Kommissionens forordning (EF) nr. 1825/2000
af 25. august 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 for så vidt angår mærkning af oksekød og oksekødsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97(1), særlig artikel 19, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1760/2000 navnlig vedrørende salg mellem medlemsstaterne, så mærkningsordningen ikke fordrejer handelen med oksekød.
(2) I forbindelse med både obligatoriske og frivillige ordninger for mærkning af oksekød bør erhvervsdrivende og organisationer med henblik på at kunne spore produkterne anvende en identifikationsordning og en omfattende registreringsordning for oksekød på alle produktions- og afsætningstrin.
(3) Med henblik på at identificere slagterier, som ikke har godkendelsesnumre, bør der i en overgangsperiode kunne anvendes alternative metoder til at identificere sådanne slagterier.
(4) Det bør også fastlægges, hvilken procedure der skal følges for mærkning af kød af kvæg, for hvilke samtlige oplysninger om fødsel og flytninger ikke foreligger, fordi sådanne data først blev krævet fra den 1. januar 1998 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april 1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(2). Lignende bestemmelser er nødvendige for mærkning af kød af kvæg, der indføres levende til Fællesskabet fra tredjelande.
(5) I forbindelse med den fuldstændige angivelse af oprindelsen er det, for at undgå unødvendig gentagelse af angivelsen på etiketten af de medlemsstater eller tredjelande, hvor opdræt fandt sted, nødvendigt at indføre en forenklet præsentation på grundlag af det tidspunkt, fra hvilket det dyr, som kødet stammer fra, blev holdt i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret blev født eller slagtet.
(6) Det er nødvendigt at afklare situationen med hensyn til de yderligere oplysninger, der kan anføres på etiketter i forbindelse med de forenklede mærkningsprocedurer for hakket kød. Angivelse af sådanne yderligere oplysninger kan ifølge artikel 13 i forordning (EF) nr. 1760/2000 ske efter den 1. september 2000. Visse oplysninger kan kun angives indtil den 1. januar 2002, hvis den pågældende medlemsstat har besluttet at anvende en national obligatorisk mærkningsordning, der omfatter sådanne oplysninger, eller hvis den pågældende erhvervsdrivende frivilligt angiver oplysningerne.
(7) Den frivillige ordning for mærkning af oksekød bør omfatte bestemmelser om en fremskyndet eller forenklet procedure for godkendelse af visse udskæringer af oksekød, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område.
(8) For at garantere specifikationens pålidelighed bør det uvildige organ og myndighederne have adgang til alle lister, som føres af de erhvervsdrivende og organisationerne, og de bør gennemføre regelmæssig stikprøvekontrol på grundlag af en risikoanalyse.
(9) Artikel 17 i forordning (EF) nr. 1760/2000 fastsætter visse bestemmelser for de tilfælde, hvor produktion af oksekød helt eller delvis finder sted i et tredjeland. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for godkendelsesproceduren for import af oksekød fra tredjelande.
(10) Med henblik på at sikre, at mærkningen af importeret oksekød er lige så pålidelig som mærkningen af EF-oksekød, bør Kommissionen undersøge meddelelser fra tredjelande. Fuldstændige meddelelser bør fremsendes til medlemsstaterne, når Kommissionen konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tredjeland, kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000.
(11) For at sikre pålideligheden af mærkningsordningen i tredjelande kan Kommissionen anmode om yderligere oplysninger, og den bør træffe de nødvendige foranstaltninger på grundlag af de oplysninger, der modtages som følge af disse anmodninger.
(12) Kommissionen kan foretage kontrol i tredjelande. For at kunne foretage kontrol i et tredjeland skal Kommissionen opnå en forudgående accept fra det pågældende tredjeland. Hvis en sådan accept ikke gives, bør Kommissionen tage de nødvendige forholdsregler.
(13) Medlemsstaterne bør foretage kontrol for at sikre, at de frivillige mærker, der anvendes, er tilstrækkelig nøjagtige.
(14) Der bør fastsættes rammebestemmelser for de sanktioner, der kan anvendes over for erhvervsdrivende. I rammebestemmelserne bør der tages hensyn til situationer, hvor en erhvervsdrivende ikke har mærket oksekød i overensstemmelse med den obligatoriske mærkningsordning, eller hvor en erhvervsdrivende under den frivillige mærkningsordning har mærket oksekød uden at overholde specifikationen, eller uden at der foreligger en godkendt specifikation. For at tage hensyn til de erhvervsdrivendes problemer med at anvende denne forordning bør de strengeste sanktioner i en begrænset periode, indtil den 1. januar 2001, kun anvendes, hvis etiketterne indeholder oplysninger, som vildleder forbrugerne eller ikke stemmer overens med godkendte specifikationer.
(15) Ifølge forordning (EF) nr. 820/97 skal hver erhvervsdrivende eller organisation, der ønsker at anføre en frivillig angivelse på en etiket, forelægge en specifikation, som skal godkendes af myndighederne i den medlemsstat, hvor produktion eller salg af det pågældende oksekød finder sted. Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2772/1999 af 21. december 1999 om fastsættelse af generelle regler for en obligatorisk mærkningsordning for oksekød(3) kan de erhvervsdrivende fortsat anføre frivillige oplysninger på etiketter for oksekød som supplement til de obligatoriske oplysninger indtil den 31. august 2000.
(16) Hvis godkendte, frivillige specifikationer ikke ændres, og hvis de er i overensstemmelse med de nye bestemmelser, bør sådanne specifikationer og de for tredjelande godkendte specifikationer fortsat være gyldige.
(17) Ifølge forordning (EF) nr. 820/97 kan medlemsstaterne, hvis der foreligger tilstrækkelige oplysninger i identifikations- og registreringsordningen for kvæg, beslutte, at yderligere oplysninger også skal anføres på etiketter for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet i samme medlemsstat. Forordning (EF) nr. 2772/1999 gav medlemsstaterne mulighed for fortsat at anvende en obligatorisk mærkningsordning for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet på deres område, jf. artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 820/97, foreløbigt indtil den 31. august 2000.
(18) Ifølge Kommissionens beslutning 98/595/EF af 13. oktober 1998 om anvendelse af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Frankrig og Belgien(4) og Kommissionens beslutning 1999/1/EF af 14. december 1998 om anvendelse af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Finland(5) kan nævnte medlemsstater anvende en obligatorisk mærkningsordning for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet på deres område. Beslutningerne bør fortsat anvendes, indtil den fuldstændige angivelse af oprindelsen i Fællesskabets obligatoriske mærkningsordning træder i kraft den 1. januar 2002, og det samme bør være tilfældet for eventuelle yderligere beslutninger af denne art.
(19) Med henblik på at overvåge anvendelsen af den frivillige mærkningsordning bør medlemsstaterne registrere de godkendte specifikationer og meddele Kommissionen oplysninger om deres nationale gennemførelsesbestemmelser og de frivillige angivelser, der er godkendt på deres område. Sådanne oplysninger bør ajourføres med regelmæssige mellemrum.
(20) Kommissionens forordning (EF) nr. 1141/97 af 23. juni 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 for så vidt angår mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 824/1998(7), bør ophæves. For at undgå forvirring i overgangsperioden inden indførelsen af den obligatoriske ordning, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1760/2000, bør forordning (EF) nr. 1141/97 fortsat anvendes for kød af kvæg, der slagtes inden den 1. september 2000.
(21) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Sporbarhed
Alle erhvervsdrivende og organisationer, jf. artikel 12, tredje led, i forordning (EF) nr. 1760/2000, anvender på deres respektive produktions- og afsætningstrin en identifikationsordning og en omfattende registreringsordning.
Ordningen anvendes på en sådan måde, at der skabes forbindelse mellem identifikationen af kødet og det eller de pågældende dyr, jf. artikel 13, stk. 1, og artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning.
Registreringsordningen indebærer navnlig angivelse af ankomst- og afgangsdato for kvæg, slagtekroppe og/eller udskæringer for at sikre overensstemmelse mellem ankomster og afgange.
Artikel 2
Mærkning i tilfælde, hvor oplysninger ikke er til rådighed
1. Det godkendelsesnummer, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, er:
a) enten det godkendelsesnummer, der er fastsat i artikel 10, stk. 1, i Rådets direktiv 64/433/EØF(8)
b) eller det nationale registreringsnummer, hvis der ikke findes et godkendelsesnummer.
Hvis ingen af de to numre findes, kan nummeret indtil den 1. januar 2001 erstattes med slagteriets navn og adresse.
2. I henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 gælder følgende:
a) for kød af kvæg, der blev født i Fællesskabet inden den 1. januar 1998, og for hvilke der ikke foreligger oplysninger om fødselssted og/eller opdrætningssted, bortset fra det seneste opdrætningssted, erstattes angivelsen af fødselssted og/eller opdrætningssted med angivelsen "* (født inden den 1. januar 1998)"
b) for kød af kvæg, der indføres levende til Fællesskabet, og får hvilke der ikke foreligger oplysninger om fødselssted og/eller opdrætningssted, bortset fra det seneste opdrætningssted, erstattes angivelsen af fødselssted og/eller opdrætningssted med angivelsen "* (indført levende til EF)" eller "* (indført levende fra (tredjelandets navn))".
Artikel 3
Forenklede oprindelsesangivelser
I henhold til artikel 13, stk. 5, litra a), i forordning (EF) nr. 1760/2000 er angivelse for kød af kvæg, der i 30 dage eller derunder er blevet opdrættet:
- i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det blev født
- i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det blev slagtet
af denne medlemsstat eller dette tredjeland som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdræt fandt sted, ikke påkrævet, hvis dyret blev opdrættet i en anden medlemsstat eller i et andet tredjeland i en periode på over 30 dage.
Artikel 4
Størrelse af en gruppe
1. Under opskæringen af slagtekroppe eller fjerdinger defineres den størrelse af gruppen, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, efter antallet af slagtekroppe eller fjerdinger, der opskæres sammen og udgør et hold for den pågældende opskæringsvirksomhed. Størrelsen kan dog under ingen omstændigheder overstige én dags produktion.
2. Under efterfølgende opskæring eller hakning kan en gruppe være sammensat af alle de grupper, jf. stk. 1, der opskæres eller hakkes den samme dag.
Artikel 5
Hakket kød
1. Ved anvendelse af denne forordning defineres hakket kød som kød, der er hakket i småstykker eller er passeret gennem en hakkemaskine med snegl.
2. De yderligere oplysninger, der kan angives på etiketter, jf. artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1760/2000, er følgende:
a) fra den 1. september 2000, de i artikel 13, stk. 2, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser, samt dato for hakning af kødet
b) fra den 1. september 2000 til den 1. januar 2002, de i artikel 13, stk. 5, litra a), nr. (i) og (ii), og litra b) i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser, hvis den pågældende medlemsstat har besluttet at anvende en national obligatorisk mærkningsordning, der omfatter sådanne oplysninger, eller hvis den pågældende erhvervsdrivende frivilligt anfører oplysningerne i henhold til afdeling II i afsnit II i forordning (EF) nr. 1760/2000
c) fra den 1. januar 2002, de i artikel 13, stk. litra a), nr. (i) og (ii), i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser.
Artikel 6
Godkendelsesprocedurer
1. Det i artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede tidsrum, inden for hvilket ansøgningen hverken er blevet afslået eller godkendt, og myndighederne i den medlemsstat, hvortil kødet sendes, ikke har fremsat ønske om yderligere oplysninger, er på to måneder regnet fra dagen efter dagen for indsendelse af ansøgningen.
2. I henhold til artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 er det i samme artikels stk. 3, andet afsnit, omhandlede tidsrum for primære oksekødsudskæringer i enkeltpakninger, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område, hvis der ikke er tilføjet oplysninger til den oprindelige mærkning, på 14 dage.
3. Med henblik på anvendelse af artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 kan oksekød i små detailsalgspakker, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation, indføres til og afsættes på en anden medlemsstats område, uden at denne medlemsstat skal forhåndsgodkende specifikationen, såfremt:
a) de pågældende pakker ikke ændres
b) den specifikation, der er godkendt af den medlemsstat, hvor oksekødet pakkes, også omfatter afsætning af det pakkede kød i andre medlemsstater
c) den medlemsstat, der godkender specifikationen, på forhånd meddeler alle nødvendige oplysninger til de øvrige medlemsstater, hvor det pakkede oksekød skal afsættes efter den godkendte specifikation.
Artikel 7
Kontrol
1. Erhvervsdrivende og organisationer giver på alle tidspunkter Kommissionens sagkyndige, myndighederne og det uvildige organ, jf. artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, adgang til deres lokaler samt til alle lister, der godtgør, at oplysningerne på mærkerne er korrekte.
2. Myndighederne og, i det i artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede tilfælde, det uvildige organ foretager regelmæssigt stikprøvekontrol på grundlag af en risikoanalyse, der navnlig tager hensyn til specifikationens komplekse karakter. For hver stikprøvekontrol udarbejdes der en kontrolrapport med angivelse af eventuelle mangler og foranstaltninger, som kan afhjælpe situationen, samt eventuelle tidsfrister og anvendte sanktioner.
3. Hvis den mulighed, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, ikke er anvendt, foretager medlemsstaterne kontrol på en sådan måde, at der skabes tilstrækkelig sikkerhed for nøjagtigheden af de anvendte etiketter. Kontrollens hyppighed fastlægges navnlig ud fra specifikationens komplekse karakter.
4. Erhvervsdrivende, organisationer og uvildige organer meddeler alle relevante oplysninger til myndighederne.
Artikel 8
Godkendelser udstedt af tredjelande
1. Kommissionen kontrollerer, at meddelelser givet i henhold til artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1760/2000, er fuldstændige. Ved modtagelse af en ufuldstændig meddelelse informerer Kommissionen det pågældende tredjeland og angiver, hvilke oplysninger der er nødvendige.
Fuldstændige meddelelser fremsendes til medlemsstaterne, medmindre Kommissionen konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tredjeland, ikke kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000, i overensstemmelse med dens beføjelser hertil i henhold til artikel 17, stk. 2, tredje afsnit, i samme forordning.
2. Hvis Kommissionen på noget tidspunkt er af den opfattelse, at det på grundlag af den i artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede meddelelse bør kontrolleres, om de procedurer og/eller kriterier, der meddeles af et tredjeland, for tiden kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000, kan Kommissionen anmode tredjelandet om at fremlægge de fornødne oplysninger. Kommissionen kan navnlig anmode tredjelandet om at fremlægge kopier af de specifikationer, der er godkendt af den dertil udpegede kompetente myndighed. Endvidere kan Kommissionen anmode tredjelandet om at bemyndige repræsentanter fra Kommissionen til at foretage kontrol i tredjelandet.
3. Hvis nogle af de oplysninger eller bemyndigelser, der er anmodet om i henhold til stk. 2, ikke modtages inden for den af Kommissionen angivne frist, kan Kommissionen konkludere, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i et tredjeland, ikke kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000.
4. Kommissionen kan på ethvert tidspunkt ændre sin oprindelige beslutning, for så vidt angår ligestillingen af de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tred-jeland, i henhold til artikel 17, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000.
Artikel 9
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastlægger en sanktionsordning, der finder anvendelse, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1760/2000 overtrædes, og de træffer de fornødne gennemførelsesforanstaltninger. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
2. Uden at det berører sanktionerne i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1760/2000, kræver medlemsstaterne for oksekød, der er mærket:
- uden at den obligatoriske mærkningsordning er overholdt, eller
- hvis der anvendes en frivillig ordning, uden at specifikationen er overholdt, eller hvis der ikke foreligger en godkendt specifikation,
at oksekødet fjernes fra markedet, indtil det er ommærket i overensstemmelse med nærværende forordning.
Hvis kødet opfylder alle gældende veterinær- og hygiejneforskrifter, kan medlemsstaten dog, foruden de i stk. 1 nævnte sanktioner, tillade, at kødet sendes direkte til forarbejdning til andre produkter end dem, der er nævnt i artikel 12, første led, i forordning (EF) nr. 1760/2000.
3. Indtil den 1. januar 2001 fjernes oksekød kun fra markedet, hvis etiketten indeholder oplysninger, der er af en sådan art at de kan vildlede køberen i væsentlig grad eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte specifikation.
Artikel 10
Fortegnelser
Myndighederne fører fortegnelse over godkendte specifikationer med oplysning om, hvilken erhvervsdrivende og organisation der er ansvarlig for mærkning af kødet, og det uvildige organ, som er ansvarlig for kontrollen.
Artikel 11
Meddelelser
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:
a) navnene på de myndigheder, det er ansvarlige for gennemførelsen af mærkningsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 1760/2000, samt supplerende germemførelsesbestemmelser navnlig vedrørende kontrol og sanktioner
b) senest den 30. september 2000 en liste over alle frivillige angivelser, der er godkendt på deres område
c) hver tredje måned en ajourføring af den liste, der er nævnt i litra b).
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
Såfremt de er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1760/2000 og nærværende forordning, kan:
a) frivillige specifikationer, der er godkendt i henhold til artikel 14 og 15 i forordning (EF) nr. 820/97, fortsat anvendes
b) de nationale obligatoriske ordninger for mærkning af oksekød, der er godkendt i henhold til artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 820/97, anvendes indtil den 1. januar 2002, og det samme gælder for eventuelle yderligere beslutninger af denne art.
Artikel 13
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1141/97 ophæves.
Den anvendes dog fortsat for kød af kvæg, der slagtes inden den 1. september 2000.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til nærværende forordning, jf. sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 14
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes for kød af kvæg, der slagtes fra den 1. september 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. august 2000.
32000R1825
L 216/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1825/2000 НА КОМИСИЯТА
от 25 август 2000 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (1), и по-специално член 19 от него,
като има предвид, че:
(1)
Трябва да се установят подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1760/2000, по-специално относно продажбите между държави-членки, за да не води системата за етикетиране до нарушения на търговията на пазара на говеждо и телешко месо.
(2)
За да се осигури възможност за проследяемост, е необходимо, в контекста както на задължителната, така и на доброволната системи за етикетиране на говеждо месо, операторите и организациите да поддържат идентификационна система и всеобхватна регистрационна система за говеждо месо на всеки различен етап от производството и продажбата.
(3)
За да се идентифицират кланиците, които нямат номер на одобрение, е необходимо през преходния период да се предвидят алтернативни методи за идентификация на такива кланици.
(4)
Необходимо е също така да се установи процедура, която да се следва при етикетирането на говеждо месо, получено от животни, пълна информация за раждането и движението на които не е налице, тъй като вписването на тези данни се изисква едва след 1 януари 1998 г. с Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета от 21 април 1997 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (2). Подобна разпоредба се изисква за етикетирането на говеждо месо, получено от животни, внесени живи в рамките на Общността от трети страни.
(5)
В контекста на пълното обозначаване на произхода, за да се избегне ненужното повтаряне на обозначението на етикета на държавите-членки или трети страни, където става отглеждането, е необходимо да се въведе опростено представяне, което се основава на времето, през което животното, от което е получено говеждото месо, се е намирало в държавата-членка или трета страна по рождение или заколване.
(6)
Необходимо е да се изясни ситуацията по отношение на допълнителната информация, която може да се включва на етикетите съгласно опростените процедури за етикетиране за мляно говеждо месо. Тази допълнителна информация може, съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, да бъде посочвана до 1 септември 2000 г. Определена информация може да бъде посочвана само до 1 януари 2002 г., ако съответната държава-членка е взела решение да прилага национална задължителна система за етикетиране, включваща тази информация, или ако съответният оператор посочва информацията доброволно.
(7)
В контекста на доброволната система за етикетиране на говеждо месо е необходимо да се предвиди ускорена или опростена процедура на одобряване за някои парчета говеждо месо, етикетирани в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация и внесени на територията на друга държава-членка.
(8)
С оглед на гарантиране надеждността на спецификацията е необходимо независимият и компетентният орган да имат достъп до цялата документация, която се съхранява от операторите и организациите, и да извършват редовни проверки на място на база на анализ на риска.
(9)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 установява някои разпоредби, съгласно които производството на говеждо месо става изцяло или частично в трети страни. Целесъобразно е да се предвидят подробни правила за прилагане на процедурата за одобряване вноса на говеждо месо от трети страни.
(10)
За да гарантира, че процедурите на етикетиране, свързани с вносно говеждо месо, са така надеждни, както и приложимите за говеждо месо от Общността, Комисията проучва уведомленията, получени от трети страни. Пълните уведомления се предават на държавите-членки, когато Комисията стигне до заключението, че процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна, са еквивалентни на стандартите, установени в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
(11)
За да гарантира надеждността на системата за етикетиране в трети страни, Комисията може да поиска допълнителна информация и трябва да вземе необходимите мерки в светлината на получената информация в резултат на тези искания.
(12)
Комисията може да извършва проверки в трети страни. За да е в състояние да извършва проверки в трета страна, Комисията се нуждае от предварително съгласие на съответната трета страна. Ако няма такова съгласие, Комисията трябва да вземе необходимите мерки.
(13)
Необходимо е държавите-членки да извършват проверки, за да се гарантира достатъчна точност на използваните доброволни етикети.
(14)
Трябва да се създаде рамка на санкциите, които следва да се налагат на операторите. Тази рамка трябва да отчита ситуациите, при които операторът не е етикетирал говеждо месо в съответствие с правилата на задължителната система за етикетиране или когато операторът не е етикетирал говеждо месо в контекста на доброволната система за етикетиране, без да съблюдава спецификацията, или когато няма одобрена спецификация. За ограничен срок, до 1 януари 2001 г., за да се вземат предвид трудностите на операторите при прилагане на този регламент, най-строгите санкции трябва да се налагат, когато етикетът съдържа информация, която е подвеждаща за потребителя или не съответства на одобрената спецификация.
(15)
Регламент (ЕО) № 820/97 предвиждаше всеки оператор или организация, които желаят да поставят доброволно обозначение на етикет, да представят спецификация за одобрение от компетентния орган на всяка държава-членка, в които се осъществява производството или продажбата на въпросното говеждо месо. Регламент (ЕО) № 2772/1999 на Съвета от 21 декември 1999 година относно общи правила за система за задължително етикетиране на говеждото месо (3) позволи на операторите да продължат да поставят доброволни означения, в допълнение към задължителните означения, до 31 август 2000 г.
(16)
При условие че няма промяна в одобрените доброволни спецификации и те отговарят на новите правила, целесъобразно е тези спецификации, както и тези, одобрени за трети страни, да продължат да бъдат валидни.
(17)
Регламент (ЕО) № 820/97 предвижда, когато налице е достатъчно подробна информация в системата за идентификация и регистрация на говеда, държавите-членки да могат да вземат решение, че за говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани в същата държава-членка, на етикетите трябва да бъде отбелязана и допълнителна информация. Регламент (ЕО) № 2772/1999 разреши на държавите-членки да продължат да имат възможност да прибягват до налагане на задължителна система за етикетиране на говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани на тяхната собствена територия в съответствие с член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 820/97, временно, до 31 август 2000 г.
(18)
Решение № 98/595/ЕО на Комисията от 13 октомври 1998 г. относно прилагането на система за задължително етикетиране на говеждо месо във Франция и Белгия (4) и Решение № 1999/1/ЕО на Комисията от 14 декември 1998 г. относно прилагането на система за задължително етикетиране на говеждо месо във Финландия (5) позволяват на тези държави-членки да налагат система за задължително етикетиране на говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани на тяхната собствена територия. Тези решения, както и други бъдещи такива решения, трябва да продължат да се прилагат, докато пълното идентифициране по произход в системата за задължително етикетиране в Общността влезе в сила от 1 януари 2002 г.
(19)
За да се извършва мониторинг на прилагането на доброволната система за етикетиране, държавите-членки трябва да създадат регистър на одобрените спецификации и да съобщават на Комисията информация за националните им правила за прилагане и одобрените на техните територии доброволни означения. Тази информация трябва редовно да се актуализира.
(20)
Необходимо е да се отмени Регламент (ЕО) № 1141/97 на Комисията от 23 юни 1997 г. относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (6), последно изменен с Регламент (ЕО) № 824/98 (7). Въпреки това, за да се избегне объркване през преходния период преди въвеждането на задължителната система, както е установено в Регламент (ЕО) № 1760/2000, Регламент (ЕО) № 1141/97 трябва да остане приложим за месо, получено от животни, заклани преди 1 септември 2000 г.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждото и телешкото месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Проследяемост
Всички оператори и организации по смисъла на член 12, трето тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000, разполагат на всеки от отделните етапи на производство и продажба с идентификационна система и всеобхватна регистрационна система.
Тази система се прилага по такъв начин, че да осигурява връзка между идентификацията на месото и съответното животно или животни, както е предвидено в член 13, параграф 1 и член 16, параграф 2 от посочения регламент.
Регистрационната система съдържа вписване, по-специално, на пристигането и заминаването на добитъка, труповете на закланите животни и/или парчета от тях, за да бъде гарантирана връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 2
Етикетиране, когато няма налична информация
1. Номерът на одобрението, предвиден в член 13, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е:
а)
или номерът на одобрението, предвиден в член 10, параграф 1 от Директива 64/433/ЕИО на Съвета (8),
б)
или, когато няма номер на одобрение, националният регистрационен номер.
Когато не е налице нито един от двата номера, до 1 януари 2001 г. номерът може да бъде заменен с наименованието и адреса на кланицата.
2. При прилагането на член 13, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000:
а)
за месо, получено от животни, родени в Общността преди 1 януари 1998 г., когато информацията относно мястото на раждане и/или мястото на отглеждане, когато е различно от последното място на отглеждане, не е на разположение, обозначението за мястото на раждане и/или мястото на отглеждане се заменя с обозначението „*(Родено преди 1 януари 1998 г.)“,
б)
за месо, получено от животни, внесени живи на територията Общността, когато информацията относно мястото на раждане и/или мястото на отглеждане, когато е различно от последното място на отглеждане, не е на разположение, обозначението за мястото на раждане и/или мястото на отглеждане се заменя с обозначението „*(Внесено живо в ЕО)“ или „*(Внесено живо от[наименованието на страната])“.
Член 3
Опростяване на обозначението за произход
При прилагането на член 13, параграф 5, буква а) от Регламент (ЕО) № 1760/2000 за говеждо месо, получено от животни, които са били отглеждани 30 или по-малко дни:
-
в друга държава-членка или трета страна по рождение,
-
в друга държава-членка или трета страна по рождение, където е станало коленето,
обозначаването на тези държави-членки или трети страни, като държава-членка или трета страна, в които е осъществено отглеждането, няма да се изисква, при положение че тези животни са били отглеждани в друга държава-членка или трета страна за срок не по-дълъг от 30 дни.
Член 4
Размер на групата
1. При транжирането на труповете на закланите животни или четвъртинките, размерът на групата, предвидена в член 13, параграф 1, алинея втора от Регламент (ЕО) № 1760/2000, се определя от броя на труповете на заклани животни или четвъртинки, транжирани заедно и представляващи една партида за съответната транжорна. Този размер не може в никакъв случай да превишава производството за един ден.
2. При по-нататъшно транжиране или мелене, групата може да включи всички групи, посочени в параграф 1, вложени в транжиране или мелене през същия ден.
Член 5
Мляно говеждо месо
1. За целите на настоящия регламент мляното месо се дефинира като месо, което е било накълцано или прекарано през спирално-винтова мелачка.
2. Допълнителната информация, която може да се включва на етикетите, както това е предвидено в член 14, третата алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е следната:
а)
от 1 септември 2000 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, както и датата на смилане;
б)
от 1 септември 2000 г. до 1 януари 2002 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 5, букви а), i) и ii), и б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, ако съответната държава-членка е взела решение да прилага национална система за задължително етикетиране, включваща такава информация, или ако съответният оператор посочва доброволно информацията в съответствие със раздел II на дял II от Регламент (ЕО) № 1760/2000;
в)
от 1 януари 2002 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 5, буква а), i) и ii) от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Член 6
Процедури на одобрение
1. Срокът, предвиден в член 16, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, през който одобрението не е отказано или не е поискана допълнителна информация от компетентния орган на държавата-членка, до която се изпраща говеждото месо, е два месеца от деня, следващ датата на подаване на заявлението.
2. В съответствие с член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 за първокачествените парчета говеждо месо в индивидуални опаковки, етикетирани в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация и внесени на територията на друга държава-членка, когато на първоначалния етикет не се добавя информация, срокът, предвиден в член 16, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е 14 дни.
3. За целите на член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 говеждо месо в малки опаковки за търговия на дребно, което е било етикетирано в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация, може да бъде внесено на територията на друга държава-членка и търгувано в нея без предварително одобрение на спецификацията на етикетиране от тази държава-членка, при условие че:
а)
въпросните опаковки остават непроменени;
б)
спецификацията, одобрена в държавата-членка на опаковане, обхваща и търговията с пакетирано говеждо месо в други държави-членки;
в)
държавата-членка, одобряваща такава спецификация, предостави цялата необходима информация предварително на всички други държави-членки, в които съгласно одобрената спецификация трябва да се търгува пакетираното говеждо месо.
Член 7
Проверки
1. Операторите и организациите предоставят по всяко време на експертите на Комисията, на компетентния орган и на съответния независим контролен орган по смисъла на член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000 достъп до техните помещения и до цялата документация, която доказва, че информацията на съответните етикети е вярна.
2. Компетентният орган и, в случая, посочен в член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, независимият контролен орган, извършват редовни проверки на място въз основа на анализ на риска, който трябва да отчита, по-специално, сложността на съответната спецификация. За всяка проверка се изготвя доклад за извършената инспекция, който трябва да включва всички дефицити, както и предложените мерки за подобряване на положението и всички крайни срокове и наложените санкции.
3. Когато не се ползва опцията, предвидена в член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, държавите-членки извършват проверки по такъв начин, че да предоставят гаранции за точността на използваните етикети. Тяхната честота се определя, по-специално, от сложността на съответните спецификации.
4. Операторите, организациите и независимите контролни органи съобщават цялата релевантна информация на компетентния орган.
Член 8
Одобрения, предоставяни от трети страни
1. Комисията проверява дали уведомленията са направени, както е предвидено в член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1760/2000. При получаване на уведомление, което е непълно, Комисията информира съответната трета страна, като посочва каква информация е необходима.
Пълните уведомления се предават на държавите-членки освен ако Комисията стигне до заключение, че процедурите и/или критериите в съответната трета страна не са еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000 в съответствие с пълномощията ѝ да го направи съгласно член 17, параграф 2, трета алинея от посочения регламент.
2. Ако по което и да било време Комисията счете въз основа на уведомлението, предвидено в член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, че е целесъобразно да провери дали процедурите и/или критериите, съобщени от трета страна, са понастоящем еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000, Комисията може да поиска третата страна да предостави всякаква необходима информация. По-специално Комисията може да поиска третата страна да предостави копия на спецификациите, одобрени от определения компетентен орган. Комисията може по-нататък да поиска от третата страна да разреши представители на Комисията да извършат проверки в третата страна.
3. Ако информация или разрешение, поискани съгласно предходния параграф, не се получат в срока, определен от Комисията, то Комисията може да заключи, че процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна, не са еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
4. Комисията може по всяко време да промени своето първоначално решение по отношение на еквивалентността на процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна съгласно член 17, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) 1760/2000.
Член 9
Санкции
1. Държавите-членки определят система от санкции, която се прилага в случай на нарушения на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1760/2000 и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефикасни, пропорционални и възпиращи.
2. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 18 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, когато говеждо месо е етикетирано:
-
без спазване на задължителната система за етикетиране или
-
при прилагане на доброволната система - неспазвайки спецификацията или когато няма одобрена спецификация,
държавите-членки изискват отстраняване на говеждото месо от пазара до повторното му етикетиране в съответствие с настоящия регламент.
Въпреки това, ако съответното месо отговаря на всички съществуващи ветеринарни и санитарни правила, държавите-членки могат, в допълнение на санкциите, предвидени в параграф 1, да разрешат прякото изпращане на това месо за преработка в продукти, различни от посочените в член 12, първо тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
3. До 1 януари 2001 г. отстраняването на говеждо месо от пазара може да става само когато етикетът съдържа информация, която може да подведе потребителя в значителна степен или не отговаря на одобрената спецификация.
Член 10
Регистър
Компетентният орган създава регистър на одобрените спецификации и, по-специално, за всеки оператор и организация, отговорни за етикетирането на говеждото месо, и независимия орган, отговорен за проверките.
Член 11
Уведомявания
Държавите-членки уведомяват Комисията относно:
а)
наименованията на органите, компетентни за прилагането на системата за етикетиране, съгласно Регламент (ЕО) № 1760/2000, както и на подробните правила за неговото прилагане и, по-специално, тези, които се отнасят за съответните проверки, които трябва да бъдат извършвани, и санкциите, които трябва да бъдат налагани;
б)
до 30 септември 2000 г., пълния списък на всички доброволни обозначения, одобрени на тяхна територия;
в)
на всеки три месеца, актуализиране на списъка, посочен в буква б).
Член 12
Преходна разпоредба
При условие че те са в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 и с настоящия регламент,
а)
доброволни спецификации, одобрени съгласно членове 14 и 15 от Регламент (ЕО) № 820/97, продължават да са валидни;
б)
националните системи за задължително етикетиране на говеждо месо, одобрени в съответствие с член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 820/97, продължават да са валидни до 1 януари 2002 г., както и други подобни решения.
Член 13
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1141/97 се отменя.
Въпреки това този регламент остава приложим за месо, получено от животни, заклани преди 1 септември 2000 г.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент съобразно таблицата на съответствие в приложението.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага за говеждо месо, получено от животни, заклани на или след 1 септември 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставен в Брюксел на 25 август 2000 година.