RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1636/98 af 20. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2075/92 om den fælles markedsordning for råtobak
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 26 i forordning (EØF) nr. 2075/92 (3), skal Kommissionen forelægge forslag om præmieordningen og kvoteordningen for den fælles markedsordning for råtobak;
(2) den nuværende markedssituation for råtobak er kendetegnet ved, at udbuddet ikke svarer til efterspørgslen, hvilket i vidt omfang skyldes EF-produktionens manglende kvalitet; denne situation nødvendiggør, at der gennemføres en grundlæggende reform af sektoren, der kan gøre det muligt at forbedre dens økonomiske situation; denne reform går ud på, at EF-støtten skal gøres afhængig af produktionens kvalitet, at kvoteordningen skal smidiggøres og forenkles, at kontrollen skal udbygges, og at der skal tages større hensyn til folkesundheden og miljøet;
(3) der bør foretages en forhøjelse af præmien til flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der dyrkes i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig; Rådet nedsætter garantitærsklerne for disse medlemsstater efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for at sikre at budgetneutraliteten opretholdes;
(4) for at tilskynde til en forbedring af kvaliteten og en forøgelse af værdien af EF-produktionen, samtidig med at producenterne sikres indkomststøtte, bør udbetalingen af en del af præmien gøres afhængig af tobaksproduktionens værdi; omfanget af denne graduering kan variere afhængigt af sorterne og de medlemsstater, hvor tobakken dyrkes; hvis gradueringen skal være effektiv, må den ledsages af en udsvingsmargen; der bør fastsættes en overgangsperiode i betragtning af omfanget af ændringerne; denne ordning bør gennemføres i producentsammenslutningerne, idet det gøres muligt at sammenligne den markedspris, hver enkelt producent opnår;
(5) det er nødvendigt at udbygge kontrollen inden for tobakssektoren, at præcisere definitionen af begreberne »producent«, »virksomhed, som foretager den første forarbejdning« og »første tobaksforarbejdning« og at give kontrolorganerne adgang til alle oplysninger, som er relevante for udførelsen af deres opgaver;
(6) der bør indføres en ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne, således at tobakspriserne i kontrakterne bedst muligt kommer til at afspejle markedsvilkårene; denne ordning bør gøres frivillig for medlemsstaterne under hensyntagen til de forskellige strukturer;
(7) forarbejdningsvirksomheden spiller gennem sin deltagelse i fastsættelsen af købsprisen på den leverede tobak en central rolle i fastsættelsen af niveauet for den præmie, der skal udbetales til hver enkelt producent; den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, nyder indirekte godt af EF-støtten, når den køber et subventioneret produkt; de nationale myndigheder bør kunne tage passende forholdsregler over for de forarbejdningsvirksomheder, der ikke overholder EF-lovgivningen; til dette formål bør der indføres en ordning for godkendelse af virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som kan undertegne dyrkningskontrakter; godkendelsen bør inddrages, hvis de gældende bestemmelser ikke overholdes;
(8) for at forenkle administrationen i sektoren bør producentsammenslutningen stå for udbetalingen af den variable del af præmien til producenterne samt fordele produktionskvoterne mellem sine medlemmer;
(9) det bør være muligt at overføre produktionskvoter mellem producenter for at forbedre produktionsstrukturerne; endvidere bør der indføres et system for opkøb af kvoter, som vil kunne være til gavn for de producenter, som ønsker at forlade sektoren, og som ikke kan finde købere til deres egne kvoter;
(10) det er nødvendigt at sikre, at der tages hensyn til folkesundheden og miljøet; til dette formål bør der ske en fordobling af det præmiebeløb, der tilbageholdes til finansiering af fællesskabsfonden for forskning og oplysning inden for råtobak; særstøtten bør også anvendes til ikke blot at hjælpe producentsammenslutningerne med at varetage de nye forvaltningsopgaver, der påhviler dem, men også til finansiering af foranstaltninger til beskyttelse af miljøet -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 2075/92 ændres således:
1) Artikel 3, stk. 1 og 2, affattes således:
»1. Fra 1999-høsten anvendes der en præmieordning med et præmiebeløb for alle tobakssorter i samme gruppe.
2. Der ydes dog et tillægsbeløb for flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der er dyrket i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig. Beløbet er lig med 65 % af differencen mellem den præmie, der ydes for disse tobakssorter i henhold til stk. 1, og præmien for 1992-høsten.«
2) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 4a
1. Præmien omfatter et fast beløb, et variabelt beløb og en særstøtte.
2. Det variable præmiebeløb udgør mellem 30 og 45 % af den samlede præmie. Den variable del indføres gradvis indtil 2001-høsten. Den variable del kan inden for dette interval afpasses efter sortsgruppe og medlemsstat.
3. Det faste præmiebeløb udbetales enten til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen, eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning.
4. Det variable præmiebeløb udbetales til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen afhængigt af den købspris, som den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, har betalt for sin individuelle produktion.
5. Der ydes en særstøtte til producentsammenslutningen på højst 2 % af den samlede præmie.«
3) Artikel 6 og 7 affattes således:
»Artikel 6
1. Dyrkningskontrakten indgås mellem på den ene side en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, og på den anden side en producentsammenslutning eller en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning.
2. I denne forordning forstås ved:
- »producent«: en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning, en individuel producent, der er medlem af en sammenslutning, og en producentsammenslutning, som leverer sin produktion af råtobak til en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, inden for rammerne af en dyrkningskontrakt
- »virksomhed, som foretager den første forarbejdning«: enhver godkendt fysisk eller juridisk person, som foretager den første tobaksforarbejdning, og som på egne vegne og for egen regning driver en eller flere virksomheder, der foretager den første forarbejdning af råtobak med installationer og udstyr, der er egnet til dette formål
- »første tobaksforarbejdning«: forarbejdning af råtobak, som en producent har leveret, til et stabilt produkt, der kan oplagres og pakkes i ensartede baller, og som har en kvalitet, der opfylder de endelige brugeres (fabrikkernes) krav.
3. Dyrkningskontrakten skal mindst omfatte følgende:
- en forpligtelse indgået af den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, til at betale producenten den købspris, der svarer til kvalitetssorteringen
- en forpligtelse indgået af producenten til at levere forarbejdningsvirksomheden råtobak, der opfylder de kontraktlige kvalitetskrav.
4. Medlemsstatens kompetente organ udbetaler, når det har fået forelagt et bevis på, at tobakken er leveret, og det i stk. 3, første led, omhandlede beløb er udbetalt:
- det faste præmiebeløb til producentsammenslutningen eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning
- det variable præmiebeløb og særstøtten til producentsammenslutningen.
Imidlertid kan præmien i en overgangsperiode på højst to høster udbetales gennem den virksomhed, som foretager den første forarbejdning.
5. Medlemsstaten kan, såfremt dens strukturer taler for det, anvende en ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne; ordningen skal omfatte alle de i stk. 1 omhandlede kontrakter, der er indgået inden begyndelsen af leveringen af tobakken.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.
Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl.a. følgende:
- afgrænsning af produktionsområderne for hver sort
- de kvalitetskrav, den leverede tobak skal opfylde
- dyrkningskontraktens yderligere indhold og fristen for dens indgåelse
- eventuelt krav om en sikkerhed, som producenten skal stille, samt betingelserne for sikkerhedens stillelse og frigivelse, hvis der ansøges om forskud
- fastsættelsen af den variable præmie
- de særlige betingelser for ydelse af præmien, hvis dyrkningskontrakten indgås med en producentsammenslutning
- de foranstaltninger, der skal træffes, hvis producenten eller den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, ikke opfylder de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til retsforskrifter
- iværksættelsen af den ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne, herunder første købers mulighed for at dække eventuelle bud.«
4) Artikel 8-14 affattes således:
»Artikel 8
Der fastsættes en samlet og maksimal garantitærskel for Fællesskabet på 350 600 tons råtobak i blade pr. høst.
Inden for denne tærskelmængde fastsætter Rådet for tre på hinanden følgende høster efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, særlige garantitærskler for de enkelte sortsgrupper.
Artikel 9
1. For at sikre, at garantitærsklerne overholdes, indføres der en ordning med produktionskvoter.
2. Rådet fordeler efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for tre på hinanden følgende høster de mængder, der er til rådighed for hver sortsgruppe, mellem producentmedlemsstaterne.
3. På grundlag af de mængder, der er fastsat i medfør af stk. 2, jf. dog stk. 4 og 5, fordeler medlemsstaterne produktionskvoterne mellem de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, og producentsammenslutningerne i forhold til gennemsnittet af de mængder, som hver enkelt producent har leveret til forarbejdning i de tre år, der går forud for året for den seneste høst, opdelt efter sortsgruppe.
4. Medlemsstaterne kan inden udløbet af fristen for dyrkningskontrakternes indgåelse opnå tilladelse til at overføre garantitærskelmængder, jf. stk. 3, til en anden sortsgruppe.
Medmindre stk. 3 anvendes, giver en nedsættelse af garantitærskelmængden på en ton for en sortsgruppe anledning til en forhøjelse på højst en ton for en anden sortsgruppe.
Overførslen af garantitærskelmængder fra en sortsgruppe til en anden kan ikke medføre yderligere udgifter for EUGFL.
De i første afsnit omhandlede mængder fastsættes efter proceduren i artikel 23.
5. Der oprettes en national kvotereserve, for hvilken reglerne for anvendelsen fastsættes efter proceduren i artikel 23.
Artikel 10
1. Der kan ikke ydes nogen præmie for mængder, som ligger ud over producentens kvote.
2. Uanset stk. 1 kan en producent for hver sortsgruppe levere sin overskudsproduktion, dog højst 10 % af sin kvote, idet dette overskud kan nyde godt af præmien for den efterfølgende høst, hvis den pågældende i forbindelse med den efterfølgende høst nedsætter sin produktion tilsvarende, således at de sammenlagte kvoter for de pågældende to høster ikke overskrides.
3. Medlemsstaterne skal have nøjagtige oplysninger om alle de individuelle producenters produktion, således at der i givet fald kan tildeles dem produktionskvoter.
4. Inden for den enkelte producentmedlemsstat kan der overdrages produktionskvoter mellem individuelle producenter.
Artikel 11
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.
AFSNIT III
Omstilling af produktionen
Artikel 12
Særstøtten, jf. artikel 4a, udbetales til producentsammenslutningen med henblik på at forbedre hensynet til miljøet, bidrage til at fremme kvaliteten af dens produktion og styrke dens forvaltning samt for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes inden for sammenslutningen.
Artikel 13
1. Der oprettes en fællesskabsfond for tobak, som finansieres ved en tilbageholdelse i præmien på 2 %.
2. Fonden finansierer foranstaltninger på bl.a. følgende områder:
a) bekæmpelse af tobaksrygning, herunder information af offentligheden om de farer, der er knyttet til tobaksforbrug
b) - forskning vedrørende dyrkning af råtobak, bl.a. for at skabe eller udvikle sorter og dyrkningsmetoder, som er mindre sundhedsskadelige og bedre tilpasset markedsforholdene, og fremme hensynet til miljøet
- indførelse eller udvikling af alternative anvendelsesmuligheder for råtobak
c) undersøgelser af, hvilke muligheder producenter af råtobak har for at omstille sig til andre afgrøder eller andre former for erhvervsvirksomhed
d) formidling af de resultater, der er opnået på de i litra a), b) og c) nævnte områder, til de nationale myndigheder og de berørte sektorer.
Artikel 14
1. For at lette omstillingen for producenter, der på individuel basis frivilligt beslutter at forlade sektoren, indføres der et program for opkøb af kvoter med en tilsvarende nedsættelse af de garantitærskler, der er omhandlet i artikel 8.
2. Der kan inden for rammerne af Fællesskabets strukturpolitik iværksættes strukturelle udviklingsprogrammer i landdistrikter for at muliggøre omstillingen i vanskeligt stillede tobaksområder til andre former for erhvervsvirksomhed.«
5) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 14a
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23. Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl.a. regler for:
- fastsættelsen af særstøttens størrelse
- fastlæggelsen af, hvilke producentsammenslutninger der kan modtage særstøtte
- betingelserne for anerkendelse af sammenslutninger
- særstøttens anvendelse, navnlig vedrørende en hensigtsmæssig fordeling af ressourcerne mellem de mål, der er fastsat i artikel 12, stk. 1
- fastsættelsen af prisniveauet for opkøb af kvoter, som ikke må tilskynde alt for mange producenter til at forlade sektoren
- afgrænsning efter indstilling fra en medlemsstat af følsomme produktionsområder og/eller sortsgrupper af høj kvalitet, der skal friholdes for kvoteopkøb, hvilket ikke må berøre mere end 25 % af garantitærsklen for den pågældende medlemsstat
- fastsættelsen af en periode på højst fire måneder fra tidspunktet for den enkelte producents tilkendegivelse af ønsket om at afhænde sin kvote og det faktiske opkøb; i løbet af denne periode bekendtgør medlemsstaten, at kvoten er udbudt til salg, således at andre producenter har mulighed for at købe kvoten, før den opkøbes.«
6) Titlen på afsnit V affattes således:
»AFSNIT V
Kontrolforanstaltninger«.
7) Artikel 17 affattes således:
»Artikel 17
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at kontrollere og sikre, at fællesskabsbestemmelserne for råtobak overholdes.
2. Medlemsstaterne fastsætter et godkendelsessystem for de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som har tilladelse til at undertegne dyrkningskontrakter.
3. En medlemsstat inddrager forarbejdningsvirksomhedens godkendelse, såfremt virksomheden forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed ikke overholder fællesskabsbestemmelserne i sektoren for råtobak.
4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kontrolorganerne kan kontrollere, at fællesskabsbestemmelserne overholdes, herunder at de:
- har adgang til de installationer, som anvendes til produktion og forarbejdning
- kan gøre sig bekendt med regnskabsmaterialet, lagrene hos de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og andre dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter
- kan opnå enhver relevant oplysning, bl.a. for at kontrollere, at den leverede tobak reelt er blevet forarbejdet
- råder over de nøjagtige data vedrørende mængde og købspris for alle de individuelle producenters produktion
- kontrollerer tobakskvaliteten og forarbejdningsvirksomhedens betaling af en købspris til den individuelle producent
- hvert år kontrollerer de enkelte producenters tobaksarealer.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.«
8) Efter artikel 17 indsættes følgende titel på afsnit VI:
»AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser og overgangsbestemmelser«
9) Artikel 20 affattes således:
»Artikel 20
I tilfælde af uforudsete begivenheder på markedet kan der træffes ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger efter proceduren i artikel 23. Disse foranstaltninger kan kun træffes, hvis og så længe de er absolut nødvendige for at støtte markedet.«
10) Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Inden den 1. april 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak har fungeret.«
11) Som artikel 27, andet afsnit, indsættes følgende:
»Hvis det er nødvendigt at indføre overgangsforanstaltninger for at lette anvendelsen af de ændringer til nærværende forordning, der er foretaget ved forordning (EF) nr. 1638/98 (*), vedtages de efter proceduren i artikel 23.
(*) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 23.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra 1999-høsten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998.
31998R1636
L 210/23
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1636/98 НА СЪВЕТА
от 20 юли 1998 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2075/92 относно общата организация на пазара на суров тютюн
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
(1)
като има предвид, че член 26 от Регламент (ЕИО) № 2075/92 (3) изисква Комисията да представи предложения за режима на премиите и квотите, регулиращи организацията на пазара на суров тютюн;
(2)
като има предвид, че настоящата ситуация на пазара се характеризира с несъответствие между предлагане и търсене, в голяма степен дължащо се на лошото качество на продукцията на Общността; като има предвид, че тази ситуация изисква фундаментална реформа на сектора за подобряване на неговото икономическо положение; като има предвид, че тази реформа се състои в модулиране на помощта от Общността в зависимост от качеството на продукцията, в по-голяма гъвкавост и опростяване на режима на квотите, в засилване на контрола и одобряване спазването на изискванията за опазване на общественото здраве и околната среда;
(3)
като има предвид, че следва да се увеличи премията за флю кюрд тютюн, лайт еър кюрд тютюн и тъмен тютюн, въздушно сушен, отглеждан в Белгия, Германия, Франция и Австрия; като има предвид, че Съветът ще намали, съгласно процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора, гарантираните прагове на тези държави-членки, за да гарантира поддържането на бюджетна неутралност;
(4)
като има предвид, че за да стимулира подобряване на качеството и стойността на продукцията на Общността и в същото време да осигури подкрепа на доходите на производителите, изплащането на част от премията следва да е свързано със стойността на произведения тютюн; като има предвид, че степента на разграничаването може да варира по сорт и държава-членка тютюнопроизводител; като има предвид, че за да бъде ефективно, разграничаването следва да е в определени граници; като има предвид, че поради степента на направените промени, следва да се определи преходен период; като има предвид, че тази система следва да се създаде в организациите на производителите, като позволява да се правят сравнения на пазарните цени, получени от индивидуални производители;
(5)
като има предвид, че е важно да се засили контролът в тютюневия сектор; като има предвид, че следва да се уточнят определенията за „производител“, „първи преработвател“ и „първа обработка“ и да се позволи на агенциите по контрол да имат достъп до всякаква информация, свързана с тяхната задача;
(6)
като има предвид, че следва да се създаде система на търгове за договори за отглеждане, така че цените на тютюна по договор да отразяват по-добре ситуацията на пазара; като има предвид, че тази система следва да бъде по избор за държавите-членки, за да се отчитат различните им структури;
(7)
като има предвид, че като участва в определянето на изкупната цена на доставения тютюн, преработвателят играе централна роля при определянето на премията, която следва да се изплати на индивидуалния производител; като има предвид, че първите преработватели имат непряка полза от помощта на Общността чрез придобиване на субсидирана продукция; като има предвид, че на националните власти следва им е позволено да вземат подходящи мерки против всеки първи преработвател, който не спазва правилата на Общността; като има предвид, че за тази цел само одобрени първи преработватели следва да могат да подписват договори за отглеждане, като одобрението се отнема при неспазване на правилата;
(8)
като има предвид, че за опростяване на управлението на сектора, организациите на производителите следва да отговарят за изплащането на променливата част от премията на производителите и за разпределяне на производствените квоти между техните членове;
(9)
като има предвид, че за подобряване на производствените структури следва да бъде разрешено прехвърляне на производствени квоти между производители; като има предвид, че в помощ на производители, които искат да напуснат сектора, но не намират купувачи на техните квоти, следва да се въведе система за обратно изкупуване на квоти;
(10)
като има предвид, че следва да се обърне необходимото внимание на изискванията за общественото здраве и опазването на околната среда; като има предвид, че за тази цел отчисленията от премиите за финансиране на фонда на Общността за изследвания и информация, свързани с тютюна, следва да бъдат удвоени и специалната помощ да бъде използвана не само за да се помогне на организациите на производителите да изпълняват новите си управленски функции, но също и за финансиране на дейност, която има за цел да се подобри опазването на околната среда,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2075/92 се изменя, както следва:
1.
Член 3, параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Считано от реколта 1999 г. нататък, се прилага схема за премиране за тютюн, като нейната сума се определя за всички сортове тютюн във всяка от различните организации.
2. Въпреки това допълнителна сума се дава за флю кюрд тютюн, лайт еър кюрд тютюн и тъмен въздушно сушен тютюн, отглеждани в Австрия, Белгия, Франция и Германия. Тази сума е равна на 65 % от разликата между отпусканата за тези тютюни премия, съгласно параграф 1, и премията, приложима към реколта 1992 г.“
2.
Добавя се следният член:
„Член 4а
1. Премията се състои от фиксирана част, променлива част и специална помощ.
2. Променливата част от премията представлява от 30 % до 45 % от общата премия. Тя се въвежда на етапи до реколта 2001 г. Тя може да се коригира в този специфичен диапазон, в зависимост от групата сортове и държавата-членка.
3. Фиксираната част от премията се изплаща или на организации на производители за разпределяне сред членовете на организацията, или на индивидуални производители, които не са членове на организацията.
4. Променливата част се изплаща на организациите на производителите за разпределение на всеки член, пропорционално на изкупната цена, изплащана от първия преработвател за неговата продукция.
5. Специалната помощ, която не надвишава 2 % от общата премия, се изплаща на организациите на производители.“
3.
Членове 6 и 7 се заменят със следното:
„Член 6
1. Договори за отглеждане се сключват между първи преработватели на тютюн и организации на производители или индивидуални производители, които не са членове на организация.
2. По смисъла на настоящия регламент:
-
терминът „производител“ означава индивидуални производители, които не са членове на организация, индивидуални производители, които са членове на организация, или организации на производители, които доставят своята продукция от суров тютюн на първи преработвател, съгласно договор за отглеждане,
-
„първи преработвател“ означава всяко одобрено физическо или юридическо лице, което извършва първа преработка на суров тютюн, като действа от свое собствено име и за собствена сметка, в едно или повече предприятия за първа преработка на тютюн, подходящо оборудвани за тази цел,
-
„първа преработка“ означава преработката на суров тютюн, доставен от производител като стабилен продукт, който може да се съхранява във вид на еднакви бали с качество, отговарящо на изискванията на крайния потребител (преработвател).
3. Договорът за отглеждане съдържа:
-
задължение от страна на първия преработвател да изплати на производителя изкупната цена съгласно качеството,
-
задължение от страна на производителя да достави на първия преработвател суров тютюн, отговарящ на изискванията за качество, определени в договора.
4. Компетентният орган на държавата-членка, при предоставяне на доказателство за доставка на тютюн и за плащане на цената, посочена в първото тире от параграф 3, изплаща:
-
фиксираната част от премията на организацията на производители или на индивидуалния производител, който не е член на организация,
-
променливата част от премията и специалната помощ на организацията на производителите.
Въпреки това, на преходна основа и за период, ненадвишаващ две реколти, премията може да бъде изплащана от посредника на първия преработвател.
5. Държавата-членка може, ако нейните структури го направят възможно, да приложи схема на търгове за договорите за отглеждане, обхващаща всички договори, посочени в параграф 1, които са сключени преди датата, на която започва доставката на тютюн.
Член 7
Правила за прилагането на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
Тяхното приложно поле следва да включва:
-
определяне на производствени зони за всеки сорт,
-
изисквания за качество на доставения тютюн,
-
други подробности, свързани с договора за отглеждане и крайната дата за неговото сключване,
-
изискване за гаранция, която следва да се внесе от производители, кандидатстващи за аванс, и условията за нейното предоставяне и освобождаване,
-
определяне на променливата част на премията,
-
специфични условия за отпускане на премията за договорите за отглеждане, сключени с организация на производители,
-
действия, които следва да се предприемат, ако първият преработвател не спази своите задължения,
-
схема на търгове за договорите за отглеждане, включително опцията за първия купувач, да отговаря на всякакви оферти.“
4.
Членове 8-14 се заменят със следното:
„Член 8
Определя се максимален гаранционен общ праг от 350 600 тона суров тютюн на листа за реколта за Общността.
В рамките на това количество Съветът определя индивидуалните гаранционни прагове за всяка група сортове за три последователни реколти, съгласно процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора.
Член 9
1. С цел да се гарантира спазване на гаранционните прагове, се налагат производствени квоти.
2. Съветът, в съответствие с процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора, разпределя наличните количества за всяка група сортове между държавите-членки производители за три последователни реколти.
3. Въз основа на количествата, определени съгласно параграф 2, и без да се засягат параграфи 4 и 5, държавите-членки определят производствени квоти за индивидуалните производители, които не са членове на организация на производители и на организации на производители, пропорционално на средното количество тютюн от определена група сортове, доставено за преработка от всеки индивидуален производител през трите години, предшестващи тази на последната реколта.
4. Преди крайната дата за сключване на договорите за отглеждане, на държавите-членки може да се разреши да прехвърлят части от своите гаранционни прагове към други групи сортове, съгласно параграф 3.
При спазването на третата алинея намаление от един тон при разпределянето за една група сортове води до увеличаване с най-много един тон разпределеното за другата група сортове.
Никакво прехвърляне на части от гаранционния праг от една група сортове към друга не може да предизвика допълнителни разходи за ФЕОГА.
Количествата, които са разрешени за прехвърляне, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 23.
5. Определят се резервите за националната квота, като правилата за тяхното действие се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
Член 10
1. Не се отпуска премия за каквото и да е количество, надвишаващо квотата на производителя.
2. Независимо от параграф 1, производителят може да достави продукция, надвишаваща до 10 % неговата производствена квота за всяка група сортове, като този излишък подлежи на отпускане на премия за следващата реколта, при условие че заинтересованото лице съответно намали своето производство за тази реколта, така че да се спази комбинираната квота за двете реколти.
3. Държавите-членки трябва да разполагат с точни данни за производството на всички индивидуални производители, така че, когато е приложимо, да може да им се дават производствени квоти.
4. Производствените квоти могат да бъдат прехвърляни между индивидуални производители в една и съща държава-членка.
Член 11
Правила за прилагане на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
ДЯЛ III
Мерки за ориентиране на производството
Член 12
Специалната помощ, посочена в член 4а, се изплаща на организации на производители за целите на подобряване опазването на околната среда, повишаване качеството на продукцията, подобряване на управлението и гарантиране на спазването на правилата на Общността в групата.
Член 13
1. Създава се Фонд на Общността за тютюн, финансиран чрез удържане на 2 % от премията.
2. Фондът финансира дейности в следните области:
а)
борба с тютюнопушенето, по-специално информиране на обществеността за опасностите от консумацията на тютюн;
б)
-
изследвания за създаване или развитие на нови сортове и методи за отглеждане, които са по-малко опасни за човешкото здраве и са по-добре съобразени с условията на пазара и са по-безвредни за околната среда,
-
създаване или разработване на алтернативни приложения на суровия тютюн;
в)
изследвания за възможностите на производителите на суров тютюн да преминат към други култури или дейности;
г)
разпространение на получените резултати в горепосочените области към националните органи и към съответните сектори.
Член 14
1. За да се улесни доброволното оттегляне на индивидуални производители от сектора, се създава програма за изкупуване на квотата със съответно намаление на гаранционните прагове, посочени в член 8.
2. В рамките на структурната политика на Общността, могат да бъдат осъществени програми за развитие на селските райони за преминаване на тютюнопроизводителни райони, които се намират в затруднено положение, към други дейности.“
5.
Добавя се следният член:
„Член 14а
Правила за прилагането на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23. Тези правила обхващат:
-
определянето на сумата на специалната помощ,
-
определянето на организациите на производители, които отговарят на условията да получават специална помощ,
-
условия за признаване на групи,
-
използване на специфичната помощ и, по-специално, нейното разпределение между целите, определени в член 12, параграф 1,
-
определяне на нивото на цената за изкупуване на квотите, което следва да не е такова, че да насърчава прекомерното напускане на сектора от производителите,
-
определяне, на базата на предложение от държавата-членка, на чувствителни производствени области и/или групи от висококачествени сортове, които да бъдат освободени от системата за изкупуване на квотите, което да не засегне повече от 25 % от гаранционния праг на всяка държава-членка,
-
определяне на период от не повече от четири месеца между намерението на индивидуалния производител да продаде своята квота и действителното изкупуване. По време на този период държавата-членка прави обществено достояние намерението да продава, така че други производители да могат да купят квотата преди тя действително да бъде изкупена.“
6.
Заглавието на дял V се заменя със следното:
„ДЯЛ V
Мерки за контрол.“
7.
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
1. Държавите-членки предприемат всички необходими действия, за да гарантират и проверят спазването на разпоредбите на Общността, отнасящи се до суровия тютюн.
2. Държавите-членки установяват система за даване на право на първите преработватели да подписват договори за отглеждане.
3. Правото се отнема от държавата-членка, ако преработвателят, умишлено или поради груба небрежност, престане да спазва разпоредбите на Общността за суровия тютюн.
4. Държавите-членки предприемат необходимите действия техните контролни органи да могат да проверят спазването на разпоредбите на Общността, и по-специално:
-
да имат достъп до производствените и преработвателни съоръжения,
-
да могат да се запознаят със счетоводството и инвентарните документи на първите преработватели и с други съответни документи и да вземат копия или извлечения,
-
да могат да получават цялата необходима информация, по-специално, за да проверяват, че доставеният тютюн е действително преработен,
-
да получават точните данни за обема и изкупните цени на продукцията на всички индивидуални производители,
-
да проверяват качеството на тютюна и изплащането на изкупната цена от преработвателя на индивидуалните производители,
-
да проверяват всяка година областите, засадени от индивидуалните производители.
5. Правилата за прилагане на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.“
8.
След член 17 се добавя следното заглавие:
„ДЯЛ VI
Общи и преходни разпоредби.“
9.
Член 20 се заменя със следното:
„Член 20
За справяне с непредвидени обстоятелства могат да бъдат взети изключителни мерки за стабилизиране на пазара, съгласно процедурата, предвидена в член 23. Тяхното приложно поле и продължителност строго се ограничават до това, което е необходимо, за да се стабилизира пазара.“
10.
Член 26 се заменя със следното:
„Член 26
Комисията изпраща доклад на Европейския парламент и на Съвета за функционирането на общата организация на пазара на суров тютюн преди 1 април 2002 г.“
11.
Към член 27 се добавя следният параграф:
„Когато преходни разпоредби се окажат необходими за улесняване прилагането на измененията и допълненията на настоящия регламент, въведени с Регламент (ЕО) № 1636/98 (4), такива мерки се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага се от реколта 1999 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 юли 1998 година.