførelse af de henstillinger, operationelle standarder og former for bedste praksis, der fremkommer som resultat af det operative grænsekontrolsamarbejde mellem medlemsstaterne
b)
udvikling og anvendelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at forbedre systemerne for overvågning mellem grænseovergangsstederne
c)
indførelse af foranstaltninger eller udvikling af effektive systemer, der gør det muligt metodisk at indsamle relevante oplysninger om udviklingen i de faktiske forhold tæt på, og umiddelbart bag de ydre grænser
d)
sikring af en passende registrering af antallet af personer, der passerer alle former for ydre grænser (land-, luft- og søgrænser)
e)
indførelse eller opgradering af et system for indsamling af statistiske og administrative oplysninger om kategorier af rejsende og antallet og arten af kontroller og overvågningsforanstaltninger ved de forskellige former for ydre grænser på grundlag af registrering og andre kilder til dataindsamling
f)
etablering af en effektiv strukturel, strategisk og operationel koordinering mellem alle de myndigheder, der arbejder ved grænseovergangsstederne
g)
forbedring af grænsevagternes kapacitet og kvalifikationer for så vidt angår udførelsen af deres overvågnings-, rådgivnings- og kontrolopgaver
h)
forbedring af informationsudvekslingen på nationalt plan mellem de myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af de ydre grænser, og mellem disse og andre myndigheder med ansvar for migration og asyl samt andre relaterede spørgsmål
i)
fremme af kvalitetsstyringsstandarder.
2. Med hensyn til det mål, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra b), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
udvikling af nye arbejdsmetoder, logistiske foranstaltninger og den nyeste teknologi for at styrke systematisk personkontrol ved ind- og udrejse ved grænseovergangsstederne bortset fra ved midlertidige ydre grænser
b)
fremme af anvendelsen af teknologi og specialiseret uddannelse for de medarbejdere, der er ansvarlige for, at teknologien udnyttes effektivt
c)
fremme af informationsudveksling om og forbedring af uddannelserne vedrørende forfalskede eller falske rejsedokumenter, herunder udvikling og spredning af fælles redskaber og praksis med henblik på afsløring af sådanne dokumenter
d)
fremme af en effektiv, tidstro søgning i data ved grænseovergangsstederne ved anvendelse af store informationssystemer, såsom Schengen informationssystemet (SIS) og visainformationssystemet (VIS), og en effektiv, tidstro informationsudveksling mellem alle grænseovergangsstederne ved de ydre grænser
e)
sørge for, at resultaterne af risikoanalyser gennemføres optimalt på det operationelle og tekniske plan.
3. Med hensyn til det mål, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra c), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
gradvis indførelse af ensartet uddannelse og ensartede kvalifikationer for grænsevagter i de enkelte medlemsstater, især ved gennemførelse af det fælles grundlæggende uddannelsesprogram, der udarbejdes af agenturet, og ved supplering af agenturets aktiviteter på dette område på en sammenhængende måde
b)
støtte til og udvidelse af udvekslingen og udstationeringen af grænsevagter mellem medlemsstaterne som supplement til agenturets retningslinjer og aktiviteter på dette område
c)
fremme af anvendelsen af kompatibel ny teknologi ved de ydre grænser, når det er nødvendigt for en korrekt, effektiv eller ensartet anvendelse af reglerne
d)
fremme af myndighedernes evne til at anvende de samme procedurer og til hurtigt at træffe konsekvente beslutninger af høj kvalitet om passage af de ydre grænser, herunder om visumudstedelse
e)
fremme af anvendelsen af den fælles praktiske håndbog for grænsevagter
f)
etablering og opgradering af områder og centre til personer, der nægtes indrejse, eller som pågribes efter ulovlig passage af de ydre grænser eller når de nærmer sig de ydre grænser med henblik på ulovlig indrejse i medlemsstaternes område
g)
forbedring af sikkerheden i lokalerne ved grænseovergangsstederne for at garantere grænsevagternes sikkerhed og sikre, at udstyret, overvågningssystemerne og transportmidlerne er beskyttet.
4. Med hensyn til det mål, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra d), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
styrkelse af den operationelle kapacitet i netværket af indvandringsforbindelsesofficerer og fremme af et mere effektivt samarbejde mellem medlemsstaternes tjenester gennem netværket
b)
indførelse af foranstaltninger med henblik på at bistå medlemsstaterne og transportvirksomhederne i udførelsen af de pligter, de er blevet pålagt i henhold til Rådets direktiv 2004/82/EF af 29. april 2004 om transportvirksomheders forpligtelse til at fremsende oplysninger om passagerer (20) og artikel 26 i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (21) (i det følgende benævnt »Schengen-konventionen«) for at forhindre, at ulovlige indvandrere ankommer til de ydre grænser
c)
fremme af et mere effektivt samarbejde med luftfartsselskaberne i lufthavnene i afgangslandene, herunder ensartet uddannelse af luftfartsselskabernes medarbejdere vedrørende rejsedokumenter
d)
fremme af kvalitetsstyring og gode tjenester og infrastrukturfaciliteter i visumansøgningsprocessen
e)
fremme af samarbejdet mellem medlemsstaterne om forbedring af de konsulære tjenesters evne til at behandle visumansøgninger
f)
fremme af fælles efterforskningspraksis, ensartede administrative procedurer og beslutninger om visa i en medlemsstats konsulære tjenester i forskellige tredjelande
g)
støtte til fremskridt hen imod et systematisk og regelmæssigt samarbejde mellem forskellige medlemsstaters konsulære tjenester og andre tjenester, navnlig i forbindelse med VIS, herunder fælles anvendelse af ressourcer og midler med henblik på udstedelse af visa, informationsudveksling, undersøgelser og efterforskning vedrørende visumansøgninger og udvikling af fælles centre for visumansøgninger
h)
fremme af nationale initiativer, der sigter mod indførelse af fælles efterforskningspraksis, ensartede administrative procedurer og beslutninger om visa truffet af forskellige medlemsstaters konsulære tjenester
i)
udvikling af fælles konsulære repræsentationer.
Artikel 5
Støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. Fonden støtter foranstaltninger i medlemsstaterne vedrørende de specifikke mål, der er fastsat i artikel 4, herunder særlig:
a)
grænseovergangsinfrastrukturer og dertil knyttede bygninger, såsom grænsestationer, helikopterlandingspladser og baner eller bokse, hvor køretøjer eller personer kan stille sig i række ved grænseovergangsstederne
b)
infrastrukturer, bygninger og systemer, der er nødvendige for overvågning mellem grænseovergangsstederne og beskyttelse mod ulovlig passage af de ydre grænser
c)
operativt udstyr, såsom sensorer, videoovervågning, instrumenter til undersøgelse af dokumenter, afsløringsudstyr og mobile eller faste terminaler til søgning i SIS, VIS, det europæiske billedlagringssystem (FADO) og andre europæiske og nationale systemer
d)
transportmidler til brug ved kontrollen af de ydre grænser, såsom motorkøretøjer, skibe, helikoptere og lette fly, som er specielt udstyret med elektronisk udstyr med henblik på overvågning af grænsen og opdagelse af personer i transportmidler
e)
udstyr til tidstro informationsudveksling mellem relevante myndigheder
f)
ikt-systemer
g)
programmer for udstationering og udveksling af medarbejdere, såsom grænsevagter og medarbejdere ved indvandringsmyndighederne og de konsulære repræsentationer
h)
uddannelse af medarbejderne ved de relevante myndigheder, herunder sprogundervisning
i)
investeringer i udvikling, afprøvning og installering af den nyeste teknologi
j)
undersøgelser og pilotprojekter med henblik på gennemførelse af de henstillinger, operationelle standarder og former for bedste praksis, der fremkommer som resultat af det operative grænsekontrolsamarbejde mellem medlemsstaterne
k)
undersøgelser og pilotprojekter, der skal fremme innovation, lette udvekslingen af erfaringer og god praksis og forbedre kvaliteten af forvaltningen af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område.
2. Fonden støtter ikke foranstaltninger vedrørende midlertidige ydre grænser, når disse foranstaltninger vedrører strukturinvesteringer, der er uforenelige med målet om at ophæve personkontrollen ved disse grænser, herunder særlig de foranstaltninger, som er omhandlet i stk. 1, litra a) og b).
Artikel 6
Den særlige transitordning
1. Fonden yder støtte til dækning af de mistede gebyrer for transitvisa og de yderligere omkostninger ved gennemførelsen af Forenklet Transitdokument (FTD)- og Forenklet Jernbanetransitdokument (FRTD)-ordningen i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 693/2003 (22) og Rådets forordning (EF) nr. 694/2003 (23).
2. Ved anvendelsen af stk. 1 forstås ved yderligere omkostninger de omkostninger, der følger direkte af de specifikke krav i forbindelse med gennemførelsen af den særlige transitordning, og som ikke opstår som følge af udstedelsen af transitvisa eller andre visa.
Følgende former for yderligere omkostninger kan finansieres:
a)
infrastrukturinvesteringer
b)
uddannelse af medarbejdere, der gennemfører den særlige transitordning
c)
yderligere driftsomkostninger, herunder løn til de medarbejdere, der specifikt gennemfører den særlige transitordning.
3. De mistede gebyrer, som er omhandlet i stk. 1, beregnes på grundlag af det gebyrniveau for transitvisa, der er fastsat i bilag 12 til de fælles konsulære instrukser vedrørende visa inden for den finansielle ramme i artikel 14, stk. 9.
Artikel 7
Fællesskabsforanstaltninger
1. På Kommissionens initiativ kan op til 6 % af fondens disponible midler anvendes til at finansiere tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af interesse for Fællesskabet som helhed (i det følgende benævnt »fællesskabsforanstaltninger«) vedrørende følgende mål:
a)
at bidrage til en forbedring af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område, herunder flyforbindelsesofficerernes og indvandringsforbindelsesofficerernes indsats
b)
at fremme en gradvis medtagelse af toldkontrollen og dyre- og plantesundhedskontrollen i de integrerede grænseforvaltningsaktiviteter i overensstemmelse med udviklingen i politikken på dette område
c)
at bistå medlemsstaterne med støtteordninger i tilfælde af behørigt begrundede nødsituationer, der kræver hurtig indgriben ved medlemsstaternes ydre grænser.
2. For at være berettiget til støtte skal fællesskabsforanstaltninger nævnt under stk. 1, litra a) og b), specielt:
a)
fremme samarbejdet på fællesskabsplan om gennemførelsen af fællesskabslovgivningen og god praksis
b)
støtte etablering af tværnationale samarbejdsnet og pilotprojekter baseret på tværnationale partnerskaber mellem konsulære tjenester fra to eller flere medlemsstater, der har til formål at fremme innovationen og gøre det lettere at udveksle erfaringer og god praksis
c)
støtte undersøgelser og formidling og udveksling af oplysninger om bedste praksis og alle andre aspekter af det generelle mål om at bidrage til en forbedring af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære tjenester i tredjelande, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område, bl.a. om anvendelse af den nyeste teknologi
d)
støtte pilotprojekter og undersøgelser, som ser på mulighederne for nye former for samarbejde på fællesskabsplan og fællesskabslovgivning på dette område, navnlig fælles ansøgningscentre
e)
støtte medlemsstaternes udvikling og anvendelse af fælles statistiske værktøjer, metoder og indikatorer til måling af udviklingen i politikken på området vedrørende visumpolitik og konsulært samarbejde.
3. Det årlige arbejdsprogram med fastsættelse af prioriteterne for fællesskabsforanstaltningerne vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
KAPITEL II
PRINCIPPER FOR STØTTE
Artikel 8
Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse
1. Fonden yder støtte, der supplerer nationale, regionale og lokale foranstaltninger, hvori Fællesskabets prioriteter er integreret.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhæng mellem fondens og medlemsstaternes støtte og Fællesskabets aktiviteter, politikker og prioriteter. Denne sammenhæng anføres specielt i det flerårige program, som er omhandlet i artikel 21.
3. Foranstaltninger, der finansieres af fonden, skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og de retsakter, der er vedtaget i henhold hertil.
Artikel 9
Programmering
1. Fondens mål søges virkeliggjort inden for rammerne af den flerårige programmeringsperiode fra 2007 til 2013, som underkastes en midtvejsrevision i henhold til artikel 24. Det flerårige programmeringssystem omfatter prioriteterne og en proces for forvaltning, beslutningstagning, revision og godkendelse.
2. De flerårige programmer, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
Artikel 10
Subsidiær og proportional indsats
1. Gennemførelsen af de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 21 og 23, henhører under medlemsstaternes ansvar på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med det institutionelle system, der kendetegner den enkelte medlemsstat. Ansvaret udøves i overensstemmelse med denne beslutning.
2. Med hensyn til revisionsbestemmelser varierer de midler, som Kommissionen og medlemsstaterne anvender, efter fællesskabsstøttens størrelse. Det samme princip anvendes med hensyn til bestemmelserne om evaluering og rapporterne om de flerårige og årlige programmer.
Artikel 11
Gennemførelsesmetoder
1. Det fællesskabsbudget, der afsættes til fonden, gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår de fællesskabsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, og den tekniske bistand, der er omhandlet i denne beslutnings artikel 17.
2. Kommissionen udøver sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget ved at:
a)
kontrollere, at der findes velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer i medlemsstaterne, efter procedurerne i artikel 34
b)
tilbageholde eller suspendere alle eller en del af betalingerne efter procedurerne i artikel 43 og 44, hvis de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer svigter, og anvende enhver anden nødvendig finansiel korrektion efter procedurerne i artikel 47 og 48.
3. De lande, der er associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, deltager i fonden efter denne beslutning.
4. Der indgås aftaler, som præciserer de yderligere regler, der er nødvendige for denne deltagelse, herunder bestemmelser, som sikrer, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes, og bemyndiger Revisionsretten til at foretage kontrol.
Artikel 12
Partnerskab
1. Hver medlemsstat tilrettelægger efter gældende nationale regler og national praksis et partnerskab med de myndigheder og organer, der er involveret i gennemførelsen af det flerårige program, eller som ifølge den pågældende medlemsstat kan yde et værdifuldt bidrag til udviklingen af det.
Sådanne myndigheder og organer kan omfatte de kompetente regionale og lokale myndigheder, kommunale bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, internationale organisationer, navnlig De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR), og organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom ikke-statslige organisationer eller arbejdsmarkedets parter.
2. Et sådant partnerskab gennemføres i fuld overensstemmelse med de forskellige partnerkategoriers respektive institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser.
KAPITEL III
FINANSIEL RAMME
Artikel 13
Samlede midler
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne beslutning fra 1. januar 2007 til 31. december 2013 udgør 1 820 mio. EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den finansielle ramme.
3. Kommissionen fastlægger den vejledende årlige fordeling af midlerne på de enkelte medlemsstater efter kriterierne i artikel 14.
Artikel 14
Den årlige fordeling af midlerne til støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. De årlige disponible midler fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
30 % til ydre landgrænser
b)
35 % til ydre søgrænser
c)
20 % til lufthavne
d)
15 % til konsulære repræsentationer.
2. De disponible midler under stk. 1, litra a), fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
70 % til længden af deres ydre grænser, som på basis af vægtfaktorerne beregnes for hver specifikke sektion, som fastsat i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, litra a), og
b)
30 % til arbejdsbyrden ved deres ydre landgrænser, som fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, litra a).
3. De disponible midler under stk. 1, litra b), fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
70 % til længden af deres ydre grænser, som på basis af vægtfaktorerne beregnes for hver specifikke sektion, som fastlagt i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, litra b), og
b)
30 % til arbejdsbyrden ved deres ydre søgrænser, som fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, litra a).
4. De disponible midler under stk. 1, litra c), fordeles mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med arbejdsbyrden i deres lufthavne, som fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, litra b).
5. De disponible midler under stk. 1, litra d), fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
50 % til antallet af medlemsstaternes konsulære repræsentationer i de lande, der er opført i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (24), og
b)
50 % til arbejdsbyrden for så vidt angår forvaltningen af visumpolitikken på medlemsstaternes konsulære repræsentationer i de lande, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 539/2001, som fastlagt i overensstemmelse med denne artikels stk. 7, litra c).
6. I forbindelse med den årlige fordeling af midlerne med hensyn til stk. 1, litra a) og b),
a)
tages der, selv om den ikke udgør en ydre landgrænse, hensyn til den linje mellem områderne, der er omhandlet i artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 866/2004 af 29. april 2004 om en ordning i henhold til artikel 2 i protokol nr. 10 til tiltrædelsesakten (25), så længe bestemmelserne i artikel 1 i protokol nr. 10 til tiltrædelsesakten af 2003 er gældende, men ikke til længden af søgrænsen nord for denne linje
b)
forstås ved »ydre søgrænser« og udelukkende i forbindelse med denne beslutning og under overholdelse af international ret: de ydre grænser for medlemsstaternes søterritorium, som defineret i henhold til artikel 4-16 i De Forenede Nationers havretskonvention, med det forbehold, at i tilfælde, hvor der er behov for regelmæssige operationer over store afstande for at forhindre ulovlig migration/indrejse, er grænsen den ydre grænse for områder med høj trusselsgrad. Dette fastslås under hensyntagen til operationelle data for de seneste to år, som de pågældende medlemsstater stiller til rådighed.
7. Arbejdsbyrden baseres på gennemsnitstal for de foregående to år for følgende faktorer:
a)
ved ydre landgrænser og ydre søgrænser:
i)
antallet af personer, der passerer de ydre grænser ved autoriserede grænseovergangssteder
ii)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der nægtes indrejse ved den pågældende ydre grænse
iii)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der pågribes efter at have passeret den ydre grænse ulovligt, herunder antallet af personer, der pågribes til søs
b)
i lufthavne:
i)
antallet af personer, der passerer de ydre grænser ved autoriserede grænseovergangssteder
ii)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der nægtes indrejse ved den pågældende ydre grænse
c)
i konsulære repræsentationer:
antallet af visumansøgninger.
For 2007 baseres arbejdsbyrden alene på 2005-tallene.
8. Den i stk. 2 og 3 omhandlede vægtning fastlægges af agenturet i overensstemmelse med artikel 15.
9. Med hensyn til længden af de ydre landgrænser, jf. stk. 2, litra a), tages der ved beregningen af den årlige fordeling af midlerne ikke hensyn til midlertidige ydre grænser. Dog skal der ved beregningen tages hensyn til midlertidige ydre grænser mellem en medlemsstat, der tiltrådte EU senest den 1. maj 2004, og en medlemsstat, der er tiltrådt efter den 1. maj 2004.
10. Referencetallene for arbejdsbyrden, der er omhandlet i stk. 7, er de seneste statistikker, som er udarbejdet af Kommissionen (Eurostat) på basis af data fra medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.
Hvis medlemsstaterne ikke har indsendt de pågældende statistikker til Kommissionen (Eurostat), skal de fremlægge foreløbige data så hurtigt som muligt.
Inden Kommissionen (Eurostat) accepterer disse data som referencetal, vurderer den de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed efter de sædvanlige operationelle procedurer. På Kommissionens (Eurostats) anmodning leverer medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger til dette formål.
11. Hvis der ikke foreligger referencetal i form af statistikker, som er udarbejdet af Kommissionen (Eurostat) i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, stiller medlemsstaterne foreløbige data til rådighed for Kommissionen senest den 1. november hvert år til brug for et skøn over, hvilket beløb der skal afsættes til dem for det følgende år, jf. artikel 23, stk. 2.
Inden Kommissionen accepterer disse data som referencetal, kan Kommissionen (Eurostat) vurdere de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed efter de sædvanlige operationelle procedurer. På Kommissionens (Eurostats) anmodning leverer medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger til dette formål.
12. Den fordeling af midlerne, som er nævnt i stk. 1, omfatter ikke de midler, som er afsat til det formål, der er nævnt i artikel 6 og artikel 19. De midler, der er afsat til det formål, der er nævnt i artikel 6, må ikke overstige 108 mio. EUR for perioden 2007-2013.
Artikel 15
Risikoanalyse, som agenturet foretager i forbindelse med den årlige fordeling af midlerne
1. Til brug for fastsættelsen af vægtningen i artikel 14, stk. 8, forsyner agenturet senest den 1. april hvert år Kommissionen med en særlig rapport, der beskriver problemerne med at overvåge grænserne og situationen ved medlemsstaternes ydre grænser, under særlig hensyntagen til, om medlemsstaterne i det foregående år har haft en særlig beliggenhed i nærheden af områder med høj risiko for ulovlig indvandring, og også under hensyntagen til antallet af personer, der er indrejst ulovligt i disse medlemsstater, og disse medlemsstaters størrelse.
2. Rapporten skal i overensstemmelse med den fælles integrerede model for risikoanalyse, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 2007/2004, analysere de trusler, der har berørt sikkerheden ved medlemsstaternes ydre grænser i det foregående år, under hensyntagen til den politiske, økonomiske og sociale udvikling i de pågældende tredjelande, navnlig i nabotredjelande og beskrive mulige fremtidige tendenser for migrationsstrømme og ulovlige aktiviteter ved de ydre grænser.
Denne risikoanalyse baseres hovedsagelig på følgende oplysninger, som er indsamlet af agenturet, stillet til rådighed af medlemsstaterne eller indhentet fra Kommissionen (Eurostat):
a)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der er nægtet indrejse ved den ydre grænse
b)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der er pågrebet ved passage af eller forsøg på at passere den ydre grænse ulovligt
c)
antallet af pågrebne menneskesmuglere, som med forsæt har medvirket ved tredjelandsstatsborgeres uautoriserede indrejse
d)
antallet af forfalskede eller falske rejsedokumenter og visa udstedt på falsk grundlag, som er opdaget ved grænseovergangsstederne, jf. Schengen-grænsekodeksen.
Hvis referencetallene ikke foreligger som statistikker udarbejdet af Kommissionen (Eurostat), men er udarbejdet af medlemsstater, kan agenturet anmode disse medlemsstater om de nødvendige oplysninger til vurdering af de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed. Agenturet kan anmode Kommissionen (Eurostat) om hjælp til denne vurdering.
3. Endelig skal rapporten i overensstemmelse med stk. 1 og 2 fastlægge de nuværende trusselsniveauer ved de enkelte medlemsstaters ydre grænser og fastlægge følgende specifikke vægtningsfaktorer for hver sektion af den ydre grænse i hver enkelt medlemsstat:
a)
ydre landgrænse:
i)
faktor 1 for normal trussel
ii)
faktor 1,5 for middel trussel
iii)
faktor 3 for høj trussel
b)
ydre søgrænse:
i)
faktor 0 for minimal trussel
ii)
faktor 1 for normal trussel
iii)
faktor 3 for middel trussel
iv)
faktor 8 for høj trussel.
Artikel 16
Finansieringsstruktur
1. Finansielle bidrag fra fonden har form af tilskud.
2. Foranstaltninger, der støttes af fonden, skal samfinansieres af offentlige eller private kilder og være af almennyttig karakter og må ikke modtage støtte fra andre kilder, der er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget.
3. Midlerne fra fonden skal udgøre et supplement til offentlige eller tilsvarende tilskud, som medlemsstaterne yder til foranstaltninger, der er omfattet af denne beslutning.
4. Fællesskabets bidrag til de støttede projekter kan ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger til en specifik foranstaltning for så vidt angår foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne i henhold til artikel 4.
Denne andel kan forhøjes til 75 % for projekter, der vedrører specifikke prioriteter, som er fastsat i de strategiske retningslinjer, jf. artikel 20.
Fællesskabsandelen forhøjes til 75 % i de medlemsstater, der er omfattet af samhørighedsfonden.
5. Inden for rammerne af gennemførelsen af den nationale programmering, jf. kapitel IV, udvælger medlemsstaterne projekter til finansiering på grundlag af følgende minimumskriterier:
a)
situationen og behovene i medlemsstaten
b)
omkostningseffektivitet, bl.a. i forhold til antallet af personer, der er involveret i projektet
c)
ansøgerorganisationens og eventuelle partnerorganisationers erfaringsgrundlag, ekspertise, pålidelighed og finansielle bidrag
d)
omfanget af projekternes komplementaritet med andre foranstaltninger, der får støtte fra Den Europæiske Unions almindelige budget eller som led i nationale programmer.
6. Generelt yder Fællesskabet finansiel støtte til foranstaltninger inden for rammerne af fonden i højst tre år, under forudsætning af regelmæssige rapporter om de fremskridt, der er gjort.
Artikel 17
Teknisk bistand på Kommissionens initiativ
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ og/eller vegne anvende op til 500 000 EUR af sin årlige bevilling til at finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende overvågning og administrativ og teknisk støtte og foranstaltninger vedrørende evaluering, revision og inspektion, der er nødvendige for at gennemføre denne beslutning.
2. Disse foranstaltninger omfatter:
a)
undersøgelser, evalueringer, ekspertrapporter og statistikker, også af generel art, vedrørende fondens virksomhed
b)
informationsforanstaltninger, der henvender sig til medlemsstaterne, de endelige støttemodtagere og den brede offentlighed, bl.a. oplysningskampagner og en fælles database med de projekter, der finansieres af fonden
c)
oprettelse, drift og sammenkobling af elektroniske systemer til forvaltning, overvågning, inspektion og evaluering
d)
udarbejdelse af en fælles ramme for evaluering og overvågning samt et system til fastlæggelse af indikatorer, der tager hensyn til nationale indikatorer, hvor det er relevant
e)
forbedring af evalueringsmetoderne og udveksling af oplysninger om praksis på dette område
f)
informations- og uddannelsesforanstaltninger, der henvender sig til de myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 27, og som supplerer medlemsstaternes vejledning af deres myndigheder, jf. artikel 33, stk. 2.
Artikel 18
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
1. På en medlemsstats initiativ kan fonden for hvert årligt program finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende forvaltning, overvågning, evaluering, information og kontrol og foranstaltninger, der skal styrke den administrative kapacitet med henblik på gennemførelsen af fonden.
2. Det beløb, der afsættes under hvert årlige program til teknisk bistand, kan ikke overstige:
a)
for perioden 2007-2010, 7 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR, og
b)
for perioden 2011-2013, 4 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR.
Artikel 19
Specifikke foranstaltninger
1. Kommissionen opstiller hvert år en liste over specifikke foranstaltninger, som skal gennemføres af medlemsstaterne og, hvor det er relevant, i samarbejde med agenturet, der bidrager til udviklingen af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem ved at sætte ind mod de strukturelle svagheder ved strategiske grænseovergangssteder, der er påvist i risikoanalyserne omhandlet i artikel 15.
2. Det årlige arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, skal opstille en ramme for finansieringen af disse foranstaltninger samt mål og kriterier for evaluering.
3. Listen over udvalgte foranstaltninger vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
4. Den finansielle bistand fra fonden til specifikke foranstaltninger er begrænset til seks måneder og kan ikke overstige 80 % af omkostningerne ved en given foranstaltning.
5. De årlige disponible midler til disse foranstaltninger kan ikke overstige 10 mio. EUR. De resterende midler efter den i stk. 3 omhandlede udvælgelse kan anvendes til finansiering af de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 7.
KAPITEL IV
PROGRAMMERING
Artikel 20
Vedtagelse af strategiske retningslinjer
1. Kommissionen vedtager strategiske retningslinjer, der indeholder en ramme for fondens arbejde under hensyntagen til fremskridtene i udviklingen og gennemførelsen af fællesskabslovgivningen om de ydre grænser og visumpolitik samt den vejledende fordeling af fondens finansielle midler for perioden for det flerårige program.
2. For de generelle mål, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), b) og c), skal disse retningslinjer navnlig føre Fællesskabets prioriteter ud i livet med henblik på at fremme den gradvise indførelse af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem for de ydre grænser og styrke kontrollen og overvågningen af EU's ydre grænser.
3. For det generelle mål, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra d), skal disse retningslinjer navnlig føre Fællesskabets prioriteter ud i livet med henblik på at fremme udviklingen af den fælles visumpolitik som led i et system med flere lag, som sigter mod at lette lovlig rejseaktivitet og bekæmpe ulovlig indvandring ved at forbedre praksis ved de lokale konsulære missioner.
4. Kommissionen vedtager de strategiske retningslinjer vedrørende den flerårige programmeringsperiode senest den 31. juli 2007.
5. De strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 56, stk. 3. Når de strategiske retningslinjer er vedtaget, knyttes de som bilag til denne beslutning.
Artikel 21
Udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer
1. Hver medlemsstat foreslår på grundlag af de strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 20, et udkast til et flerårigt program, som indeholder følgende:
a)
en beskrivelse af den nuværende situation i medlemsstaten med hensyn til infrastrukturer, udstyr, transportmidler, ikt-systemer og uddannelsesmuligheder for medarbejderne ved grænsemyndighederne og de konsulære myndigheder
b)
en analyse af behovene i den pågældende medlemsstat med hensyn til infrastrukturer, udstyr, transportmidler, ikt-systemer og uddannelsesmuligheder for medarbejderne ved grænsemyndighederne og de konsulære myndigheder med angivelse af de operationelle mål, der er fastsat med henblik på at opfylde disse behov i den periode, som det flerårige program omfatter
c)
en hensigtsmæssig strategi for, hvordan disse mål skal nås, med angivelse af prioriteterne i forbindelse med gennemførelsen af målene, og en beskrivelse af de foranstaltninger, der er planlagt med henblik på gennemførelsen af disse prioriteter
d)
en redegørelse for, hvorvidt denne strategi er forenelig med andre regionale og nationale instrumenter og fællesskabsinstrumenter
e)
oplysninger om prioriteterne og de specifikke mål for disse. De pågældende mål skal kvantificeres ved hjælp af et begrænset antal indikatorer under hensyntagen til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtene i forhold til udgangssituationen og effektiviteten af de mål, gennem hvilke prioriteterne gennemføres
f)
en beskrivelse af den fremgangsmåde, der er valgt til gennemførelse af det partnerskabsprincip, der er fastlagt i artikel 12
g)
et udkast til en finansieringsplan, som for hver prioritet og for hvert årligt program indeholder oplysninger om det planlagte finansielle bidrag fra fonden og størrelsen af den samlede offentlige eller private samfinansiering
h)
de bestemmelser, som er fastsat for at sikre, at det flerårige program offentliggøres.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen deres udkast til det flerårige program senest fire måneder efter, at Kommissionen har fastlagt de strategiske retningslinjer.
3. Med henblik på godkendelse af udkastet til det flerårige program gennemgår Kommissionen:
a)
udkastet til det flerårige programs overensstemmelse med fondens mål og de strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 20
b)
relevansen af de foranstaltninger, der er beskrevet i udkastet til det flerårige program, i lyset af den foreslåede strategi
c)
om de forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne har indført med henblik på gennemførelsen af fondens foranstaltninger, overholder bestemmelserne i denne beslutning
d)
om udkastet til det flerårige program overholder fællesskabslovgivningen og specielt den fællesskabslovgivning, der skal sikre fri bevægelighed for personer, og i forbindelse hermed direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring.
4. Hvis Kommissionen mener, at et udkast til et flerårigt program ikke stemmer overens med de strategiske retningslinjer og/eller ikke overholder bestemmelserne i denne beslutning om forvaltnings- og kontrolsystemer eller fællesskabslovgivningen, opfordrer den den pågældende medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det flerårige program.
5. Kommissionen godkender hvert flerårigt program inden tre måneder efter, at det formelt er forelagt, efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 22
Revision af de flerårige programmer
1. På den pågældende medlemsstats eller Kommissionens initiativ underkastes det flerårige program en fornyet undersøgelse og revideres om nødvendigt for resten af programmeringsperioden for at tage større eller anderledes hensyn til Fællesskabets prioriteter. De flerårige programmer kan underkastes en fornyet undersøgelse på baggrund af evalueringer og/eller som følge af gennemførelsesvanskeligheder.
2. Kommissionen træffer beslutning om godkendelse af revisionen af det flerårige program hurtigst muligt efter, at den pågældende medlemsstat formelt har indgivet anmodning herom. Revisionen af det flerårige program foretages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 23
Årlige programmer
1. De flerårige programmer, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
2. Kommissionen forelægger senest den 1. juli hvert år medlemsstaterne et skøn over de beløb, de vil få tildelt det følgende år inden for rammerne af de samlede bevillinger, der afsættes under den årlige budgetprocedure, beregnet efter reglerne i artikel 14.
3. Medlemsstaterne forelægger senest den 1. november hvert år Kommissionen et udkast til det årlige program for det følgende år, som er udarbejdet i overensstemmelse med det flerårige program, og som omfatter følgende:
a)
de generelle regler for udvælgelse af de projekter, der skal finansieres under det årlige program
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal støttes under det årlige program
c)
den foreslåede finansielle fordeling af fondens bidrag på de forskellige foranstaltninger under programmet samt en angivelse af det beløb, der anmodes om til teknisk bistand, jf. artikel 18, med henblik på gennemførelsen af det årlige program.
4. Kommissionen gennemgår medlemsstatens udkast til det årlige program under hensyntagen til den endelige størrelse af de bevillinger, fonden har fået tildelt under budgetproceduren.
Kommissionen meddeler senest en måned efter den formelle forelæggelse af udkastet til det årlige program den pågældende medlemsstat, om den kan godkende det. Hvis udkastet til det årlige program ikke er i overensstemmelse med det flerårige program, opfordrer Kommissionen denne medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det årlige program.
Kommissionen træffer senest den 1. marts det pågældende år beslutning om finansiering og godkender dermed det årlige program. I beslutningen anføres det beløb, som den pågældende medlemsstat får tildelt, samt den periode, hvori udgifterne er støtteberettigede.
5. Af hensyn til behørigt begrundede nødsituationer, der ikke var forudset på det tidspunkt, hvor det årlige program blev godkendt, og som kræver hurtig indgriben, kan en medlemsstat revidere op til 10 % af den finansielle fordeling af fondens bidrag mellem de forskellige foranstaltninger, der er opført i det årlige program, eller tildele op til 10 % af fordelingen til andre foranstaltninger i overensstemmelse med denne beslutning. Den pågældende medlemsstat orienterer Kommissionen om det reviderede årlige program.
Artikel 24
Midtvejsrevision af det flerårige program
1. Kommissionen tager de strategiske retningslinjer op til revision og vedtager om fornødent senest den 31. marts 2010 reviderede strategiske retningslinjer for perioden 2011-2013.
2. Hvis der vedtages sådanne reviderede strategiske retningslinjer, tager hver medlemsstat sit flerårige program op til fornyet overvejelse og reviderer det, hvis det er relevant.
3. Reglerne i artikel 21 om udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer finder tilsvarende anvendelse på udarbejdelse og godkendelse af disse reviderede flerårige programmer.
4. De reviderede strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 56, stk. 3.
KAPITEL V
FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEMER
Artikel 25
Gennemførelse
Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af denne beslutning og vedtager de gennemførelsesbestemmelser, der måtte være nødvendige.
Artikel 26
Almindelige principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
De forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne indfører i forbindelse med de flerårige programmer, omfatter:
a)
en definition af forvaltnings- og kontrolorganernes opgaver og en opgavefordeling inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om opgaveadskillelse mellem og inden for sådanne organer
c)
tilstrækkelige midler til, at de enkelte organer kan udføre de opgaver, de har fået tildelt, i hele gennemførelsesperioden for de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden
d)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes under de årlige programmer, er korrekte og formelt rigtige
e)
pålidelige elektroniske systemer for regnskabsføring, overvågning og finansiel rapportering
f)
et rapporterings- og overvågningssystem, når det ansvarlige organ uddelegerer opgavernes udførelse til et andet organ
g)
procedurehåndbøger vedrørende de opgaver, der skal udføres
h)
ordninger for revision af, den måde systemet fungerer på
i)
systemer og procedurer til sikring af et tilstrækkeligt revisionsspor
j)
rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb.
Artikel 27
Udpegning af myndigheder
1. Medlemsstaten udpeger med henblik på gennemførelsen af sit flerårige program og sine årlige programmer:
a)
en ansvarlig myndighed: et administrativt organ under medlemsstaten, en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, som er udpeget af medlemsstaten, eller et organ, der er underlagt medlemsstatens privatret og har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, som har ansvaret for forvaltningen af det flerårige og de årlige programmer, der støttes af fonden, og varetager al kommunikation med Kommissionen
b)
en godkendelsesmyndighed: en national offentlig myndighed, et nationalt offentligt organ eller en person, der har et sådant organs eller en sådan myndigheds beføjelser, som af medlemsstaten er udpeget til at godkende udgiftsanmeldelser, før de sendes til Kommissionen
c)
en revisionsmyndighed: en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, der arbejder uafhængigt af den ansvarlige myndighed og godkendelsesmyndigheden, og som er udpeget af medlemsstaten og har ansvaret for at efterprøve, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
d)
i givet fald en myndighed, til hvilken der uddelegeres opgaver.
2. Medlemsstaten fastsætter regler for sit forhold til de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og for deres forhold til Kommissionen.
3. Med forbehold af artikel 26, litra b), kan nogle af eller alle de myndigheder, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, tilhøre samme organ.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til artikel 28-32 efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 28
Ansvarlig myndighed
1. Den ansvarlige myndighed skal opfylde følgende minimumskrav. Den skal:
a)
være en juridisk person, medmindre den er et administrativt organ under medlemsstaten
b)
have en infrastruktur, der gør det let at kommunikere med en bred vifte af brugere og med de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen
c)
fungere i en administrativ kontekst, som gør det muligt at varetage opgaverne på en forsvarlig måde og undgå enhver interessekonflikt
d)
kunne anvende fællesskabsreglerne om forvaltning af midler
e)
have en økonomisk og forvaltningsmæssig kapacitet, der står i forhold til omfanget af de fællesskabsmidler, den skal forvalte
f)
råde over personale, der har de nødvendige faglige kvalifikationer til at kunne varetage administrative opgaver i et internationalt miljø.
2. Medlemsstaten sikrer den ansvarlige myndighed en tilstrækkelig finansiering, så den kan fortsætte med at varetage sine opgaver korrekt i hele perioden 2007-2013.
3. Kommissionen kan bistå medlemsstaterne med uddannelse af personale, navnlig for så vidt angår den korrekte anvendelse af kapitel V-IX.
Artikel 29
Den ansvarlige myndigheds opgaver
1. Den ansvarlige myndighed har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen af det flerårige program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Den skal navnlig:
a)
høre partnerne i henhold til artikel 12
b)
forelægge Kommissionen forslag til de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 21 og 23
c)
tilrettelægge og offentliggøre indkaldelser af bud og forslag, hvis det er hensigtsmæssigt
d)
tilrettelægge udvælgelsen af projekter til samfinansiering under fonden, i overensstemmelse med kriterierne i artikel 16, stk. 5
e)
modtage betalinger fra Kommissionen og foretage udbetalinger til de endelige støttemodtagere
f)
sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem samfinansieringen fra fonden og fra andre relevante finansielle instrumenter på nationalt plan og på fællesskabsplan
g)
overvåge, at de samfinansierede produkter og tjenesteydelser leveres, og at de anmeldte udgifter til foranstaltninger rent faktisk er afholdt og er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne og de nationale regler
h)
sørge for, at der er et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsdata for hver foranstaltning, der er omfattet af de årlige programmer, og at de gennemførelsesdata, som er nødvendige for den økonomiske forvaltning, overvågningen, kontrollen og evalueringen, indsamles
i)
sikre, at endelige støttemodtagere og andre organer, der medvirker ved gennemførelsen af de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til foranstaltningen, uden at dette dog berører nationale regnskabsregler
j)
sørge for, at evalueringerne af fonden, jf. artikel 51, foretages inden for de frister, der er fastsat i artikel 52, stk. 2, og opfylder de kvalitetsstandarder, som er aftalt mellem Kommissionen og medlemsstaten
k)
indføre procedurer til sikring af, at alle dokumenter om udgifter og revisioner, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 45
l)
sikre, at revisionsmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte forvaltningsprocedurer og de projekter, der samfinansieres af fonden, med henblik på at gennemføre de revisioner, som er omhandlet i artikel 32, stk. 1
m)
sikre, at godkendelsesmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte procedurer og gennemførte kontroller vedrørende udgifter med henblik på godkendelse
n)
udarbejde og forelægge Kommissionen fremskridtsrapporter og endelige rapporter om gennemførelsen af de årlige programmer, udgiftsanmeldelser, som er godkendt af godkendelsesmyndigheden, og betalingsanmodninger, eller, hvor det er relevant, erklæringer om godtgørelse
o)
gennemføre informations- og rådgivningsaktiviteter og formidle resultaterne af de støttede foranstaltninger
p)
samarbejde med Kommissionen og de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater
q)
kontrollere de endelige støttemodtageres gennemførelse af retningslinjerne i artikel 35, stk. 6.
2. Den ansvarlige myndigheds forvaltningsaktiviteter i forbindelse de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 18.
Artikel 30
Den ansvarlige myndigheds uddelegering af opgaver
1. Når alle eller nogle af den ansvarlige myndigheds opgaver uddelegeres til en anden myndighed, fastlægger den ansvarlige myndighed de uddelegerede opgavers omfang, og den fastlægger detaljerede procedurer for gennemførelsen af de uddelegerede opgaver, som skal opfylde betingelserne i artikel 28.
2. Det skal indgå i disse procedurer, at den ansvarlige myndighed regelmæssigt skal gives oplysninger om, hvorvidt de uddelegerede opgaver udføres effektivt, og en beskrivelse af de anvendte midler.
Artikel 31
Godkendelsesmyndighed
1. Godkendelsesmyndigheden skal:
a)
attestere, at:
i)
udgiftsanmeldelsen er nøjagtig, følger af pålidelige regnskabssystemer og er baseret på kontrollerbare bilag
ii)
de anmeldte udgifter er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler og er afholdt i forbindelse med foranstaltninger, som er udvalgt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat for programmet, under overholdelse af fællesskabsreglerne og de nationale regler
b)
med henblik på godkendelse sikre sig, at den fra den ansvarlige myndighed har modtaget tilstrækkelige oplysninger om de fulgte procedurer og de kontroller, som er foretaget, i forbindelse med udgifter, der er medtaget i udgiftsanmeldelserne
c)
med henblik på godkendelse tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
d)
føre regnskaber i elektronisk form over de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen
e)
kontrollere, at enhver fællesskabsfinansiering, som konstateres uretmæssigt udbetalt som følge af uregelmæssigheder, inddrives, i givet fald forhøjet med renter
f)
føre regnskab over de beløb, der skal inddrives, og de inddrevne beløb, der er inddrevet, til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, om muligt ved fradrag i den følgende udgiftsanmeldelse.
2. Godkendelsesmyndighedens aktiviteter i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 18, forudsat at denne myndigheds beføjelser efter artikel 27 respekteres.
Artikel 32
Revisionsmyndighed
1. Revisionsmyndigheden skal:
a)
sikre, at der foretages revisioner med henblik på at efterprøve, om forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
b)
sikre, at revisionerne af foranstaltningerne foretages på grundlag af en passende stikprøve med henblik på at efterprøve de anmeldte udgifter; stikprøven skal omfatte mindst 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til hvert årligt program
c)
inden for seks måneder efter godkendelsen af det flerårige program forelægge Kommissionen en revisionsstrategi, som omfatter de organer, der skal foretage den i litra a) og b) omhandlede revision, og som sikrer, at de vigtigste modtagere af samfinansiering fra fonden revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden.
2. Når den udpegede revisionsmyndighed efter denne beslutning også er den udpegede revisionsmyndighed efter beslutning nr. 573/2007/EF, nr. 575/2007/EF og nr. .../2007/EF, eller når der anvendes fælles systemer for to eller flere af disse fonde, kan der fremlægges en fælles kombineret revisionsstrategi efter stk. 1, litra c).
3. Revisionsmyndigheden udarbejder for hvert årligt program en rapport, som omfatter:
a)
en årlig revisionsrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med revisionsstrategien vedrørende det årlige program, og af alle konstaterede mangler ved systemerne til forvaltning og kontrol af programmet
b)
en udtalelse, der udarbejdes på grundlag af de kontroller og revisioner, der er foretaget under revisionsmyndighedens ansvar om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet giver rimelig vished for, at de udgiftsanmeldelser, der er forelagt Kommissionen, er korrekte, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige
c)
en erklæring, hvori gyldigheden af anmodningen om betaling eller en erklæring om godtgørelse af saldoen og de pågældende udgifters lovlighed og formelle rigtighed, vurderes.
4. Revisionsmyndigheden sikrer, at revisionsarbejdet udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder.
5. Revisionerne i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 18, forudsat at revisionsmyndighedens beføjelser efter artikel 27 respekteres.
KAPITEL VI
ANSVAR OG KONTROL
Artikel 33
Medlemsstaternes ansvar
1. Medlemsstaterne er ansvarlige for at sikre, at den økonomiske forvaltning af de flerårige og årlige programmer er forsvarlig, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige.
2. Medlemsstaterne sørger for, at de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, godkendelsesmyndighederne, revisionsmyndighederne og alle andre relevante organer modtager den nødvendige vejledning i, hvordan de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er omhandlet i artikel 26-32, skal oprettes for at sikre, at fællesskabsmidlerne anvendes effektivt og korrekt.
3. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder. De giver Kommissionen meddelelse herom og holder den underrettet om udviklingen i sager, hvor der er indledt administrativ eller retslig forfølgning.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en endelig støttemodtager, ikke kan inddrives, er den pågældende medlemsstat ansvarlig for tilbagebetalingen af de tabte beløb til Den Europæiske Unions almindelige budget, hvis det kan bevises, at tabet skyldes uregelmæssigheder eller forsømmelighed fra medlemsstatens side.
4. Medlemsstaterne har det primære ansvar for finanskontrollen med foranstaltningerne og sørger for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne og revisionerne gennemføres således, at der sikres en korrekt og effektiv anvendelse af fællesskabsmidlerne. De sender Kommissionen en beskrivelse af disse systemer.
5. De detaljerede gennemførelsesbestemmelser til stk. 1-4 vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 34
Forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Inden Kommissionen godkender det flerårige program efter proceduren i artikel 56, stk. 2, sikrer medlemsstaterne, at der er indført forvaltnings- og kontrolsystemer i overensstemmelse med artikel 26-32. De er ansvarlige for, at systemerne fungerer effektivt i hele programmeringsperioden.
2. Sammen med deres udkast til det flerårige program forelægger medlemsstaterne Kommissionen en beskrivelse af organisationen af og procedurerne i de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, og godkendelsesmyndighederne, og en beskrivelse af de interne revisionssystemer, som anvendes af de pågældende myndigheder og organer, revisionsmyndigheden og alle andre organer, der foretager revisioner under dennes ansvar.
3. Kommissionen gennemgår anvendelsen af denne bestemmelse som led i udarbejdelsen af rapporten for perioden 2007-2010, jf. artikel 52, stk. 3.
Artikel 35
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen sikrer efter proceduren i artikel 34, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der er i overensstemmelse med artikel 26-32, og den sikrer på grundlag af de årlige revisionsrapporter og sine egne revisioner, at systemerne fungerer effektivt i programmeringsperioden.
2. Uden at dette berører de revisioner, som foretages af medlemsstaterne, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet for at kontrollere, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, herunder revisioner af foranstaltninger, der indgår i de årlige programmer. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse revisioner.
3. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge, om systemerne fungerer korrekt, eller om en eller flere transaktioner er forskriftsmæssige. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i disse kontroller.
4. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne passende oplysning om og offentlig omtale og opfølgning af de foranstaltninger, som fonden støtter.
5. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem foranstaltningerne og andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
6. Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af de midler, der tildeles i henhold til denne beslutning.
Artikel 36
Samarbejde med medlemsstaternes revisionsmyndigheder
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler straks resultaterne af revisionerne af forvaltnings- og kontrolsystemerne med henblik på at udnytte kontrolressourcerne bedst muligt og undgå unødigt dobbeltarbejde.
Kommissionen fremsætter sine bemærkninger til den revisionsstrategi, der fremlægges i henhold til artikel 32, senest tre måneder efter modtagelsen.
2. Ved fastsættelsen af sin egen revisionsstrategi identificerer Kommissionen de årlige programmer, som den finder tilfredsstillende på grundlag af sin viden om forvaltnings- og kontrolsystemerne.
For de pågældende programmers vedkommende kan Kommissionen konkludere, at den først og fremmest kan henholde sig til revisionsmaterialet fra medlemsstaterne, og at den kun vil foretage egne kontroller på stedet, hvis der er tegn på mangler ved systemerne.
KAPITEL VII
ØKONOMISK FORVALTNING
Artikel 37
Støtteberettigelse - Udgiftsanmeldelser
1. Alle udgiftsanmeldelser skal omfatte de udgifter, som de endelige støttemodtagere har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningerne, og den tilsvarende offentlige eller private støtte.
2. Udgifterne skal svare til de betalinger, som de endelige støttemodtagere har foretaget. De skal dokumenteres med kvitterede fakturaer eller regnskabsbilag med tilsvarende bevisværdi.
3. For at være berettiget til støtte fra fonden skal en udgift være faktisk afholdt tidligst 1. januar det år, som den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, vedrører, jf. artikel 23, stk. 4, tredje afsnit. De samfinansierede foranstaltninger må ikke være afsluttet før støtteberettigelsens begyndelsesdato.
Den periode, hvori udgifterne er støtteberettigede, fastsættes undtagelsesvis til tre år for udgifter i forbindelse med gennemførelse af de foranstaltninger, der modtager støtte fra de årlige programmer for 2007.
4. Reglerne for udgifters støtteberettigelse i forbindelse med foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne og samfinansieres af fonden i overensstemmelse med artikel 4, vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 38
Ubeskårne betalinger til de endelige støttemodtagere
Medlemsstaterne sørger for, at den ansvarlige myndighed sikrer, at de endelige støttemodtagere modtager den fulde offentlige støtte så hurtigt som muligt. Der må ikke fradrages eller tilbageholdes nogen beløb eller opkræves yderligere særlige omkostninger eller andre omkostninger med tilsvarende virkning, som reducerer det beløb, der udbetales til de endelige støttemodtagere, forudsat at de endelige støttemodtagere opfylder alle krav med hensyn til foranstaltningernes og udgifternes støtteberettigelse.
Artikel 39
Anvendelse af euroen
1. Beløb i udkastet til medlemsstaternes flerårige og årlige programmer, jf. henholdsvis artikel 21 og 23, godkendte udgiftsanmeldelser, betalingsanmodninger, jf. artikel 29, stk. 1, litra n), udgifter, der er omhandlet i fremskridtsrapporten om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 41, stk. 4, samt den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 53, angives i euro.
2. Kommissionens finansieringsbeslutninger, som godkender medlemsstaternes årlige programmer, jf. artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, og Kommissionens forpligtelser og betalinger angives og gennemføres i euro.
3. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for betalingsanmodningen, omregner udgifterne i national valuta til euro. Beløbet omregnes til euro til Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne er bogført i de regnskaber, som den ansvarlige myndighed for det pågældende program fører. Kommissionen offentliggør hver måned denne kurs elektronisk.
4. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 3 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i godkendelsesmyndighedens regnskaber inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 40
Forpligtelser
Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser indgås hvert år på grundlag af Kommissionens finansieringsbeslutning, som godkender det årlige program, jf. artikel 23, stk. 4, tredje afsnit.
Artikel 41
Betalinger - Forfinansiering
1. Kommissionen udbetaler bidragene fra fonden i overensstemmelse med de budgetmæssige forpligtelser.
2. Udbetalingerne sker i form af forfinansiering og betaling af saldoen. Beløbene udbetales til den ansvarlige myndighed, som medlemsstaten har udpeget.
3. Der udbetales en første forfinansiering til medlemsstaten på 50 % af det beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, senest 60 dage efter, at denne beslutning er vedtaget.
4. Der udbetales endnu en forfinansiering senest tre måneder efter, at Kommissionen inden for to måneder efter den formelle forelæggelse af en betalingsanmodning fra en medlemsstat har godkendt en fremskridtsrapport om gennemførelsen af det årlige program og en godkendt udgiftsanmeldelse, som er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, litra a), og artikel 37, og som godtgør, at udgifterne har udgjort mindst 60 % af den første forfinansiering.
Den anden forfinansiering fra Kommissionen kan ikke overstige 50 % af det samlede beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, og, såfremt en medlemsstat nationalt har indgået udgiftsforpligtelser for et beløb, der er mindre end beløbet i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, under alle omstændigheder forskellen mellem de fællesskabsmidler, som medlemsstaten rent faktisk har indgået udgiftsforpligtelser for til de projekter, der er udvalgt inden for rammerne af det årlige program, og den første forfinansiering.
5. De renter, som forfinansieringen eventuelt afkaster, konteres det pågældende program, idet det betragtes som en indtægt for medlemsstaten som nationalt offentligt bidrag og skal anmeldes til Kommissionen i forbindelse med den endelige udgiftsanmeldelsen vedrørende den endelige rapport om gennemførelsen for det pågældende årlige program.
6. De beløb, der er udbetalt som forfinansiering, udlignes i regnskaberne, når det årlige program afsluttes.
Artikel 42
Betaling af saldo
1. Kommissionen betaler saldoen, forudsat at den senest ni måneder efter den slutdato for udgifternes støtteberettigelse, som er fastsat i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, har modtaget følgende dokumenter:
a)
en godkendt udgiftsanmeldelse, der er behørigt udarbejdet i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, litra a), og artikel 37, og en anmodning om betaling af saldoen eller en erklæring om godtgørelse
b)
den afsluttende rapport om gennemførelsen af det årlige program, som er omhandlet i artikel 53
c)
den årlige revisionsrapport, udtalelse og erklæring, som er omhandlet i artikel 32, stk. 3.
Saldoen betales kun, hvis den endelige rapport om gennemførelse af det årlige program og erklæringen om, at anmodningen om betaling af saldoen er gyldig, accepteres.
2. Hvis den ansvarlige myndighed ikke inden fristens udløb fremlægger de dokumenter, som er anført i stk. 1, i et acceptabelt format, frigør Kommissionen den del af den budgetmæssige forpligtelse for det tilsvarende årlige program, som ikke er blevet brugt til betaling af forfinansieringen.
3. Den procedure med automatisk frigørelse, som er omhandlet i stk. 2, suspenderes med hensyn til beløbet for de pågældende projekter, når der på medlemsstatsplan verserer en retssag eller administrativ klage med opsættende virkning på det tidspunkt, hvor de dokumenter, som er anført i stk. 1, fremlægges. Medlemsstaten giver i den endelige rapport, som den fremlægger, detaljerede oplysninger om disse projekter og indsender hver sjette måned rapporter om de fremskridt, der er gjort med hensyn til disse projekter. Senest tre måneder efter afslutningen af retssagen eller den administrative klageprocedure fremlægger medlemsstaten de dokumenter, som kræves efter stk. 1, for de pågældende projekter.
4. Den frist på ni måneder, som er omhandlet i stk. 1, ophører med at løbe, hvis Kommissionen vedtager en beslutning om suspension af udbetalingerne af samfinansieringen til det relevante årlige program i overensstemmelse med artikel 44. Fristen begynder at løbe igen fra den dato, hvor Kommissionens beslutning som omhandlet i artikel 44, stk. 3, er blevet meddelt medlemsstaten.
5. Med forbehold af artikel 43 informerer Kommissionen senest seks måneder efter, at den har modtaget de dokumenter, som er anført i denne artikels stk. 1, medlemsstaten om det udgiftsbeløb, som Kommissionen anerkender, at fonden skal dække, og om de finansielle korrektioner, som måtte følge af forskellen mellem de anmeldte udgifter og de anerkendte udgifter. Medlemsstaten har tre måneder til at fremsætte bemærkninger.
6. Senest tre måneder efter, at Kommissionen har modtaget medlemsstatens bemærkninger, træffer den beslutning om det udgiftsbeløb, som det anerkendes, at fonden skal dække, og inddriver den saldo, der fremkommer som forskellen mellem de endeligt anerkendte udgifter og de beløb, som allerede er udbetalt til denne medlemsstat.
7. Forudsat at der er tilstrækkelige budgetmidler til rådighed, betaler Kommissionen saldoen senest 60 dage efter den dato, hvor den accepterer de dokumenter, som er anført i stk. 1. Resten af den budgetmæssige forpligtelse frigøres senest seks måneder efter betalingen.
Artikel 43
Tilbageholdelse af betalinger
1. Betalingen tilbageholdes i en periode på højst seks måneder af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen, hvis:
a)
der i en rapport fra et nationalt revisionsorgan eller et fællesskabsrevisionsorgan er tegn på betydelige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemerne
b)
den anvisningsberettigede er nødt til at foretage yderligere kontrol, fordi han har fået kendskab til oplysninger, der peger i retning af, at udgifter i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret.
2. Medlemsstaten og den ansvarlige myndighed underrettes straks om begrundelsen for tilbageholdelsen af betalingen. Betalingen tilbageholdes indtil medlemsstaten træffer de fornødne foranstaltninger.
Artikel 44
Suspension af betalinger
1. Kommissionen kan suspendere alle eller en del af forfinansierings- og saldobetalingerne, hvis:
a)
der er konstateret en væsentlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som berører pålideligheden af proceduren for attestering af betalinger, og der ikke er truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt, eller
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret, eller
c)
en medlemsstat ikke har efterkommet de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 33 og 34.
2. Kommissionen kan beslutte at suspendere forfinansierings- og saldobetalingerne efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger inden for en frist på tre måneder.
3. Kommissionen bringer suspensionen af forfinansierings- og saldobetalingerne til ophør, når den finder, at medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, som er nødvendige for, at suspensionen kan ophæves.
4. Hvis medlemsstaten ikke træffer de nødvendige foranstaltninger, kan Kommissionen træffe afgørelse om at annullere hele eller en del af nettobeløbet eller annullere fællesskabstilskuddet til det årlige program, jf. artikel 48.
Artikel 45
Opbevaring af dokumenter
Uden at dette berører bestemmelserne om statsstøtte i traktatens artikel 87, sikrer den ansvarlige myndighed, at alle bilag vedrørende udgifter og revisioner i forbindelse med de pågældende programmer opbevares til brug for Kommissionen og Revisionsretten i en periode på fem år efter afslutningen af programmerne i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1.
Denne periode afbrydes, hvis der indledes en retssag, eller hvis Kommissionen fremsætter behørigt begrundet anmodning herom.
Dokumenterne opbevares enten som originaler eller bekræftede kopier på almindeligt anerkendte datamedier.
KAPITEL VIII
FINANSIELLE KORREKTIONER
Artikel 46
Finansielle korrektioner foretaget af medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne har i første instans ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder og reagerer på tegn på større ændringer, som har indflydelse på arten af eller betingelserne for gennemførelsen af eller kontrollen med programmerne og foretager de nødvendige finansielle korrektioner.
2. Medlemsstaterne foretager de nødvendige finansielle korrektioner med hensyn til de enkeltstående eller systemrelaterede uregelmæssigheder, som afsløres i forbindelse med foranstaltninger eller årlige programmer.
De korrektioner, som medlemsstaten foretager, består i annullering og om muligt inddrivelse af hele eller en del af Fællesskabets bidrag. Hvis beløbet ikke tilbagebetales inden for den frist, som den pågældende medlemsstat har fastsat, skal der betales morarenter, som beregnes ved anvendelse af den rentesats, som er omhandlet i artikel 49, stk. 2. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden.
3. I tilfælde af systemrelaterede uregelmæssigheder udvider den pågældende medlemsstat sine undersøgelser til at omfatte alle transaktioner, som kan tænkes at være berørt.
4. Medlemsstaterne medtager i den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 53, en liste over annullationsprocedurer, der er indledt for det pågældende årlige program.
Artikel 47
Kommissionens revision af regnskaberne og finansielle korrektioner
1. Uden at dette berører Revisionsrettens beføjelser og den kontrol, som medlemsstaterne foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, af de foranstaltninger, der finansieres af fonden, og af forvaltnings- og kontrolsystemerne. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat herom, så den kan modtage den nødvendige bistand. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i denne kontrol.
Kommissionen kan anmode den pågældende medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge nøjagtigheden af en eller flere transaktioner. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i denne kontrol.
2. Hvis Kommissionen efter at have foretaget den nødvendige kontrol konkluderer, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 33, suspenderer den forfinansierings- eller saldobetalingen i overensstemmelse med artikel 44.
Artikel 48
Kriterier for korrektionerne
1. Kommissionen kan foretage finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Fællesskabets bidrag til et årligt program, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som har bragt det bidrag fra Fællesskabet, der allerede er udbetalt til programmet, i fare
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke
c)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 33, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke.
Kommissionen træffer beslutning under hensyntagen til eventuelle bemærkninger fra medlemsstaten.
2. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede enkeltstående uregelmæssigheder, idet den tager hensyn til, om uregelmæssigheden er systemrelateret, ved afgørelsen af, om der bør anvendes en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion. Hvis uregelmæssigheden har tilknytning til en udgiftsanmeldelse, for hvilken revisionsmyndigheden tidligere i henhold til artikel 32, stk. 3, litra b) har afgivet en positiv erklæring, formodes det, at der er tale om et systemrelateret problem, som giver anledning til anvendelse af en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion, medmindre medlemsstaten inden for tre måneder kan fremlægge et bevis, som afkræfter denne formodning.
3. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til uregelmæssighedens omfang og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler, der er konstateret ved det pågældende årlige program.
4. Når Kommissionen baserer sin holdning på forhold, som er fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner vedrørende de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 34, rapporterne om anmeldte uregelmæssigheder og eventuelle svar fra medlemsstaten.
Artikel 49
Tilbagebetaling
1. Alle tilbagebetalinger til Den Europæiske Unions almindelige budget skal ske før den forfaldsdato, der er angivet på indtægtsordren, som udarbejdes i overensstemmelse med artikel 72 i finansforordningen. Denne forfaldsdato skal være den sidste dag i den anden måned, der følger efter udstedelsen af indtægtsordren.
2. Enhver forsinkelse med tilbagebetalingen giver anledning til betaling af morarenter fra forfaldsdatoen og til datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank pr. den første kalenderdag i forfaldsmåneden anvender på sine væsentligste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, Serie C, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.
Artikel 50
Medlemsstaternes forpligtelser
En finansiel korrektion foretaget af Kommissionen berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at foretage inddrivelser i henhold til artikel 46.
KAPITEL IX
OVERVÅGNING, EVALUERING OG RAPPORTER
Artikel 51
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen overvåger regelmæssigt fonden i samarbejde med medlemsstaterne.
2. Fonden evalueres af Kommissionen i partnerskab med medlemsstaterne for at vurdere de iværksatte foranstaltningers relevans, effektivitet og virkninger i lyset af de mål, der er fastsat i artikel 3, i forbindelse med udarbejdelsen af den rapport, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3.
3. Kommissionen vurderer også komplementariteten mellem de foranstaltninger, der gennemføres under fonden, og de foranstaltninger, der henhører under andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
4. Kommissionen vurderer som led i den rapport for perioden 2007-2010, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3, litra c), fondens indvirkning på udviklingen af politikken for og lovgivningen om kontrol af de ydre grænser, synergien mellem fonden og agenturets opgaver og hensigtsmæssigheden af kriterierne for fordeling af midlerne mellem medlemsstaterne i lyset af EU's mål på dette område.
Artikel 52
Rapporteringsforpligtelser
1. Den ansvarlige myndighed i hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at projekterne overvåges og evalueres.
Med henblik herpå skal aftaler og kontrakter, som den indgår med de organisationer, der er ansvarlige for gennemførelsen af foranstaltningerne, indeholde bestemmelser om, at der regelmæssigt skal fremlægges detaljerede rapporter om, hvor langt man er nået med gennemførelsen og opfyldelsen af de fastsatte mål, og disse rapporter skal danne grundlag for henholdsvis fremskridtsrapporten og den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen følgende rapporter:
a)
senest den 30. juni 2010 en evalueringsrapport om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er samfinansieret af fonden
b)
senest den 30. juni 2012 for perioden 2007-2010 og senest den 30. juni 2015 for perioden 2011-2013 en evalueringsrapport om resultaterne og virkningerne af de foranstaltninger, der er samfinansieret af fonden.
3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget følgende rapporter:
a)
senest den 30. juni 2010 en rapport om anvendelsen af artikel 14 og 15, om nødvendigt ledsaget af forslag til ændringer
b)
senest den 31. december 2010 en foreløbig rapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af fonden, ledsaget af forslag vedrørende fondens fremtidige udvikling
c)
senest den 31. december 2012 for perioden 2007-2010 og den 31. december 2015 for perioden 2011-2013 en efterfølgende evalueringsrapport.
Artikel 53
Endelig rapport om gennemførelsen af det årlige program
1. Den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program skal indeholde følgende oplysninger for at sikre et klart overblik over gennemførelsen af programmet:
a)
den finansielle og operationelle gennemførelse af det årlige program
b)
de fremskridt, der er gjort med hensyn til at gennemføre det flerårige program og dets prioriteter i forhold til de særlige kontrollerbare mål, idet der, når det er muligt, foretages en kvantificering af indikatorerne
c)
de foranstaltninger, som den ansvarlige myndighed har truffet for at sikre en korrekt og effektiv gennemførelse, navnlig:
i)
overvågnings- og evalueringsforanstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende dataindsamling
ii)
en oversigt over alle større problemer i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program og de foranstaltninger, som er truffet
iii)
anvendelsen af teknisk bistand
d)
de foranstaltninger, der er truffet for at informere om og sikre offentlig omtale af de årlige og flerårige programmer.
2. Rapporten kan godkendes, når den indeholder alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 1. Kommissionen træffer inden for to måneder efter at have modtaget alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, en afgørelse om indholdet af den rapport, som den ansvarlige myndighed har forelagt, og afgørelsen meddeles medlemsstaterne. Hvis Kommissionen ikke reagerer inden udløbet af den fastsatte frist, betragtes rapporten som godkendt.
3. Kommissionen sender agenturet de godkendte endelige rapporter om gennemførelsen af det årlige program.
KAPITEL X
OVERGANGSBESTEMMELSER
Artikel 54
Forberedelse af det flerårige program
1. Uanset artikel 20 sørger medlemsstaterne for
a)
så hurtigt som muligt efter den 7. juni 2007, dog senest den 22. juni 2007 , at udpege den nationale ansvarlige myndighed, der er omhandlet i artikel 27, stk. 1, litra a), samt i givet fald den myndighed, til hvilken der uddelegeres opgaver
b)
senest den 30. september 2007 at forelægge en beskrivelse af de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er omhandlet i artikel 34, stk. 2.
2. Senest den 1. juli 2007 forelægger Kommissionen medlemsstaterne
a)
et skøn over de beløb, de vil få tildelt for regnskabsåret 2007
b)
skøn over de beløb, de vil få tildelt for regnskabsårene 2008-2013 på grundlag af en ekstrapolation af beregningen af skønnet for regnskabsåret 2007, idet der tages hensyn til de foreslåede årlige bevillinger for årene 2007-2013, som er fastsat i den finansielle ramme.
Artikel 55
Udarbejdelse af de årlige programmer for 2007 og 2008
1. Uanset artikel 23 gælder følgende tidsplan for gennemførelsen i regnskabsåret 2007 og 2008:
a)
senest den 1. juli 2007 forelægger Kommissionen medlemsstaterne et skøn over de beløb, de vil få tildelt i regnskabsåret 2007
b)
medlemsstaterne forelægger senest den 1. december 2007 Kommissionen udkastet til det årlige program for 2007
c)
medlemsstaterne forelægger senest den 1. marts 2008 Kommissionen udkastet til det årlige program for 2008.
2. Hvad angår det årlige program for 2007, kan de udgifter, der faktisk er betalt mellem den 1. januar 2007 og datoen for vedtagelsen af den finansieringsbeslutning, der godkender medlemsstatens årlige program, være berettiget til støtte fra fonden.
3. For at give mulighed for i 2008 at vedtage finansieringsbeslutninger, der godkender det årlige program for 2007, indgår Kommissionen Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser for 2007 på grundlag af et skøn over det beløb, medlemsstaterne vil få tildelt, beregnet efter reglerne i artikel 14 og 15.
KAPITEL XI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 56
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det fælles udvalg for solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, som nedsættes ved denne beslutning.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 samt stk. 5, litra b), og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Tidsfristerne i artikel 5a, stk. 3, litra c), og stk. 4, litra b) og e), i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til seks uger.
Artikel 57
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager denne beslutning op til revision på grundlag af et forslag fra Kommissionen senest den 30. juni 2013.
Artikel 58
Ikrafttræden og anvendelse
Denne beslutning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne beslutning anvendes fra den 7. juni 2007 med undtagelse af artikel 14, 15, 20, 21, 23, 27, artikel 33, stk. 2 og 5, artikel 34, artikel 37, stk. 4, og artikel 56, som anvendes fra den 1. januar 2007.
Artikel 59
Adressater
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.
РЕШЕНИЕ № 574/2007/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 май 2007 г.
за създаване на Фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
При все, че всяка държава-членка допринася за високото и единно равнище на контрол на лицата и наблюдение на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз в рамките на установени общи правила, някои държави-членки понасят по-голяма тежест от други.
(2)
Разликата в тежестта се обяснява с това, че държавите-членки се намират в различно положение по отношение на географските характеристики на външната граница, броя на разрешените и действащи гранично-пропускателни пунктове, нивото на миграционния натиск, както законен, така и незаконен, срещнатите рискове и заплахи и на последно място работното натоварване на националните служби при разглеждането на молбите за визи и издаването на визи.
(3)
Поделянето на тежестта между държавите-членки и Европейския съюз при управлението на външните граници е един от петте компонента от общата политика за управление на външните граници, предложена от Комисията в нейно съобщение от 7 май 2002 г.„Към интегрирано управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз“ и одобрена от Съвета в неговия „План за управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз“ от 14 юни 2002 г.
(4)
При все, че Регламент (EО) № 2007/2004 на Съвета от 26 октомври 2004 г. за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (4) представлява важна стъпка към по-нататъшното развитие на функционалното измерение на общата система за интегрирано управление на границите, прилагането на ефективни и общи стандарти за контрол и наблюдение на външните граници изисква механизъм за финансова солидарност на Общността в подкрепа на държавите-членки, които за благото на Общността понасят значителна финансова тежест за продължителен период.
(5)
„Общият сборник“ законодателни актове, както е определен в Регламент (EО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на Шенгенските граници) (5), изисква граничните проверки да допринесат за борбата с незаконната имиграция и трафика на хора и да предотвратят всяка заплаха за вътрешната сигурност на държавите-членки, като същевременно предвижда граничните проверки да се извършват при пълно зачитане на човешкото достойнство.
(6)
Фондът за външни граници (наричан по-нататък „Фонда“) следва да изразява солидарност чрез финансово подпомагане на тези държави-членки, които прилагат шенгенските разпоредби по отношение на външните граници.
(7)
Това финансово подпомагане следва да бъде организирано по такъв начин, че същевременно да представлява логично продължение на досегашните финансови помощи от Европейския съюз за държавите-членки, които към момента на влизане в сила на настоящото решение все още не прилагат всички разпоредби от достиженията на правото от Шенген, но без все пак да бъде автоматично продължение на предходно финансирани дейности от други източници в рамките на общия бюджет на Европейския съюз. В такива случаи Фондът следва да подпомага държавите-членки, които се подготвят за пълно участие възможно най-бързо, в съответствие с Хагската програма от 4 и 5 ноември 2004 г.
(8)
Освен това, Фондът следва да отчита конкретни ситуации, като транзитното преминаване по суша на граждани от трети страни, които, при пътуването между две части от собствената си страна, които не са географски свързани, е необходимо да преминат през територията на една или повече държави-членки, не само в интерес на съответната(ите) държава(и)-членка(и), но на всички държави-членки, които са премахнали проверките по вътрешните си граници. В такива случаи дейностите, подлежащи на финансиране, следва да бъдат обстойно определени и разпределението на средствата следва да се направи въз основа на фактическата оценка на нуждите, свързани с тези дейности.
(9)
Фондът следва да допринася за създаването на Обща европейска система за интегрирано управление на границите, която включва целия набор от мерки, свързани с политиката, законодателството, системното сътрудничество, разпределението на тежестта, персонала, оборудването и технологията, взети на различни нива от страна на компетентните органи на държавите-членки, които сътрудничат помежду си и, където е необходимо, с други участници, като използва, inter alia, четирипластовия модел за сигурност на границите и интегрирания анализ на риска на Европейския съюз, за да гарантира единен и висококачествен контрол на външните граници, както и гъвкав трансграничен трафик.
(10)
В съответствие с Протокол № 5 към Акта за присъединяване от 2003 г. (6) относно транзитното преминаване на лица по суша между района на Калининград и другите части на Руската федерация, Фондът поема всякакви допълнителни разходи, понесени при прилагането на конкретните разпоредби на достиженията на правото, предвидени по отношение на транзитното преминаване.
(11)
Като допълнение към оперативното сътрудничество под егидата на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 (наричана по-нататък „Агенцията“) и в допълнение на разпределението на средствата между държавите-членки, Фондът следва да предвиди и възможността за реакция от страна на Общността по отношение на слабостите на стратегически гранични пунктове чрез съфинансиране на конкретни дейности за справянето с тези слабости, като участва с определена сума, заделяна ежегодно за тези дейности.
(12)
Фондът следва да предвижда подкрепа на националните мерки и сътрудничеството между държавите-членки в областта на визовата политика и други предгранични дейности, извършвани в етап, предшестващ контролните проверки на външните граници. Ефективното управление на дейностите, организирани от консулските служби на държавите-членки в трети страни, е в интерес на общата визова политика като част от многопластовата система, целяща улесняване на законното пътуване и справянето с незаконната имиграция в Европейския съюз, и представлява неразделна част от общата система за интегрирано управление на границите.
(13)
С оглед обхвата и целта на Фонда, последният не може в никакъв случай да оказва подкрепа на дейности, свързани с места и центрове за задържане на лица в трети страни.
(14)
Следва да се определят обективни критерии за разпределяне на наличните годишни средства между държавите-членки. Критериите следва да се класифицират според вида на границите, като се вземат предвид потокът и нивата на заплаха на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз.
(15)
През 2010 г. следва да се извърши преглед на прилагането на тези критерии, за да може всякакви нововъзникващи обстоятелства, включително тези, които произтичат от промените в самите външни граници, да бъдат взети предвид.
(16)
С оглед мисията на Агенцията да подпомага държавите-членки в прилагането на оперативните аспекти на управлението на външните граници и за целите на допълняемостта между нейната мисия и отговорностите на държавите-членки при контрола и наблюдението на външните граници, Комисията следва да се консултира с Агенцията относно проекта за многогодишните програми, предоставени от държавите-членки и относно стратегическите насоки, подготвени от Комисията.
(17)
Освен това, Комисията може да поиска от Агенцията да предостави информация при оценяването от страна на Комисията на въздействието на Фонда върху развитието на политиката и законодателството относно контрола на външните граници, взаимодействията между Фонда и задачите на Агенцията, както и на целесъобразността на критериите за разпределение на средствата между държавите-членки с оглед на целите, към които се стреми Европейският съюз в тази област.
(18)
Настоящото решение е предвидено да стане част от цялостна рамка, която също включва Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейския бежански фонд за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (7), Решение 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за връщане за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (8) и Решение №.../2007/ЕО на Съвета от ... за създаване на Европейски фонд за интеграция на граждани на трети страни за периода от 2007 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (9) и чиято цел е да реши въпроса за справедливото разпределение на отговорностите между държавите-членки по отношение на финансовата тежест, произтичаща от въвеждането на интегрирано управление на външните граници на Европейския съюз и от осъществяването на общите политики в областта на убежището и имиграцията, разработени в съответствие с дял IV, част 3 от Договора.
(19)
Участието в този Фонд от страна на държава-членка не следва да съвпада с участието й в бъдещ временен инструмент, предназначен да подпомага държавите-членки, бенефициери на Фонда, при финансирането на дейности на нови външни граници на Европейския съюз за целите на прилагането на достиженията на правото от Шенген и осъществяването на контрол на външните граници.
(20)
Дейностите, подкрепяни от този Фонд, следва да са в хармония с дейностите, подкрепяни от актовете на Общността относно външното подпомагане и да се извършват в рамките на външната политика на Европейския съюз и по-специално стратегията за външните измерения на пространството на свобода, сигурност и правосъдие.
(21)
Подкрепата, предоставена от Фонда, би била по-ефикасна и по-добре насочена, ако съфинансирането на допустими дейности би се основавало на стратегическо многогодишно програмиране, изготвено от всяка държава-членка в диалог с Комисията.
(22)
Въз основа на стратегически насоки, приети от Комисията, всяка държава-членка следва да подготви многогодишен програмен документ, като отчете конкретното си положение и потребности, и очертае стратегията си за развитие, която да представлява рамката за подготовка на осъществяването на дейностите, които трябва да бъдат изброени в годишните програми.
(23)
В контекста на съвместното управление, както е посочено в член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (10) (наричан по-нататък „Финансовия регламент“), следва да се уточнят условията, позволяващи на Комисията да спазва задълженията си за изпълнение на общия бюджет на Европейските общности, и да се изяснят задълженията за сътрудничество на държавите-членки. Прилагането на тези условия би позволило на Комисията да се увери, че държавите-членки използват Фонда правилно, законосъобразно и в съответствие с принципа за добро финансово управление по смисъла на член 27 и член 48, параграф 2 от Финансовия регламент.
(24)
Държавите-членки следва да приемат съответни мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за управление и контрол, и качеството на изпълнение. За тази цел е необходимо да се определят общи принципи и необходими функции, които всички програми да изпълняват.
(25)
Поради факта, че Фондът може да подкрепя националните мерки на държава-членка за прилагане на шенгенските разпоредби, простиращи се от външния контрол по границите до визовата политика, може да участват няколко органа от държава-членка на различни нива и с различни местоположения. Следователно държавите-членки следва да определят няколко сертифициращи и одитни органи или упълномощени органи, докато не се постигне ясно разпределение на функциите за всеки от тези органи.
(26)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, държавите-членки следва да носят основната отговорност за прилагането и контрола на интервенциите на Фонда.
(27)
Задълженията на държавите-членки по отношение на системите за управление и контрол, сертифициране на разходите, и предотвратяване, откриване и отстраняване на нередности и нарушения на правото на Общността следва да бъдат уточнени, за да се гарантира ефикасното и правилно изпълнение на техните многогодишни и годишни програми. В частност, що се отнася до управлението и контрола, е необходимо да се определят условията, чието спазване от държавите-членки гарантира, че системите са въведени и функционират задоволително.
(28)
Без да се засягат правомощията на Комисията по отношение на финансовия контрол, сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област следва да бъде насърчавано.
(29)
Ефективността и влиянието на дейностите, подпомагани от Фонда, също зависят от тяхната оценка и от разпространението на резултатите. Отговорностите на държавите-членки и Комисията в това отношение и механизмите за гарантиране надеждността на оценката и качеството на свързаната информация, следва да бъдат формализирани.
(30)
Дейностите следва да бъдат оценявани с оглед междинния преглед и оценката на въздействието, а процесът на оценяване следва да бъде включен в механизмите за наблюдение на проекта.
(31)
Като се има предвид значението на прозрачността на финансирането от Общността, Комисията следва да предостави указания, за да улесни правилното потвърждаване на получената помощ от който и да е орган, неправителствена, международна организация или друго юридическо лице, получаващи безвъзмездна помощ по настоящия фонд, като се отчита практиката с други инструменти под съвместно управление, като например структурните фондове.
(32)
Настоящото решение създава финансова рамка за целия период на програмата, която съставлява основната отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура, съгласно точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (11).
(33)
Тъй като целите на настоящото решение, а именно подкрепа на създаването на обща система за интегрирано управление на границите, което включва и управлението на дейностите, организирани от консулски и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потоците от граждани на трети страни на територията на държавите-членки, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради това с оглед на степента и очакваните резултати от предложеното действие, могат да се постигнат по-добре на ниво Общност, то Общността може да вземе мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, постановен в същия член, настоящото решение не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел.
(34)
Мерките, необходими за прилагането на настоящото решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (12).
(35)
Тъй като мярката от настоящото решение относно приемането на стратегически насоки е от общ характер и е предназначена да измени несъществени елементи от настоящото решение, inter alia, чрез заличаване на някои от тези елементи или чрез допълване на настоящото решение с нови несъществени елементи, тя следва да се приеме в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО. С цел повишаване на ефикасността, при приемането на стратегическите насоки сроковете, приложими при процедурата по регулиране с контрол, следва да бъдат съкратени.
(36)
С цел гарантиране на своевременното изпълнение на дейностите по Фонда, настоящото решение следва да се прилага считано от 1 януари 2007 г.
(37)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, което попада в областите, посочени в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (13).
(38)
Следва да се предвиди разпоредба, която да позволява на представители на Исландия и Норвегия да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на изпълнителните ѝ правомощия. Такава разпоредба бе обсъдена в размяната на писма между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно комитети, които подпомагат Европейската комисия при упражняването на изпълнителните ѝ правомощия (14), приложена към споменатото в съображение 37 споразумение.
(39)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоциирането на Конфедерация Швейцария при прилагането, изпълнението и развитието на достиженията на правото от Шенген, което попада в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 4, параграф 1 от Решение 2004/860/ЕО на Съвета относно подписването от името на Европейската общност и временното прилагане на определени разпоредби на посоченото споразумение (15).
(40)
Следва да се предвиди разпоредба, която да позволява на представители на Швейцария да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на изпълнителните ѝ правомощия. Такава разпоредба бе обсъдена в размяна на писма между Съвета на Европейския съюз и Швейцария, приложена към споразумението, посочено в съображение 39.
(41)
За да се определят допълнителните правила, необходими за прилагането на настоящия инструмент, следва да се сключи споразумение между Общността и Исландия, Норвегия и Швейцария.
(42)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането му и нито е обвързана от него, нито е обект на прилагането му. Предвид това, че настоящото решение развива достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност, Дания, в съответствие с член 5 от посочения протокол, решава в шестмесечен срок след датата на приемане на настоящото решение, дали да го транспонира, или не в своето национално право.
(43)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (16) и последващото Решение 2004/926/EО на Съвета от 22 декември 2004 г. относно влизането в сила на части от достиженията на правото от Шенген за Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия (17). Следователно Обединеното кралство не участва в приемането им и не е обвързано от тях, нито е обект на прилагането им.
(44)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (18). Следователно Ирландия не участва в приемането му и нито е обвързана от него, нито е обект на прилагането му.
(45)
В съответствие с второто тире от параграф 2 от член 67 от Договора, Решение 2004/927/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г., което предвижда определени области, обхванати от дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност, да се регулират съгласно процедурата по член 251 от този договор (19) направи процедурата по член 251 от Договора приложима в областите, обхванати от член 62, параграф 1, параграф 2, буква а) и параграф 3 и член 63, параграф 2, буква б) и параграф 3, буква б) от Договора.
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ЦЕЛИ И ДЕЙНОСТИ
Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящото решение създава за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. Европейски фонд за външните граници (наричан по-нататък „Фонда“), като част от една цялостна рамка, която също включва Решение № 573/2007/ЕО, Решение № 575/2007/ЕО и Решение .../2007/ЕО, за да допринесе за утвърждаването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и прилагането на принципа на солидарност между държавите-членки.
Настоящото решение определя целите, за които Фондът допринася, изпълнението на дейностите по него, наличните финансови средства и критериите за разпределяне на наличните финансови средства.
Настоящото решение определя правила за управление на Фонда, включително финансови правила, механизми за контрол и наблюдение, основани на отговорности, разпределени между Комисията и държавите-членки.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящото решение:
1.
„външни граници“ означава сухопътните граници на държавите-членки, включително реки и езера, морета и техните летища, речни пристанища, морски пристанища и езерни пристанища, за които се прилагат разпоредбите на правото на Общността относно пресичането на външните граници, независимо дали тези граници са временни или не;
2.
„временни външни граници“ означава
а)
общата граница между държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген и държава-членка, задължена да прилага изцяло достиженията на правото от Шенген съгласно техните съответен актове за присъединяване, но за която съответното решение на Съвета, упълномощаващо я да прилага изцяло посочените достижения на правото, все още не е влязло в сила;
б)
общата граница между две държави, задължени да прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген съгласно техните съответни актове за присъединяване, но за които съответното решение на Съвета, упълномощаващо ги да прилагат изцяло споменатите достижения на правото, все още не е влязло в сила;
3.
„гранично-пропускателен пункт“ означава всеки пропускателен пункт, където компетентните органи са разрешили преминаването на външните граници в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 562/2006;
4.
„Агенция“ означава Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004.
Член 3
Общи цели
1. Фондът допринася за постигането на следните цели:
а)
ефективно организиране на задачи, свързани с контрола и наблюдението на външните граници;
б)
ефективно управление на потоците от лица на външните граници от страна на държавите-членки, за да се гарантира, от една страна, високо ниво на защита по външните граници, и от друга страна, безпроблемно преминаване на външните граници в съответствие с достиженията на правото от Шенген, включително принципите на уважително отношение и опазване на достойнството;
в)
единно прилагане от страна на граничната охрана на разпоредбите на правото на Общността относно преминаването на външните граници, в частност Регламент (ЕО) № 562/2006;
г)
подобряване на управлението на дейности, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потока на граждани на трети страни към територията на държавите-членки и сътрудничеството между държавите-членки в това отношение.
2. Фондът участва във финансирането на техническата помощ по инициатива на държавите-членки или на Комисията.
Член 4
Конкретни цели
1. По отношение на целта, определена в член 3, параграф 1, буква а), Фондът подпомага следните дейности в държавите-членки:
а)
прилагането на препоръките, оперативните стандарти и най-добрите практики, произтичащи от оперативното сътрудничество между държавите-членки в сферата на граничния контрол;
б)
разработване и прилагане на мерките, необходими за подобряване на системите за наблюдение между гранично-пропускателните пунктове;
в)
въвеждане на мерки или разработване на ефективни системи, позволяващи методичното събиране на информация за променящото се положение в участъка пред, непосредствено зад и на външните граници;
г)
гарантиране на целесъобразно регистриране на броя лица, преминаващи всякакви видове външни граници (сухоземни, въздушни, морски);
д)
въвеждане или модернизация на система за събиране на статистически и административни данни за категориите пътници, броя и естеството на проверките и мерките за наблюдение на различните видове вътрешни граници, въз основа на регистрация и други източници за събиране на данни;
е)
установяването на ефективно, структурирано, стратегическо и оперативно сътрудничество между всички органи, функциониращи на гранично-пропускателните пунктове;
ж)
подобряване на капацитета и квалификациите на граничната охрана при изпълнение на техните задачи, свързани с наблюдение, консултиране и контрол;
з)
подобряване на обмена на информация на национално ниво между органите, отговорни за управлението на външните граници и между тези органи и други органи, отговорни за миграция, убежище и други свързани с тях въпроси;
и)
разпространение на стандартите за управление на качеството.
2. По отношение на целта, определена в член 3, параграф 1, буква б), Фондът подпомага следните дейности в държавите-членки:
а)
освен по отношение на временните външни граници, разработването на нови работни методи, логистични мерки и най-съвременна технология за засилването на системния контрол върху лицата при влизане и излизане от гранично-пропускателните пунктове;
б)
насърчаване на използването на технологии и специализирано обучение на персонала, който носи отговорност за ефективното им използване;
в)
насърчаване на обмена на информация и подобряване на обучението върху подправени пътни документи, включително разработване и разпространение на общи инструменти и практики за разкриването на такива документи;
г)
насърчаване на ефективното извършване на справки със съществуващи данни в реално време на гранично-пропускателните пунктове чрез използване на широко разпространени ИТ системи, като Шенгенската информационна система (ШИС) и Визовата информационна система (ВИС), и ефективен обмен на информация между всички гранично-пропускателни пунктове по външните граници в реално време;
д)
гарантиране на оптимално прилагане на оперативно и техническо ниво на резултатите от анализите на риска.
3. По отношение на целта, предвидена в член 3, параграф 1, буква в) Фондът подпомага следните конкретни цели:
а)
постепенно установяване във всяка държава-членка на единно образование, обучение и квалификации на граничната охрана, в частност чрез прилагането на обща базова програма за обучение, разработена от Агенцията, както и чрез целесъобразни допълнения към дейността на Агенцията в тази област;
б)
подпомагане и увеличаване на обмена и командироването на гранична охрана между държавите членки като допълнение към насоките и дейностите на Агенцията в тази област;
в)
насърчаване на използването на съвместими най-съвременни технологии по външните граници винаги, когато това е безусловно необходимо за правилното, ефективно или единно прилагане на правилата;
г)
увеличаване на капацитета на органи за прилагане на едни и същи процедури и за взимане на последователни, бързи и целесъобразни решения по въпросите на преминаването на външните граници, включително издаването на визи;
д)
насърчаване на използването на общо Практическо ръководство за гранична охрана;
е)
изграждане и модернизиране на места и центрове за лица, които не са получили разрешение за влизане и за лица, които са задържани след като са преминали границата незаконно или когато приближават външните граници с цел незаконно влизане на територията на държави-членки;
ж)
повишаване на сигурността на помещенията в гранично-пропускателните пунктове, за да се гарантира безопасността на граничната охрана и защитата на оборудването, системите за сигурност и транспортните средства.
4. По отношение на целта, предвидена в член 3, параграф 1, буква г) Фондът подпомага следните конкретни цели:
а)
увеличаване на оперативния капацитет на мрежата от служители за връзка по въпросите на миграцията и насърчаването на по-ефективното сътрудничество чрез тази мрежа между службите на държавите-членки;
б)
въвеждане на мерки, целящи подпомагане на държавите-членки и превозвачите при изпълнението на задълженията, наложени им по силата на Директива 2004/82/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно задължението на превозвачите да съобщават данни на пътниците (20) и член 26 от Конвенцията от 19 юни 1990 г. за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (21) (наричана по-нататък „Шенгенската конвенция“), с цел предотвратяване на незаконното достигане до външните граници;
в)
насърчаване на по-ефективно сътрудничество с превозвачите на летищата в страните на отпътуване, включително единно обучение на персонала на превозвачите по отношение на пътните документи;
г)
насърчаване на управлението на качеството, доброто обслужване и инфраструктурните съоръжения в процеса на кандидатстване за виза;
д)
насърчаване на сътрудничеството между държавите-членки в увеличаването на капацитета на консулските служби за разглеждане на молбите за виза;
е)
насърчаване на общите практики за разследване, единните административни процедури и решения относно визите на консулските служби на държава-членка в различни трети страни;
ж)
насърчаване на напредъка към системно и редовно сътрудничество между консулските и други служби на различни държави-членки, и по-конкретно във връзка с ВИС, включително обединяването на ресурси и средства за издаване на визи, обмен на информация, проучвания и разследвания относно молбите за визи и създаването на общи центрове за кандидатстване за визи;
з)
насърчаване на националните инициативи, насочени към общи практики за разследване, единни административни процедури и решения относно визи от страна на консулските служби на различните държави-членки;
и)
създаване на общи консулски представителства.
Член 5
Допустими дейности в държавите-членки
1. Фондът подпомага дейности в държавите-членки, свързани с конкретните цели, определени в член 4, и в частност следното:
а)
гранично-пропусквателните инфраструктури и свързаните с тях сгради, като гранични пунктове, хеликоптерни площадки или алеи и кабини за нареждане на опашка на автомобили или лица на гранично-пропускателните пунктове;
б)
инфраструктури, сгради и системи, необходими за наблюдението на участъците между гранично-пропускателните пунктове и защитата срещу незаконното преминаване на външната граница;
в)
оперативно оборудване като сензори, видео-наблюдение, инструменти за проверка на документите, уреди за разкриване и подвижни или стационарни терминали за справка със ШИС, ВИС, Европейската система за архивиране на изображения (FADO) и други европейски и национални системи;
г)
транспортни средства за контрола на външните граници, като автомобили, плавателни съдове, хеликоптери и леки самолети, специално снабдени с електронно оборудване за наблюдението на границата и забелязване на лица в транспортни средства;
д)
оборудване за обмен на информация в реално време между съответните органи;
е)
ИКТ системи;
ж)
програми за командироване и обмен на персонал като гранична охрана, служители, отговарящи за имиграцията и консулски служители;
з)
обучение и подготовка на персонал в рамките на съответните органи, включително езиково обучение;
и)
инвестиране в разработването, тестването и монтирането на най-съвременни технологии;
й)
проучвания и пилотни проекти за прилагане на препоръки, оперативни стандарти и най-добрите практики, произтичащи от оперативното сътрудничество между държавите-членки в сферата на граничния контрол;
к)
проучвания и пилотни проекти, целящи да стимулират нововъведенията, да улеснят обмена на опит и добра практика, и да подобрят качеството на управлението на дейностите, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потока от граждани на трети страни към територията на държавите-членки и сътрудничеството между държавите-членки във връзка с това.
2. Фондът не подпомага дейности, свързани с временните външни граници, когато подобни дейности изискват структурна инвестиция, несъвместима с целта за премахване на проверките на лица на тези граници и по-специално в съответствие с букви а) и б) от параграф 1.
Член 6
Специална транзитна схема Калининград
1. Фондът оказва подкрепа по отношение на неосъществените такси върху транзитни визи и допълнителните разходи, понесени в процеса на прилагане на схемата за документ за улеснен транзит и документ за улеснен транзит с влак съгласно Регламент (ЕО) № 693/2003 на Съвета (22) и Регламент (ЕО) № 694/2003 на Съвета (23).
2. По смисъла на параграф 1, допълнителни разходи означава разходи, които произтичат пряко от конкретните изисквания за привеждането в действие на специалната транзитна схема и които не са понесени в резултат на издаването на транзитни или други визи.
Следните видове допълнителни разходи са допустими за финансиране:
а)
инвестиция в инфраструктури;
б)
подготовка на персонала, който привежда в действие специалната транзитна схема;
в)
допълнителни оперативни разходи, включително заплатите на персонала, който привежда в действие специалната транзитна схема.
3. Неосъществените такси, предвидени в параграф 1, се изчисляват въз основа на сумите на таксите за транзитни визи, определени в приложение 12 към Общите консулски инструкции относно визите, в границите на финансовата рамка, предвидена в член 14, параграф 9.
Член 7
Дейности на Общността
1. По инициатива на Комисията, до 6 % от наличните средства на Фонда могат да се използват за финансиране на транснационални дейности или дейности в интерес на Общността като цяло (наричане по-нататък „дейности на Общността“), касаещи следните цели:
а)
принос към разширяването на дейностите, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потока на граждани на трети страни към територията на държавите-членки и сътрудничеството между държавите-членки в това отношение, включително дейностите на ALO и ILO;
б)
насърчаване на по-нататъшното включване на митническите, ветеринарните и фитосанитарните проверки в интегрираното гранично управление в съответствие с развитието на политиката в тази област;
в)
предоставяне на помощни услуги на държавите-членки в случай на надлежно обосновани спешни ситуации, изискващи неотложни действия.
2. За да отговарят на изискванията за финансиране, дейностите на Общността по параграф 1, букви а) и б), по-конкретно трябва:
а)
да способстват за сътрудничеството от страна на Общността при прилагането на законодателството и добрите практики на Общността;
б)
да способстват за създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между организации, намиращи се в две или повече държави-членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и добра практика;
в)
да подпомагат проучванията, разпространението и обмена на информация относно добрите практики и всички други аспекти на общата цел за допринасяне към разширяването на дейностите, организирани от консулските служби на държавите-членки в трети страни и сътрудничеството между държавите-членки в тази област, включително при използването на най-съвременни технологии;
г)
да подпомагат пилотни проекти и проучвания, изследващи възможността за нови форми на сътрудничество от страна на Общността и на законодателство на Общността в тази област, в частност общите центрове за кандидатстване;
д)
да подпомагат разработването и прилагането от страна на държавите-членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за измерване развитието на политиката в областта на визовата политика и консулското сътрудничество.
3. Годишната работна програма, определяща приоритетите в дейностите на Общността, се приема в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ НА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПОМОЩ
Член 8
Взаимно допълване, съответствие и съвместимост
1. Фондът предоставя помощ, която допълва националните, регионалните и местните дейности, като ги включва в приоритетите на Общността.
2. Комисията и държавите-членки гарантират, че предоставената от Фонда и държавите-членки помощ е в съответствие с дейностите, политиките и приоритетите на Общността. По-конкретно това съответствие се отбелязва в многогодишната програма, спомената в член 21.
3. Финансираните от Фонда операции са в съответствие с разпоредбите на Договора и приетите съгласно тях актове.
Член 9
Програмиране
1. Целите на Фонда се осъществяват в рамките на многогодишния програмен период от 2007 до 2013 г., като подлежат на междинен преглед в съответствие с член 24. Многогодишната програмна система включва приоритетите и процес на управление, вземане на решения, одитиране и сертифициране.
2. Одобрената от Комисията многогодишна програма се изпълнява посредством годишни програми.
Член 10
Интервенция на принципа на субсидиарност и пропорционалност
1. За изпълнението на многогодишните и годишните програми, споменати в членове 21 и 23, са отговорни държавите-членки на съответното териториално ниво, в съответствие с институционалната система, която е специфична за всяка държава-членка. Тази отговорност се упражнява в съответствие с настоящото решение.
2. Средствата, използвани от Комисията и от държавите-членки, варират в зависимост от степента на участие на Комисията във връзка с разпоредбите за одит. Разграничаване се прилага и по отношение на разпоредбите за оценяване и докладите за многогодишните и годишните програми.
Член 11
Методи за изпълнение
1. Отпуснатият от Общността бюджет за Фонда се изпълнява в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Финансовия регламент, с изключение на дейностите на Общността, споменати в член 7 и техническата помощ по член 17 от настоящото решение.
2. Комисията упражнява своята отговорност по изпълнението на общия бюджет на Европейските общности чрез:
а)
проверка на наличието и правилното функциониране на системи за управление и контрол в държавите-членки в съответствие с описаните в член 34 процедури;
б)
задържане или временно преустановяване на всички или част от плащанията в съответствие с членове 43 и 44, ако националните системи за управление и контрол не изпълнят функцията си, и чрез прилагане на каквато и да е друга необходима финансова корекция в съответствие с описаните в членове 47 и 48 процедури.
3. Страните, които участват в прилагането, изпълнението и развитието на достиженията на правото от Шенген, участват във Фонда в съответствие с настоящото решение.
4. Сключват се договорености, в които се посочват допълнителни правила, необходими за такова участие, включително разпоредби, гарантиращи защитата на финансовите интереси на Общността и правомощията за извършване на одит на Сметната палата.
Член 12
Партньорство
1. Всяка държава-членка създава, в съответствие със своите действащи национални правила и практики, партньорство с органите и организациите, участващи в изпълнението на многогодишната програма, или способни да допринесат за нейното развитие, според съответната държава-членка.
Тези органи и организации може да включват компетентните регионални, местни, градски и други административни органи, международни организации, в частност Върховния комисар за бежанците на ООН (ВКБООН) и структури, представляващи гражданското общество, като неправителствени организации или социални партньори.
2. Това партньорство се осъществява при пълно зачитане на съответната институционална, правна и финансова юрисдикция на всяка категория партньори.
ГЛАВА III
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 13
Общи ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на настоящото решение от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е в размер на 1 820 милиона EUR.
2. Годишните отпускани средства за Фонда се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Комисията прави примерни годишни разбивки по държави-членки в съответствие с определените в член 14 критерии.
Член 14
Годишно разпределение на ресурсите за допустими дейности в държавите-членки
1. Наличните годишни ресурси се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
30 % за външната сухоземна граница;
б)
35 % за външните морски граници;
в)
20 % за летищата;
г)
15 % за консулските представителства.
2. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква а) се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
70 % за дължината на границата, която се изчислява въз основа на тегловните коефициенти за всеки конкретен участък, определен съгласно член 15, параграф 3, буква а); и
б)
30 % за работното натоварване на външните им сухопътни граници, както е определено съгласно параграф 7, буква а).
3. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква б) се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
70 % за дължината на границата, която се изчислява въз основа на тегловните коефициенти за всеки конкретен участък, определен съгласно член 15, параграф 3, буква б) и
б)
30 % за работното натоварване на външните им сухопътни граници, както е определено съгласно параграф 7, буква а).
4. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква в) се разпределят между държавите-членки в съответствие с работното натоварване на техните летища, както е определено съгласно параграф 7, буква б).
5. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква г) се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
50 % за броя консулски представителства на държавите членки в страните, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г., в който се изброяват третите страни, чиито граждани е необходимо да имат визи, когато пресичат външните граници и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (24); и
б)
50 % за натоварването във връзка с управлението на визовата политика в консулските представителства на държавите-членки в страните, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 539/2001 , както е определено съгласно параграф 7, буква в) от настоящия член.
6. С оглед на годишното разпределение на ресурсите по отношение на параграф 1, букви а) и б)
а)
се взима предвид, макар и да не представлява външна сухоземна граница, линията между областите, споменати в член 1 от Регламент (ЕО) № 866/2004 на Съвета от 29 април 2004 г. под режима съгласно член 2 от Протокол № 10 от Акта за присъединяване, докато са приложими разпоредбите на член 1 от Протокол № 10 от Акта за присъединяване от 2003 г. (25), но не и морската граница северно от тази линия;
б)
„външни морски граници“ означава, външната граница на териториалното море на държавите-членки, така както е определена съгласно членове 4 и 16 от Конвенцията на ООН по морско право с ограничението, че в случаите когато регулярни широкомащабни операции са необходими за предотвратяване на неправомерна миграция/незаконно влизане, това е външната граница на зоната с висока опасност, която се определя като се отчитат оперативните данни през последните две години, предоставени от въпросните държави-членки. Това определение на „външни морски граници“ се използва изключително за целите на настоящото решение и всички операции зачитат международното право.
7. Работното натоварване се основава на средните стойности за последните две години на следните фактори:
а)
на външните сухопътни и външните морски граници:
i)
броя на лицата, преминаващи външните граници на определените гранично-пропускателни пунктове;
ii)
броя на гражданите на трети страни, които са получили отказ за влизане през тази външна граница;
iii)
броя на гражданите на трети страни, задържани след като са преминали границата незаконно, включително броя на лицата, задържани при преминаване по море;
б)
на летищата:
i)
броя на лицата, преминаващи външните граници на определените гранично-пропускателни пунктове;
ii)
броя на гражданите на трети страни, които са получили отказ за влизане през тази външна граница;
в)
в консулските представителства:
броя на молбите за визи.
За 2007 г. работното натоварване се основава само на стойностите от 2005 г.
8. Претеглянето съгласно параграфи 2 и 3 се определя от Агенцията в съответствие с член 15.
9. По отношение на дължината на външните сухопътни граници съгласно параграф 2, буква а), при изчислението на годишното разпределение на ресурсите не се отчитат временните външни граници. Все пак се отчитат временните външни граници на държава-членка, която се е присъединила към Европейския съюз до 1 май 2004 г., с държава-членка, която се е присъединила след 1 май 2004 г.
10. За референтни стойности за работното натоварване, посочено в параграф 7 се приемат последните статистически данни, осигурени от Комисията (Евростат) въз основа на данни, предоставяни от държавите-членки в съответствие с Общностното право.
Когато държавите-членки не са предоставили на Комисията (Евростат) съответните статистики, те осигуряват предварителни данни във възможно най-кратък срок.
Преди да приеме тези данни за референтни стойности, Комисията (Евростат) оценява качеството, съпоставимостта и пълнотата на статистическата информация в съответствие с нормалните процедури на работа. По искане на Комисията (Евростат), държавите-членки й предоставят цялата необходима информация за извършване на гореспоменатото.
11. Когато референтните стойности не са налични под формата на статистика, предоставена от Статистическата служба на Европейските общности в съответствие с правото на Общността, държавите-членки предоставят временни данни на Комисията до 1 ноември всяка година, за да се направи прогноза за сумата, която ще им бъде разпределена за следващата година в съответствие с член 23, параграф 2.
Преди да приеме тези данни за референтни стойности, Комисията (Евростат) може да оценява качеството, съпоставимостта и пълнотата на статистическата информация в съответствие с нормалните процедури на работа. По искане на Комисията (Евростат), държавите-членки й предоставят цялата необходима информация за извършване на гореспоменатото.
12. Разпределението на ресурсите съгласно параграф 1 не включва ресурсите, разпределени за целите на членове 6 и 19. Ресурсите, разпределени за целите на член 6, не надхвърлят 108 милиона EUR за периода от 2007 до 2013 г.
Член 15
Анализ на риска, извършен от Агенцията за целите на годишното разпределение на ресурсите
1. За извършване на претеглянето по член 14, параграф 8, до 1 април всяка година Агенцията предоставя на Комисията конкретен доклад, описващ трудностите при наблюдението на границите и положението на външните граници на държавите-членки, като отдава специално внимание на особената близост на държавите-членки до високорискови зони на незаконна имиграция за предходната година, като също така отчита и броя лица, които са влезли в тези държави-членки незаконно, както и големината на тези държави-членки.
2. Този доклад, в съответствие с Общия модел за интегриран анализ на риска по член 4 от Регламент (ЕО) № 2007/2004 анализира заплахите, засегнали сигурността на външните граници на държавите-членки в предходната година, като отчита политическия, икономическия и социален напредък в третите страни, в частност в съседните трети страни и определя евентуални бъдещи тенденции в миграционните потоци и незаконните дейности по външните граници.
Този анализ се основава главно на следната информация, предоставена на Агенцията от държавите-членки или получена от Комисията (Евростат):
а)
броя граждани на трети страни, получили отказ за влизане на външната граница;
б)
броя граждани на трети страни, задържани при незаконното преминаване или при опит за незаконно преминаване на външната граница;
в)
броя задържани лица, които умишлено са подпомогнали неразрешеното влизане на граждани на трети страни;
г)
броя подправени или фалшиви пътни документи и броя пътни документи и визи, издадени въз основа на неверни данни, които са забелязани на гранично-пропускателните пунктове в съответствие със Кодекса на Шенгенските граници.
Когато рефрентните стойности не са предоставени под формата на статистика, осигурена от Комисията (Евростат), а от държавите-членки, Агенцията може да поиска от тези държави-членки информация, необходима за оценяване на качеството, сравнимостта и пълнотата на статистическата информация. Агенцията може да поиска помощ от Комисията (Евростат) за извършването на това оценяване.
3. Накрая, докладът посочва, в съответствие с параграфи 1 и 2, съответните нива на заплаха по външните граници за всяка държава-членка и определя следните специфични фактори за претегляне за всеки участък от външната граница на конкретната държава-членка:
а)
външна сухопътна граница:
i)
фактор 1 за нормална заплаха
ii)
фактор 1,5 за средна заплаха
iii)
фактор 3 за голяма заплаха;
б)
външна морска граница:
i)
фактор 0 за минимална заплаха
ii)
фактор 1 за нормална заплаха
iii)
фактор 3 за средна заплаха
iv)
фактор 8 за голяма заплаха.
Член 16
Структура на финансиране
1. Финансовото участие на Фонда се осъществява под формата на безвъзмездни помощи.
2. Подпомаганите от Фонда дейности са с нестопанска цел, съфинансират се от публични и частни източници, като финансирането им от други източници, обхванати от общия бюджет на Европейския съюз, не е допустимо.
3. Годишно отпусканите от Фонда суми представляват допълнение към публични или еквивалентни разходи, отпуснати от държавите-членки за мерките, предмет на настоящото решение.
4. Участието на Общността в подпомагани от нея проекти, що се отнася до дейности, изпълнявани в държавите-членки съгласно член 4, не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, определени в член 20.
Участието на Общността се увеличава до 75 % в държавите-членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
5. В рамките на осъществяването на националното програмиране съгласно глава IV държавите-членки подбират проекти за финансиране въз основа на следните минимални критерии:
а)
състоянието и потребностите на държавата-членка;
б)
съотношението себестойност/ефективност на разходите, inter alia предвид броя лица, обхванати от проекта;
в)
опита, експертните умения, надеждността и финансовото участие на организацията, кандидатстваща за финансиране, както и на всяка организация партньор;
г)
степента на допълване между проектите и други дейности, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, или включени в рамките на национални програми.
6. По правило финансовата помощ на Общността, отпускана за подкрепяни от Фонда дейности, се предоставя за период, не по-дълъг от три години, при условие, че се изготвят периодични отчетни доклади.
Член 17
Техническа помощ по инициатива на Комисията
1. По инициатива на и/или от името на Комисията Фондът може да финансира до горна граница от 500 000 EUR от годишния си бюджет подготвителни мерки, мерки за наблюдение, за административно и техническо обслужване, както и мерки за оценка, одит и инспекции, необходими за прилагането на настоящото решение.
2. Тези мерки включват:
а)
проучвания, оценки, експертни доклади и статистики, включително такива от общ характер, свързани с дейността на Фонда;
б)
мерки за информиране на държавите-членки, крайните бенефициери и широката общественост, вкл. разяснителни кампании и изграждане на обща база данни за проекти, финансирани по линия на Фонда;
в)
изграждането, функционирането и осъществяването на взаимовръзка между компютърни системи за управление, наблюдение, инспекция и оценка;
г)
разработването на обща рамка за оценка и наблюдение, както и на системи от показатели, които отчитат при целесъобразност националните показатели;
д)
дейности по подобряване на методите за оценка, както и обмен на информация относно практики в тази област;
е)
мерки с цел осигуряване на информация и обучение на органите, определени от държавите-членки в съответствие с член 27, в допълнение към усилията на държавите-членки за предоставяне на общи указания на същите съгласно член 33, параграф 2.
Член 18
Техническа помощ за държави-членки
1. По инициатива на съответната държава-членка Фондът може да финансира за всяка годишна програма подготвителни мерки, мерки за управление, наблюдение, оценка, информация и контрол, както и мерки за повишаване на административния капацитет с оглед изпълнение на дейностите по Фонда.
2. Сумата, определена за техническа помощ по всяка годишна програма, не може да надхвърли:
а)
за периода от 2007 до 2010 г., 7 % от общата годишна сума на съфинансирането, отпуснато на държавата-членка, плюс 30 000 EUR; и
б)
за периода от 2011 до 2013 г., 4 % от общата годишна сума на съфинансирането, отпуснато на държавата-членка, плюс 30 000 EUR.
Член 19
Конкретни дейности
1. Комисията ежегодно съставя списък с конкретни дейности, които да се извършат от държавите-членки и, когато е целесъобразно, в сътрудничество с Агенция, допринасящи за разработването на обща интегрирана система за управление на границите чрез преодоляване на слабостите на стратегически гранични пунктове, посочени в анализите на риска съгласно член 15.
2. Годишната работна програма, спомената в член 7, параграф 3, определя рамката за финансиране на тези дейности, включително целите и критериите за оценка.
3. Набелязаните дейности се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
4. Финансовата помощ на Фонда за предвидените в член 5 конкретни дейности се ограничава до период от шест месеца и не надхвърля 80 % от себестойността на всяка дейност.
5. Наличните годишни ресурси за тези дейности не надхвърлят 10 милиона EUR. Ресурсите, налични след извършване на подбора съгласно параграф 3, може да използват за финансиране на дейностите, определени в член 7.
ГЛАВА IV
ПРОГРАМИРАНЕ
Член 20
Приемане на стратегически насоки
1. Комисията приема стратегически насоки, определящи рамка за дейността на Фонда, като взема под внимание напредъка в развитието и прилагането на законодателството на Общността в областта на политиката за предоставяне на убежище, както и примерното разпределение на финансовите средства на Фонда за периода на многогодишната програма.
2. За общите цели, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и в), тези насоки по-конкретно привеждат в действие приоритетите на Общността с оглед постепенно напредване в създаването на обща система за интегрирано управление на границите по отношение на външните граници и засилване на контрола и наблюдението на външните граници на Съюза.
3. За общите цели, посочени в член 3, параграф 1, буква г), тези насоки по-конкретно привеждат в действие приоритетите на Общността с оглед развитието на общата визова политика като част от многопластова система, целяща улесняване на законното пътуване и справяне с незаконната имиграция чрез оптимизиране на процедурите в местните консулски мисии.
4. Комисията приема стратегическите насоки за многогодишния програмен период до 31 юли 2007 г.
5. Стратегическите насоки се приемат в съответствие с процедурата на регулиране с контрол, посочена в член 56, параграф 3. Веднъж приети, тези стратегически насоки се добавят като приложение към настоящото решение.
Член 21
Подготовка и одобряване на националните многогодишни програми
1. Всяка държава-членка предлага, въз основа на споменатите в член 20 стратегически насоки, проект за многогодишна програма, който се състои от следните елементи:
а)
описание на текущата ситуация в държавата-членка що се отнася до инфраструктура, оборудване, транспортни средства, ИКТ системи и договорки за подготовка и обучение на персонал от службите на граничните и консулските власти;
б)
анализ на изискванията на въпросните държави-членки що се отнася до инфраструктурата, оборудването, транспортните средства, ИКТ системите и договорености за подготовка и обучение на персонала от службите на граничните и консулските власти, и определяне на оперативните цели за изпълнението на тези изисквания по време на периода, обхванат от многогодишната програма;
в)
представяне на подходяща стратегия за постигане на споменатите цели с посочване на приоритетите при осъществяването им, както и описание на дейностите, предвидени за изпълнение на тези приоритети;
г)
данни за съвместимостта на тази стратегия с други регионални, национални и общностни инструменти;
д)
информация за приоритетите и конкретните им цели. Тези цели се изразяват количествено чрез ограничен брой показатели при отчитане на принципа на пропорционалност. Показателите трябва да позволяват да се определи постигнатият спрямо изходното състояние напредък, както и ефективността на поставените цели при осъществяване на приоритетите;
е)
описание на избрания подход при прилагане принципа на партньорство, определен в член 12;
ж)
проект за план за финансиране, в който за всеки приоритет и за всяка годишна програма се определя предлаганото финансово участие на Фонда, както и общият размер на общественото или частно съфинансиране;
з)
разпоредбите, установени, за да се гарантира публичност на многогодишната програма.
2. Държавите-членки внасят многогодишната си програма в Комисията най-късно до четири месеца, след като Комисията е предоставила стратегическите насоки.
3. За да одобри проекта за многогодишна програма, Комисията разглежда
а)
съвместимостта на проекта за многогодишната програма с целите на Фонда и стратегическите насоки, определени в член 20;
б)
основателността на дейностите, предвидени в проекта на многогодишната програма, от гледна точка на предлаганата стратегия;
в)
съответствието многогодишните програми с механизмите за управление и контрол, определени от държавата-членка във връзка с осъществяването на интервенциите на Фонда, с разпоредбите на настоящото решение;
г)
съответствието на проекта за многогодишна програма с правото на Общността, по-специално с Общностното право, целящо да гарантира свободното движение на лица в съчетание с пряко свързаните съпътстващи мерки относно контрола на външните граници, убежището и имиграцията.
4. Когато Комисията прецени, че даден проект за многогодишна програма е несъвместим със стратегическите насоки и/или не съответства било на разпоредбите на настоящото решение относно системите за управление и контрол, било на правото на Общността, тя приканва държавата-членка да предостави цялата необходима информация и, ако е целесъобразно, да внесе съответните изменения в предложената многогодишна програма.
5. Комисията одобрява всяка многогодишна програма в тримесечен срок от нейното официално внасяне, по реда на процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
Член 22
Преразглеждане на многогодишни програми
1. По инициатива на съответната държава-членка или на Комисията многогодишната програма се преразглежда и при необходимост в нея се внасят изменения за остатъка от програмния период с цел съобразяване в по-голяма степен или в по-различен аспект с приоритетите на Общността. Многогодишната програма може да бъде преразгледана и от гледна точка на извършено оценяване и/или вследствие на срещнати трудности при нейното изпълнение.
2. Комисията приема решение, с което се одобряват измененията в многогодишната програма, във възможно най-кратък срок след официалното подаване на искане от съответната държава-членка. Измененията на многогодишната програма се извършват в съответствие с посочената в член 56, параграф 2 процедура.
Член 23
Годишни програми
1. Одобрените от Комисията многогодишни програми се изпълняват посредством годишни програми.
2. Комисията предоставя на държавите-членки най-късно до 1 юли всяка година разчет на сумите, които ще им бъдат отпуснати за следващата година в рамките на общия размер на отпуснатите на Фонда средства според годишната бюджетна процедура, като тези суми се изчисляват по реда на член 14.
3. До 1 ноември всяка година държавите-членки представят на Комисията проект за годишна програма за следващата година, изготвен в съответствие с многогодишната програма и включващ следните елементи:
а)
общите правила за подбор на проекти за финансиране по годишната програма;
б)
описание на дейностите за подпомагане по годишната програма;
в)
предложеното финансово разпределение на средствата на Фонда между различните дейности по програмата и исканата сума за техническа помощ по член 18 за целите на изпълнението на годишната програма.
4. Когато разглежда проекта за годишна програма на държава-членка, Комисията взема под внимание окончателния размер на средствата, отпуснати на Фонда според бюджетната процедура.
В едномесечен срок от официалното внасяне на проекта Комисията уведомява държавата-членка дали той може да бъде одобрен, или не. В случай, че проектът за годишна програма е несъвместим с многогодишната програма, Комисията приканва държавата-членка да предостави цялата необходима информация и, когато е целесъобразно, да внесе съответните изменения в проекта за годишна програма.
Комисията приема решението за финансиране, одобряващо годишната програма, до 1 март на въпросната година. Решението указва размера на сумата, отпусната на държавата-членка, и периода, за който разходите са допустими.
5. С цел разрешаване на надлежно обосновани спешни ситуации, които не е могло да бъдат предвидени към момента на одобряване на годишната програма и изискват неотложни действия, държава-членка може да преразпредели до 10 % от финансовото разпределение на отпуснатите от Фонда средства между посочените в годишната програма дейности, или да пренасочи до 10 % от разпределението за други дейности при спазване на настоящото решение. Комисията бива уведомена от съответната държава-членка за измененията в годишната програма.
Член 24
Междинен преглед на многогодишната програма
1. Комисията прави преглед на стратегическите насоки и при необходимост приема, до 31 март 2010 г., нови стратегически насоки за периода от 2011 до 2013 г.
2. В случай че такива стратегически насоки бъдат приети, всяка държава-членка преразглежда многогодишната си програма и ако е целесъобразно, внася изменения в нея.
3. Разпоредбите на член 21 относно подготовката и одобряването на многогодишните национални програми се прилагат mutatis mutandis относно подготовката и одобряването на изменените многогодишни програми.
4. Изменените стратегически насоки се приемат в съответствие с процедурата на регулиране с контрол, посочена в член 56, параграф 3.
ГЛАВА V
СИСТЕМИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 25
Прилагане
Комисията отговаря за прилагането на настоящото решение и за целта приема необходимите правила по прилагането.
Член 26
Общи принципи на системите за управление и контрол
Системите за управление и контрол на многогодишните програми, приети от държавите-членки, включват следното:
а)
определение за функциите на организациите, свързани с управлението и контрола, и разпределение на функциите в рамките на всяка организация;
б)
спазване принципа на разделение на функциите между и в рамките на тези организации;
в)
достатъчни ресурси за всяка организация или звено за изпълнение на функциите, отредени им за периода на осъществяване на съфинансираните от Фонда дейности;
г)
процедури за гарантиране на правилността и редовността на разходите, декларирани според многогодишните програми;
д)
надеждни счетоводни системи, системи за наблюдение и финансова отчетност в електронен вид;
е)
система за отчетност и наблюдение в случаите, когато отговорната организация делегира изпълнението на задачите си на друга;
ж)
процедурни ръководства относно функциите, които ще бъдат изпълнявани;
з)
механизми за извършване на одит на функционирането на системата;
и)
системи и процедури за осигуряване на надеждна одитна пътека;
й)
процедури за отчетност и наблюдение за нередности и възстановяване на неоснователно изплатени суми.
Член 27
Определяне на органите
1. С цел изпълнение на многогодишната и годишните си програми, държавата-членка определя следното:
а)
отговорен орган: функционална структура на държавата-членка, национален обществен орган или организация, определени от държавата-членка, или частноправен субект на държавата-членка, изпълняващ обществени функции, която отговаря за управлението на многогодишната програма и годишните програми, подпомагани от Фонда, и осигурява цялата комуникация с Комисията;
б)
сертифициращ орган: национален обществен орган или организация, или лице, действащо в качеството на такава организация или орган, определени от държавата-членка да заверяват декларациите за разходите преди те да бъдат изпратени до Комисията;
в)
одитен орган: национален обществен орган или организация, при условие, че е функционално независим от отговорния орган и сертифициращия орган, определен от държавата-членка и отговарящ за проверката на ефективното функциониране на системата за управление и контрол;
г)
когато е целесъобразно, упълномощен орган.
2. Държавата-членка определя правила, уреждащи нейните отношения с органите, посочени в параграф 1, както и отношенията на тези органи с Комисията.
3. Съгласно член 26, буква б), някои или всички органи, посочени в параграф 1 от настоящия член, могат да представляват част от една и съща организация.
4. Редът за прилагане на членове 28-32 се приема от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
Член 28
Отговорен орган
1. Отговорният орган отговаря най-малко на следните условия. Той:
а)
е юридическо лице, освен ако е функционална структура на държавата-членка;
б)
разполага с необходимата инфраструктура за добра комуникация с широк обхват от потребители, както и с отговорните организации на останалите държави-членки и Комисията;
в)
работи в административна среда, която му предоставя възможност да изпълнява задачите си правилно, като избягва всякакви конфликти на интереси;
г)
е в състояние да прилага правилата за управление на фондовете на Общността;
д)
притежава финансовия и управленски капацитет, съответстващи на обема на средствата на Общността, които ще се изисква да управлява;
е)
разполага със служители, които имат необходимата професионална квалификация за извършване на административна дейност в международни условия.
2. Държавата-членка предоставя на отговорния орган достатъчно финансиране, така че той да може да продължи да изпълнява задачите си правилно през периода 2007-2013 г.
3. Комисията може да подпомага държавите-членки в обучението на служители, в частност предвид правилното прилагане на глави V-IХ.
Член 29
Задачи на отговорния орган
1. Отговорният орган отговаря за управлението и изпълнението на многогодишната програма в съответствие с принципа за добро финансово управление.
В частност той:
а)
се допитва до партньорите съгласно член 12;
б)
внася в Комисията предложения за многогодишна и годишни програми, определени в членове 21 и 23;
в)
организира и публикува покани за обществени поръчки и предложения, ако е целесъобразно;
г)
организира процедури за подбор на проекти за съфинансиране от Фонда в съответствие с критериите, изложени в член 16, параграф 5;
д)
приема плащания, извършени от Комисията, и извършва плащания за крайните бенефициери;
е)
осигурява съгласуваност и взаимно допълване между съфинансиране от Фонда и от други национални и общностни финансови инструменти;
ж)
наблюдава предоставянето на съфинансирани продукти и услуги, проверява дали заявените за дейностите разходи са били действително извършени, и спазва общностните и националните разпоредби;
з)
следи за прилагането на система за въвеждане и съхранение в електронен вид на счетоводната документация за всяка дейност от годишните програми, както и за събирането на данни за изпълнението, необходими за финансовото управление, наблюдение, контрол и оценка;
и)
следи крайните бенефициери и другите организации, участващи в изпълнението на съфинансираните от Фонда дейности, да поддържат отделна счетоводна система или съответна счетоводна сметка за всички трансакции, свързани с дейността, без да се засягат националните счетоводни норми;
й)
следи оценката на Фонда, посочена в член 51, да се извършва в сроковете, определени в член 52, параграф 2 и да отговаря на стандартите за качество, договорени между Комисията и държавата-членка;
к)
въвежда процедури, гарантиращи, че всички документи, свързани с разходите и одитите, необходими за осигуряване на съответната одитна пътека, се водят съгласно изискванията, посочени в член 45;
л)
следи одитният орган да получава за целите на извършване на одитите, посочени в член 32, параграф 1, цялата необходима информация за прилаганите управленски процедури и съфинансираните от Фонда проекти;
м)
следи сертифициращият орган да получава за целите на сертифицирането цялата необходима информация за процедурите и проверките, които се извършват във връзка с разходите;
н)
съставя и внася в Комисията междинни и заключителни доклади за изпълнението на годишните програми, декларации за разходите, заверени от сертифициращия орган, и заявления за плащане, или при целесъобразност, декларации за възстановяване на разходи;
о)
извършва информационна и консултантска дейност; и разпространява резултатите от подпомаганите дейности;
п)
сътрудничи на Комисията и отговорните органи в останалите държави-членки;
р)
проверява изпълнението на споменатите в член 35, параграф 6 насоки от крайните бенефициери.
2. Управленските дейности на отговорния орган за проекти, изпълнявани в държавите-членки, могат да се финансират в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 18.
Член 30
Делегиране на задачите от отговорния орган
1. Когато всички или част от задачите на отговорния орган се делегират на упълномощен орган, отговорният орган определя обхвата на делегираните задачи и установява подробни процедури за изпълнението на делегираните задачи съгласно условията, посочени в член 28.
2. Тези процедури включват предоставяне на отговорния орган на редовна информация относно ефективното изпълнение на делегираните задачи и описание на използваните средства.
Член 31
Сертифициращ орган
1. Сертифициращият орган:
а)
удостоверява, че:
i)
декларацията за разходите е точна и е съставена на основата на надеждни счетоводни системи и подлежащи на проверка подкрепящи документи;
ii)
декларираните разходи съответстват на приложимите общностни и национални разпоредби и са извършени в рамките на дейности, подбрани в съответствие с критерии, приложими за програмата и съответстващи на общностните и националните разпоредби;
б)
за целите на сертифицирането следи дали е получил необходимата информация от отговорния орган относно процедурите и проверките, извършвани във връзка с разходите, включени в декларациите за разходи;
в)
за целите на сертифицирането отчита резултатите от всички одити, извършени от или под ръководството на одитния орган;
г)
води счетоводна документация в електронен вид за разходите, декларирани пред Комисията;
д)
следи за възстановяването на всички средства на Общността, за които е установено, че са били изплатени неоснователно вследствие на установени нередности, както и на лихвите, когато е целесъобразно;
е)
води сметка за подлежащите на възстановяване суми и внася възстановените суми в общия бюджет на Европейските общности, приспадайки ги, когато е възможно, от следващата декларация за разходи.
2. Дейностите на сертифициращия орган по проекти, изпълнявани в държавите-членки, могат да се финансират в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 18, при условие че се съблюдват прерогативите на този орган, описани в член 27.
Член 32
Одитен орган
1. Одитният орган:
а)
следи за извършването на одити за проверка на ефективното функциониране на системата за управление и контрол;
б)
следи за извършването на одити на дейности на основата на подходяща извадка за проверка на декларираните разходи; извадката представлява не по-малко от 10 % от общите допустими разходи за всяка годишна програма;
в)
внася в Комисията в срок до шест месеца след одобряването на многогодишната програма одитна стратегия, включваща организациите, които ще извършват одитите, посочени в букви а) и б), като гарантира основните бенефициери, съфинансирани от Фонда, да бъдат одитирани, и одитите да бъдат разпределени равномерно за целия програмен период.
2. Когато определеният по силата на настоящото решение одитен орган е също така определен одитен орган по силата на Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и ../2007/ЕО, или когато за два или повече от тези фондове се прилагат общи системи, може да се предложи единна комбинирана стратегия за одитиране съгласно параграф 1, буква в).
3. За всяка годишна програма одитният орган съставя доклад, който включва:
а)
годишен одитен доклад, в който се излагат констатациите на одитите, извършени в съответствие с одитната стратегия в рамките на годишната програма, и се отчитат всички пропуски, открити в системите за управление и контрол на програмата;
б)
становище, на основата на проверките и одитите, които са извършени под ръководството на одитния орган, дали функционирането на системата за управление и контрол дава достатъчно гаранции, че подадените в Комисията декларации за разходи са точни и всички свързани с тях трансакции са законосъобразни и редовни;
в)
декларация за оценка на основателността на молбата за плащане или декларацията за възстановяване на остатъка, както и на законосъобразността и редовността на съответните разходи.
4. Одитният орган следи одитирането да отчита международно признатите одиторски стандарти.
5. Одитът, свързан с проекти, изпълнявани в държавите-членки, може да се финансира в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 18, при условие че се съблюдават прерогативите на този орган, описани в член 27.
ГЛАВА VI
ОТГОВОРНОСТИ И КОНТРОЛ
Член 33
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки отговарят за осигуряването на добро финансово управление на многогодишната и годишните програми, както и за законосъобразността и редовността на свързаните с тях транзакции.
2. Държавите-членки следят отговорните органи и всеки упълномощен орган, сертифициращи органи, одитни органи и всички други заинтересовани организации да получават необходимите указания относно въвеждане на системите за управление и контрол, посочени в членове 26-32, така че финансирането от Общността да се използва ефикасно и правилно.
3. Държавите-членки предотвратяват, установяват и отстраняват нередностите. Те съобщават за тях на Комисията и уведомяват Комисията за напредъка в административните и правни процедури.
Когато неоснователно изплатени на краен бенефициер суми не могат да бъдат възстановени, съответната държава-членка отговаря за възстановяване на изразходваните суми в общия бюджет на Европейските общности, когато се установи, че загубата е понесена по нейна вина или вследствие на проявена от нея небрежност.
4. Държавите-членки носят основната отговорност за финансовия контрол на дейностите и следят системите за управление и контрол и одитите да се изпълняват така, че да гарантират правилното и ефективно използване на средствата на Общността. Те предоставят на Комисията описание на тези системи.
5. Подробните правила за прилагане на параграфи 1-4 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
Член 34
Системи за управление и контрол
1. Преди одобряването на многогодишната програма от Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2, държавите-членки осигуряват въвеждането на системи за управление и контрол в съответствие с членове 26-32. Те отговарят за осигуряване на ефективното функциониране на системите през целия програмен период.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията, едновременно с техния проект за многогодишна програма, описание на организацията и процедурите на отговорните, упълномощените и сертифициращите органи, както и на системите за вътрешен одит, функциониращи в тези органи и организации, одитния орган и всички други органи, провеждащи одити под негово ръководство.
3. Комисията преразглежда прилагането на тази разпоредба в контекста на изготвянето на доклада за периода от 2007 до 2010 г., постановен в член 52, параграф 3.
Член 35
Отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява, в съответствие с процедурата, предвидена в член 34, че държавите-членки са въвели системи за управление и контрол, които съответстват на членове 26-32, и на основата на годишните одитни доклади и на нейните собствени одити, че системите функционират ефективно през програмния период.
2. Без да се засягат одитите, извършвани от държавите-членки, служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да провеждат одити на място, за да проверят ефективното функциониране на системите за управление и контрол, което може да включва одити на дейности, включени в годишните програми, с предизвестие не по-малко от три работни дни. В тези одити могат да участват служители или упълномощени представители на съответните държави-членки.
3. Комисията може да изиска от държава-членка да извърши проверки на място, за да провери правилното функциониране на системите или правилността на една или повече трансакции. В тези проверки могат да участват служители или упълномощени представители на Комисията.
4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, осигурява предоставянето на подходяща информация, публичност и последващ контрол за дейностите, подкрепяни от Фонда.
5. Комисията следи, в сътрудничество с държавите-членки, дейностите да съответстват и допълват други подобни политики, инструменти и инициативи на Общността.
6. Комисията определя насоки за осигуряване прозрачност на финансирането, отпуснато в изпълнение на настоящото решение.
Член 36
Сътрудничество с одитните органи на държавите-членки
1. Комисията сътрудничи с одитните органи, за да координира съответните им планове за контрол и методи за одит, и незабавно споделя резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол, за да използва възможно най-добре ресурсите за контрол и да избегне неоснователно дублиране на работата.
Комисията предоставя своите коментари за одитната стратегия, представена според условията на член 32, в тримесечен срок от получаването ѝ.
2. Когато определя своята одитна стратегия, Комисията решава кои годишни програми счита за удовлетворителни въз основа на съществуващите познания за системите за управление и контрол.
За тези програми Комисията може да заключи, че може да разчита основно на данните от одита, предоставени от държавите-членки, и че ще извършва свои проверки на място само ако има данни за възможни пропуски в системите.
ГЛАВА VII
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
Член 37
Допустимост - деклариране на разходите
1. Всички декларации за разходите включват сумата на разходите, направени от крайните бенефициери при извършване на дейностите, както и съответстващото участие на публични или частни фондове.
2. Разходите съответстват на плащанията, извършени от крайните бенефициери. Те се доказват с получени фактури или счетоводни документи със същата доказателствена стойност.
3. Разходите могат да се считат за допустими за подпомагане от Фонда само ако са действително платени не по-рано от 1 януари на годината, посочена в решението за финансиране, одобряващо годишната програма, посочена в член 23, параграф 4. Съфинансираните дейности не трябва да са завършени преди началната дата на допустимост.
По изключение периодът, за който разходите са допустими, се определя на три години за разходите по изпълнение на дейностите, подпомагани съгласно годишните програми за 2007 г.
4. Правилата, определящи допустимостта на разходите в рамките на извършените дейности, съфинансирани от Фонда в държавите-членки съгласно член 4, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 56, параграф 2.
Член 38
Цялостно изплащане на крайните бенефициери
Държавите-членки се уверяват, че отговорният орган гарантира, че крайните бенефициери получават цялата сума на участието от държавни фондове възможно най-бързо. Не се удържат или приспадат никакви допълнителни специфични или други такси с равностоен характер, които биха намалили тези суми за крайните бенефициери, при условие, че крайните бенефициери отговарят на всички изисквания относно допустимостта на дейностите и разходите.
Член 39
Употреба на еурото
1. Сумите, заложени в проекта за многогодишна и годишна програма на държавите-членки, посочени съответно в членове 21 и 23, заверените декларации за разходите, заявленията за плащания, посочени в член 29, параграф 1, буква н), както и разходите, споменати в междинния доклад за изпълнението на годишната програма, посочен в член 41, параграф 4, и заключителния доклад за изпълнението на годишната програма, посочен в член 53, се изразяват в еуро.
2. Решенията на Комисията за финансиране, одобряващи годишните програми на държавите-членки, посочени в член 23, параграф 4, както и ангажиментите и плащанията на Комисията, се изразяват и извършват в еуро.
3. Държавите-членки, които не са приели еурото като своя парична единица към датата на молбата за плащане, превръщат в еуро сумите по разходи, направени в националната парична единица. Тази сума се превръща в еуро, като се прилага месечният счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, през който разходът е вписан в сметките на отговорния орган на съответната програма. Този курс се публикува в електронен вид от Комисията всеки месец.
4. Когато еурото стане парична единица на някоя държава-членка, процедурата по превръщане, описана в предходния параграф, продължава да се прилага за всички разходи, вписани в сметките от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания обменен курс между националната парична единица и еурото.
Член 40
Ангажименти
Бюджетните ангажименти на Общността се поемат ежегодно на основата на решението на Комисията за финансиране, одобряващо годишната програма, посочена в член 23, параграф 4.
Член 41
Плащания - предварително финансиране
1. Комисията извършва плащанията на вноските от Фондовете в съответствие с бюджетните ангажименти.
2. Плащанията се извършват под формата на предварително финансиране и балансово плащане. Те се адресират до отговорния орган, определен от държавата-членка.
3. Държавата-членка получава първото авансово плащане, представляващо 50 % от сумата, отпусната в решението за финансиране, одобряващо годишната програма, в срок до шестдесет дни, считано от вземането на това решение.
4. Второ авансово плащане се прави не по-късно от три месеца след като Комисията е одобрила, в срок до два месеца след официалното внасяне, междинен доклад за изпълнението на годишната програма и заверена декларация за разходите, съставена в съответствие с член 31, параграф 1, буква а), и член 37, отчитаща не по-малко от 60 % от размера на първоначалното плащане.
Размерът на второто авансово плащане, извършено от Комисията, не бива да превишава 50 % от общата сума, отпусната с решението за финансиране, одобряващо годишната програма, и при всички случаи, когато държавата-членка е отделила на национално ниво сума, по-малка от тази в решението за финансиране, одобряващо годишната програма - остатъка от сумата от средствата на Общността, действително отпуснати от държавата-членка за избрани проекти в рамките на годишната програма, след приспадане на първото авансово плащане.
5. Всички лихви, натрупани от авансови плащания, се отнасят към съответната програма, тъй като се смятат за ресурс за държавата-членка като национално публично участие, и се декларират пред Комисията при окончателното деклариране на разходите за съответната програма.
6. Сумите, изплатени като авансови плащания, се заличават от сметките при приключване на годишната програма.
Член 42
Балансово плащане
1. Комисията изплаща остатъка при условие, че е получила следните документи не по-късно от девет месеца след срока за допустимост на разходите, определен в решението за финансиране, одобряващо годишната програма:
а)
заверена декларация за разходи, надлежно съставена в съответствие с член 31, параграф 1, буква а) и член 37, и молба за плащане на остатъка или декларация за възстановяване на разходи;
б)
заключителния доклад за изпълнението на годишната програма по член 53;
в)
годишния одитен доклад, становище и декларация, предвидени в член 32, параграф 3.
Балансовото плащане се извършва след приемане на заключителния доклад за изпълнението на годишната програма и декларацията за оценка на основателността на молбата за балансово плащане.
2. Ако отговорният орган не предостави документите, изисквани в параграф 1, в изискуемия срок и в приемлив формат, Комисията отменя всяка част от бюджетния ангажимент за съответната годишна програма, която не е използвана за авансово плащане.
3. Процедурата за автоматично отменяне, посочена в параграф 2, се прекратява за сумата по съответните проекти, когато към момента на подаване на посочените в параграф 1 документи в държавата-членка са в ход съдебни производства или административно обжалване, водещи до временно преустановяване. Във внесения частичен заключителен доклад държавата-членка предоставя подробна информация за тези проекти и на всеки 6 месеца изпраща доклади за постигнатия по отношение на тези проекти напредък. В срок от 3 месеца след приключване на съдебните действия или на процедурата за административно обжалване държавата-членка представя изискваните в параграф 1 документи за съответните проекти.
4. Деветмесечният период, посочен в параграф 1, се прекъсва, ако Комисията е приела решение за временно преустановяване на плащанията по съфинансирането за съответната годишна програма в съответствие с разпоредбите на член 44. Срокът започва да тече от датата, на която решението на Комисията, посочено в член 44, параграф 3, е нотифицирано на държавата-членка.
5. Без да се засяга член 43, Комисията, в срок от шест месеца след получаване на документите, посочени в параграф 1 от настоящия член, уведомява държавата-членка за размера на разходите, признат от Комисията като разход за сметка на Фонда, и за всички финансови корекции, произтичащи от разликата между декларирания разход и признатия разход. Държавата-членка разполага с три месеца за внасяне на съображения.
6. В срок от три месеца след получаване на съображенията на държавата-членка, Комисията решава какъв е размерът на разходите, признати като разходи за сметка на Фонда, и възстановява остатъка, произтичащ от разликата между окончателно признати разходи и суми, вече изплатени на държавите-членки.
7. При условие, че разполага със средства, Комисията изплаща остатъка в срок не по-дълъг от шестдесет дни от датата, на която приема документите, посочени в параграф 1. Остатъкът от бюджетния ангажимент се отменя в срок от шест месеца след плащането.
Член 43
Задържане на плащанията
1. Срокът за плащане се задържа от упълномощаващия служител по смисъла на Финансовия регламент за максимален срок от шест месеца, ако:
а)
в доклад на национален или общностен одитен орган се съдържат данни, сочещи значителен недостатък във функционирането на системите за управление и контрол,
б)
този служител трябва да извърши допълнителни проверки след получаване на сведения, които го предупреждават, че разходите в заверена декларация за разходи са свързани със сериозна нередност, която не е отстранена.
2. Държавата-членка и отговорният орган биват уведомявани незабавно за причините за задържането на плащането. Задържането приключва веднага щом държавата-членка вземе необходимите мерки.
Член 44
Временно преустановяване на плащанията
1. Комисията може да преустанови изцяло или частично авансовите и балансовите плащания в случаите, когато:
а)
е налице сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който се отразява върху надеждността на процедурата за заверка на плащанията и за чието отстраняване не са били предприети мерки; или
б)
разход, съдържащ се в заверена декларация за разходи, е свързан със сериозна нередност, която не е била отстранена; или
в)
дадена държава-членка не е изпълнила задълженията си по членове 33 и 34.
2. Комисията може да реши временно да преустанови авансовите и балансовите плащания, след като даде на държавата-членка възможност да представи своите съображения в срок от три месеца.
3. Комисията прекратява временното преустановяване на авансовите и балансовите плащания тогава, когато прецени, че държавата-членка е взела необходимите мерки, позволяващи да бъде прекратено временното преустановяване.
4. Ако държавата-членка не предприеме необходимите мерки, Комисията може да вземе решение отмени изцяло или частично финансовото участие на Общността в годишната програма в съответствие с член 48.
Член 45
Съхранение на документите
Без да се засягат правилата за държавните помощи по член 87 от Договора, отговорният орган гарантира, че цялата оправдателна документация за разходите и одитите по съответните програми се съхранява така, че Комисията и Сметната палата да имат достъп до нея за срок от пет години след приключването на програмите, в съответствие с член 42, параграф 1.
Този срок се прекъсва в случай на съдебно производство или при надлежно мотивирана молба на Комисията.
Документите се съхраняват на общоприетите информационни носители в оригинал или като заверени копия на оригиналите.
ГЛАВА VIII
ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ
Член 46
Финансови корекции от държави-членки
1. Държавите-членки носят на първо място отговорност за разследване на нередностите, като действат при наличие на данни за значителна промяна, която влияе върху характера или условията за изпълнение или контрол на програмите, и извършват необходимите финансови корекции.
2. Държавите-членки правят финансовите корекции, които са необходими във връзка с отделни или системни нередности, установени в дейностите или годишните програми.
Корекциите, извършвани от държавите-членки, се състоят в пълна или частична отмяна на финансовото участие на Общността, и в случаите, когато сумата не бъде върната в предвидения срок от съответната държава-членка, се дължи наказателна лихва по курса, определен в член 49, параграф 2. Държавите-членки вземат предвид характера и тежестта на нередностите и финансовата загуба на Фонда.
3. В случай на системни нередности съответната държава-членка разширява обхвата на проучванията, като включва всички операции, които биха могли да бъдат засегнати.
4. Държавите-членки включват в заключителния доклад за прилагането на годишната програма, посочен в член 53, списък на предприетите процедури за отмяна във връзка със съответната годишна програма.
Член 47
Одит на сметки и финансови корекции, извършвани от Комисията
1. Без да се засягат правомощията на Сметната палата или проверките, извършвани от държавите-членки в съответствие с националните законови, подзаконови и административни разпоредби, служителите на Комисията или упълномощените представители на Комисията могат да извършват проверки на място, включително проверка на извадки, на операциите, финансирани от Фонда, и на системите за управление и контрол, като дават предизвестие от поне три работни дни. Комисията дава предизвестие на съответната държава-членка с оглед получаване на необходимото съдействие. В тези проверки могат да участват служители или упълномощени представители на съответната държава-членка.
Комисията може да поиска от съответната държава-членка да извърши проверка на място, за да потвърди правилността на една или повече транзакции. В тези проверки могат да участват служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията.
2. Ако, след като извърши необходимите проверки, Комисията установи, че дадена държава-членка не спазва своите задължения по член 33, тя временно преустановява авансовото или окончателното плащане съгласно член 44.
Член 48
Критерии за корекциите
1. Комисията може да извършва финансови корекции, като отменя изцяло или частично финансовото участие на Общността в дадена годишна програма, когато, след провеждане на необходимото разглеждане, установи, че:
а)
е налице сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който излага на риск вече внесеното финансово участие на Общността в програмата;
б)
разход, съдържащ се в заверена декларация за разходи, е нередовен и не е бил коригиран от държавата-членка преди започването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
дадена държава-членка не е изпълнила задълженията си по член 33 преди започването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
Комисията приема решение, след като вземе предвид бележките, дадени от държавата-членка.
2. Комисията основава своите финансови корекции на констатираните конкретни случаи на нередности, като при определянето на това дали да се приложи фиксирана или екстраполирана корекция взема предвид системния характер на нередността. В случаите, когато нередността е свързана с декларация за разходи, за които преди това са дадени разумни гаранции в съответствие с член 32, параграф 3, буква б) в годишен доклад, ще се направи презумпция за съществуването на системен проблем, водещ до прилагането на фиксирана или екстраполирана корекция, освен ако държавата-членка не предостави доказателства, опровергаващи тази презумпция в срок от три месеца.
3. Когато решава какъв да бъде размерът на корекцията, Комисията взема предвид значимостта на нередността, както и степента и финансовите последици от недостатъците, констатирани в съответната годишна програма.
4. В случаите, когато Комисията основава позицията си на факти, установени от одитори, които не са нейни служители, тя прави свои изводи относно финансовите последици след преглед на мерките, взети от съответната държава-членка по член 34, докладите, уведомяващи за нередности, и отговорите от държавата-членка.
Член 49
Възстановяване на суми
1. Възстановяването на суми в общия бюджет на Европейските общности се извършва преди крайната дата, която е посочена в нареждането за възстановяване, изготвено в съответствие с член 72 от Финансовия регламент. Тази крайна дата е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
2. Всяко закъснение на плащането води до натрупване на лихва за забавено плащане, считано от крайната дата до датата, на която е извършено плащането. Размерът на тази лихва е три и половина процентни пункта над лихвата, прилагана от Европейската централна банка по основните й операции за рефинансиране, която е публикувана в серия С на Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на първия календарен ден от месеца, в който се пада крайната дата.
Член 50
Задължения на държавите-членки
Финансовите корекции, извършени от Комисията, не засягат задължението на държавите-членки да осъществят възстановяване на сумите по член 46.
ГЛАВА IХ
НАБЛЮДЕНИЕ, ОЦЕНКА И ДОКЛАДИ
Член 51
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва редовно наблюдение на Фонда в сътрудничество с държавите-членки.
2. Комисията, съвместно с държавите-членки, оценява Фонда, за да прецени уместността, ефективността и влиянието на дейностите в светлината на общата цел, упомената в член 3, в контекста на изготвянето на доклада по член 52, параграф 3.
3. Освен това Комисията взема предвид допълняемостта между дейностите, изпълнявани чрез Фонда, и дейностите по други свързани политики, инструменти и инициативи на Общността.
4. Като част от доклада за периода от 2007 до 2010 г., споменат в член 52, параграф 3, буква в), Комисията оценява влиянието на Фонда върху развитието на политиката и законодателството относно контрола по външните граници, оценява взаимодействието между Фонда и задачите на Агенцията, както и доколко са целесъобразни критериите за разпределение на средствата между държавите-членки с оглед на целите на Европейския съюз в тази област.
Член 52
Задължения за докладване
1. Отговорният орган във всяка от държавите-членки взема необходимите мерки за осигуряване на наблюдение и оценка на проектите.
За тази цел споразуменията и договорите, които този орган сключва с организациите, отговарящи за изпълнението на дейностите, включват клаузи, предвиждащи задължение за представяне на редовни и подробни доклади за напредъка в изпълнението и постигането на заложените цели, които формират основата съответно на междинния и заключителния доклад за изпълнението на годишната програма.
2. Държавите-членки представят на Комисията:
а)
не по-късно от 30 юни 2010 г. оценъчен доклад за изпълнението на дейностите, съфинансирани от Фонда;
б)
не по-късно от 30 юни 2012 г. (за периода от 2007 до 2010 г.) и 30 юни 2015 г. (за периода от 2011 до 2013 г.) съответно, оценъчен доклад за резултатите и влиянието на дейностите, съфинансирани от Фонда.
3. Комисията внася в Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета за регионите:
а)
до 30 юни 2010 г. доклад за прегледа на членове 14 и 15, заедно с предложения за изменения, ако това се счита за необходимо;
б)
до 31 декември 2010 г. - междинен доклад за постигнатите резултати и за количествените и качествените аспекти на работата на Фонда, както и предложение за бъдещото развитие на Фонда;
в)
до 31 декември 2012 г. (за периода от 2007 до 2010 г.) и 31 декември 2015 г. (за периода от 2011 до 2013 г.) съответно - последващ оценъчен доклад.
Член 53
Окончателен доклад за изпълнението на годишната програма
1. Окончателният доклад за изпълнението на годишната програма включва следната информация, с оглед придобиване на ясна представа за изпълнението на програмата:
а)
финансовото и оперативното изпълнение на годишната програма;
б)
постигнатия напредък в изпълнението на многогодишната програма и нейните приоритети във връзка с техните специфични, проверими цели, заедно с количествен израз на показателите във всички случаи, когато те могат да бъдат изразени количествено;
в)
мерките, предприети от отговорния орган за осигуряване на качеството и ефективността на изпълнението, в частност:
i)
мерки за наблюдение и оценка, включително схеми за събиране на данни;
ii)
резюме на значимите проблеми, срещнати при изпълнението на оперативната програма, и взетите мерки;
iii)
използваната техническа помощ;
г)
мерките, взети за предоставяне на информация и за уведомяване на обществеността за годишните и многогодишните програми.
2. Счита се, че докладът може да бъде приет, ако съдържа цялата информация, посочена в параграф 1. Комисията взема решение за съдържанието на доклада, внесен от отговорния орган, в срок от два месеца след получаването на цялата информация по параграф 1, за което се уведомяват държавите-членки. Ако Комисията не отговори в предвидения срок, докладът се счита за приет.
3. Комисията предоставя на Агенцията одобрените заключителни доклади по изпълнението на годишната програма.
ГЛАВА Х
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 54
Подготовка на многогодишната програма
1. Чрез дерогация от член 20 държавата-членка
а)
възможно най-скоро след 7 юни 2007 г., но не по-късно от 22 юни 2007 г. определя отговорния орган, посочен в член 27, параграф 1, буква а), както и, когато е целесъобразно, упълномощения орган;
б)
до 30 септември 2007 г. предоставя описанието на системите за управление и контрол, посочени в член 34, параграф 2.
2. До 1 юли 2007 г. Комисията предоставя на държавите-членки
а)
прогноза за сумите, които ще им бъдат отпуснати за финансовата 2007 година;
б)
прогнози за сумите, които ще им бъдат отпуснати за финансовите години от 2008 до 2013, въз основа на екстраполация на изчислението на прогнозата за финансовата 2007 година, като се имат предвид предложените годишни средства за периода от 2007 до 2013 г., определени във финансовата рамка.
Член 55
Подготовка на 2007 и 2008 годишнa програмa
1. Чрез дерогация от член 23, се въвежда следният график за финансовuтe 2007 и 2008 година:
а)
до 1 юли 2007 г. Комисията предоставя на държавите-членки прогноза за сумите, които са им бъдат отпуснати за финансовата 2007 година;
б)
до 1 декември 2007 г. държавите-членки представят проекта за годишна програма за 2007 г. на Комисията;
в)
до 1 март 2008 г. държавите-членки представят проекта за годишна програма за 2008 г. на Комисията.
2. По отношение на годишната програма за 2007 г. разходи, действително извършени между 1 януари 2007 г. и датата, на която е прието решението за финансиране, одобряващо годишната програма на съответната държава-членка, могат да бъдат одобрени за подпомагане от Фонда.
3. За да позволи приемането през 2008 г. на решения за финансиране, одобряващи годишната програма за 2007 г., Комисията поема бюджетния ангажимент на Общността за 2007 г. на основата на прогноза за сумите, които ще бъдат отпуснати на държавите-членки, като тези суми се изчисляват по реда на членове 14 и 15.
ГЛАВА ХI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 56
Комитет
1. Комисията се подпомага от общия комитет „Солидарност и управление на миграционните потоци“, създаден с настоящото решение.
2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат член 5а, параграфи 1 до 4, член 5, буква б) и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Сроковете по член 5а, параграф 3, буква в) и параграф 4, букви б) и д) от Решение 1999/468/ЕО се определят на шест седмици.
Член 57
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящото решение на базата на предложение от Комисията в срок до 30 юни 2013 г.
Член 58
Влизане в сила и прилагане
Настоящото решение влиза в сила от деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящото решение се прилага от 7 юни 2007 г., с изключение на членове 14, 15, 20, 21, 23, 27, член 33, параграф 2, член 33, параграф 5, член 34, член 37, параграф 4 и член 56, които се прилагат от 1 януари 2007 г.
Член 59
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 23 май 2007 година.