KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 13. november 2007
om ophævelse af afgørelse 1999/572/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Republikken Korea, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine
(2007/775/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 8 og 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE UNDERSØGELSER OG GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
I august 1999 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1796/1999 (2) en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i bl.a. Sydafrika.
(2)
På grundlag af en udløbsundersøgelse, jf. artikel 11, stk. 2, i grundforordningen, besluttede Rådet i november 2005 ved forordning (EF) nr. 1858/2005 (3) at opretholde antidumpingforanstaltningerne ved import af den pågældende vare med oprindelse i bl.a. Sydafrika.
(3)
Ved afgørelse 1999/572/EF af 13. august 1999 (4) godtog Kommissionen et pristilsagn fra et sydafrikansk selskab, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (i det følgende benævnt »Haggie« eller »selskabet«).
(4)
Ved afgørelse 1999/572/EF godtog Kommissionen også pristilsagn fra følgende selskaber: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Indien, Aceros Camesa SA de CV, Mexico og Joint Stock Company Silur, Ukraine. Kommissionen trak godtagelsen af tilsagnet fra Joint Stock Company Silur, Ukraine, tilbage ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1678/2003 (5). Antidumpingforanstaltningerne vedrørende tovværk og kabler af stål med oprindelse i Mexico udløb den 12. august 2004 (6). Kommissionen trak godtagelsen af tilsagnet fra Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd tilbage ved Kommissionens afgørelse 2006/38/EF.
(5)
Import til Fællesskabet af den pågældende vare af sydafrikansk oprindelse blev derfor, forudsat at den var fremstillet af selskabet og af den type, der var omfattet af tilsagnet (i det følgende benævnt »vare omfattet af tilsagnet«), fritaget for den endelige antidumpingtold.
(6)
I den forbindelse bør det bemærkes, at visse typer tovværk og kabler af stål, som på nuværende tidspunkt fremstilles af Haggie, ikke var omfattet af tilsagnet. Der skal således betales antidumpingtold, når denne form for tovværk og kabler af stål overgår til fri omsætning i Fællesskabet.
B. MISLIGHOLDELSE AF TILSAGNET
1. Forpligtelser, der påhviler det selskab, der har afgivet tilsagn
(7)
Selskabet har som følge af sit tilsagn pligt til bl.a. at eksportere den af tilsagnet omfattede vare til Fællesskabet til priser, der ligger over bestemte mindsteimportpriser (MIP), som fastlagt i tilsagnet.
(8)
Selskabet har desuden accepteret, at for at opnå den fritagelse for antidumpingtold, som er forbundet med tilsagnet, er det en betingelse, at der fremlægges en tilsagnsfaktura for EF-toldmyndighederne. Herudover har virksomheden forpligtet sig til ikke at udstede tilsagnsfakturaer ved salg af de typer af den pågældende vare, som ikke er omfattet af tilsagnet, og som derfor er underlagt antidumpingtold. Selskabet accepterede også, at de tilsagnsfakturaer, som udstedes, skal indeholde de oplysninger, som først blev fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 1796/1999 og efterfølgende i bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005.
(9)
Ifølge tilsagnsbetingelserne har selskabet desuden pligt til regelmæssigt at give Kommissionen en række detaljerede oplysninger i form af en kvartalsrapport om dets salg til Fællesskabet af den pågældende vare. Rapporterne skal dække salget af både de varer, der er omfattet af tilsagnet og som sådan er fritaget for antidumpingtold, og de typer tovværk og kabler af stål, som ikke er omfattet af tilsagnet, og som derfor skal pålægges antidumpingtold ved import til Det Europæiske Fællesskab.
(10)
Det er klart, at førnævnte salgsrapporter ved fremlæggelsen bør være fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende, og at transaktionerne fuldt ud skal være i overensstemmelse med tilsagnsbetingelserne.
(11)
For at sikre at tilsagnet overholdes, forpligtede selskabet sig desuden til at tillade kontrolbesøg i dets lokaler med henblik på undersøgelse af, om oplysningerne i de omtalte kvartalsrapporter er nøjagtige og sande, og at fremskaffe enhver oplysning, som Kommissionen finder nødvendig.
(12)
Det bør bemærkes, at selskabet allerede modtog en advarselsskrivelse fra Kommissionens tjenestegrene den 28. oktober 2003 på grund af misligholdelse af tilsagnet i form af udstedelse af tilsagnsfakturaer for varer, som ikke var omfattet af tilsagnet og således var omfattet af antidumpingforanstaltningerne. Det fremgik af advarselsskrivelsen, at i betragtning af de særlige omstændigheder, hvorunder misligholdelsen fandt sted, var det ikke hensigten at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage, men det blev også understreget, at enhver fremtidig misligholdelse af tilsagnet uanset omfanget ville gøre det vanskeligt for Kommissionen at opretholde godtagelsen af tilsagnet fra selskabet.
(13)
I den forbindelse blev selskabet aflagt et kontrolbesøg i lokalerne i Sydafrika fra den 5. til den 6. februar 2007. Kontrolbesøget dækkede perioden fra 1. januar 2004 til 31. december 2006.
2. Resultater af kontrolbesøget hos selskabet
(14)
I forbindelse med kontrolbesøget blev det konstateret, at selskabet ved to lejligheder havde udstedt tilsagnsfakturaer (tilsagnsfaktura nr. 935515 og 935516) for varer, som var pålagt antidumpingforanstaltningen, men som ikke var omfattet af tilsagnet. Disse transaktioner var således ulovligt blevet fritaget for antidumpingtolden ved importen.
(15)
I forbindelse med kontrolbesøget blev det konstateret, at selskabet ved en lejlighed havde forsømt at tilpasse enhedssalgsprisen på baggrund af betalingsbetingelserne. Denne manglende tilpasning for de finansielle omkostninger forbundet med det faktiske betalingstidspunkt medførte en enhedssalgspris, som lå under den mindsteimportpris, der fandt anvendelse.
(16)
Ydermere afslørede kontrolbesøget, at selskabet ved flere lejligheder havde udstedt tilsagnsfakturaer, som ikke var i overensstemmelse med bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005, idet følgende ordlyd var anført på fakturaerne: »For sale offshore, not to be sold within the European Union«.
(17)
En undersøgelse af de tilsagnsfakturaer, der var blevet udstedt i den periode, som kontrolbesøget dækkede, viste, at en af transaktionerne ikke var medtaget i den kvartalsrapport om tilsagnssalget, som var blevet forelagt Kommissionen. Ydermere blev det også konstateret, at selskabet indberettede transaktioner vedrørende varer, der ikke var angivet til overgang til fri omsætning i Fællesskabet, som om de var angivet til fri omsætning i Fællesskabet. I forbindelse med kontrolbesøget blev det også konstateret, at en række transaktioner var blevet angivet som transitsalg, mens varerne i virkeligheden var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Derudover blev der konstateret uoverensstemmelser mellem kvartalsrapporterne om tilsagnssalget og fakturaerne for det pågældende salg.
3. Grunde til at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage
(18)
Selskabets udstedelse af tilsagnsfakturaer for varer, som ikke var omfattet af tilsagnet, og det forhold, at disse transaktioner blev fritaget for den antidumpingtold, som kun varer omfattet af tilsagnet er fritaget for, betragtes som misligholdelse af tilsagnet.
(19)
Selskabet levede ikke op til sin forpligtelse til at overholde mindsteimportprisen ved alt salg af den omfattede vare.
(20)
Udstedelse af tilsagnsfakturaer, som ikke er i overensstemmelse med bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005, ved salg af den omfattede vare, kan være forvirrende for toldmyndighederne og forhindrer dem i at foretage en effektiv overvågning af tilsagnet, hvorved det bliver umuligt at gennemføre tilsagnet i praksis.
(21)
De i betragtning 17 omhandlede kendsgerninger har ført til den konklusion, at de kvartalsrapporter om tilsagnssalget, som selskabet har forelagt, ikke var fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende, hvorfor rapporterne ikke var tilstrækkeligt pålidelige til at blive anvendt til overvågning af tilsagnet. Opfyldes indberetningskravene ikke, anses det også for misligholdelse af tilsagnet.
4. Skriftlige redegørelser samt høring
a) Manglende forståelse af tilsagnet
(22)
Selskabet anerkendte i sin skriftlige redegørelse, at der forekom fejl ved udstedelsen af tilsagnsfakturaerne og udarbejdelsen af rapporterne om tilsagnssalget, fordi selskabet ikke havde forstået tilsagnets tekniske bestemmelser, havde misforstået teksten og/eller ikke i tilstrækkelig grad havde sat sig ind i teksten. I selskabets skriftlige redegørelse og ved høringen den 26. april 2007 blev det også anført, at ændringer i den øverste ledelse og omstrukturering af organisationen bidrog til manglende forståelse af tilsagnets komplekse krav.
(23)
Selskabet bekræftede også modtagelsen af advarselsskrivelsen fra Kommissionens tjenestegrene den 28. oktober 2003. Selskabet gjorde dog gældende, at det havde forventet, men ikke modtaget en kontrolrapport med en redegørelse for den konkrete fejl. Selskabet gjorde også gældende, at det forhold, at det ikke var blevet gjort opmærksom på de konkrete fejl, også bidrog til, at det ikke ændrede praksis for udarbejdelse af rapporterne om tilsagnssalget eller øgede sit kendskab til tilsagnets bestemmelser.
(24)
Som svar på disse argumenter skal det bemærkes, at selskabet den 18. september 2003 modtog en skrivelse fra Kommissionen med en detaljeret redegørelse for den konstaterede misligholdelse. Advarselsskrivelsen af 28. oktober 2003 omfattede ganske vist ikke endnu en detaljeret redegørelse for misligholdelsen, men henviste til tidligere korrespondance mellem Kommissionen og selskabet.
(25)
Det bør også bemærkes, at selskabet muligvis har været forvirret, da det henviste til en kontrolrapport. Kommissionen gennemførte ikke et kontrolbesøg før udarbejdelsen af advarsesskrivelsen den 28. oktober 2003, da den misligholdelse, som førte til advarselsskrivelsen, blev konstateret på grundlag af en skrivebordsanalyse af rapporterne om tilsagnssalget. Kommissionen foretog ganske vist en kontrol i maj 2004, men da kontrollen ikke gav anledning til yderligere foranstaltninger, var det ikke nødvendigt at sende nogen skrivelse til selskabet.
(26)
Derudover sagde selskabet under høringen, at det efter kontrolbesøget havde revideret hele sit system på grundlag af de bemærkninger, der var blevet fremsat under kontrolbesøget i selskabets lokaler, for at foretage de ændringer, som var nødvendige for at leve op til kravene i tilsagnet.
(27)
De argumenter, som selskabet fremsatte til sit forsvar, for så vidt angår dets manglende forståelse af tilsagnet, har ikke ændret på Kommissionens opfattelse af, at selskabet ikke har levet op til sine forpligtelser i henhold til tilsagnet. Det skal også bemærkes, at selskabet allerede tidligere modtog en advarselsskrivelse på grund af misligholdelse af tilsagnet, og at det ikke gennemførte de foranstaltninger, som var nødvendige for at forhindre fremtidig misligholdelse. Den manglende forståelse af tilsagnets krav medfører en stor risiko for utilstrækkelig og upålidelig overvågning af tilsagnet.
b) Proportionalitet
(28)
Hvad angår omgåelsen af pristilsagnet, indrømmede selskabet, at det ved en lejlighed havde omgået pristilsagnet, fordi det ikke havde foretaget de nødvendige tilpasninger af salgsprisen ved for sen indbetaling. Det blev dog hævdet, at salgspriserne ved alle andre transaktioner fuldt ud var i overensstemmelse med mindsteimportpriserne. Ydermere blev det gjort gældende, at den for sene indbetaling skyldtes uforudsete omstændigheder, da den pågældende kunde normalt betaler for varerne forud for afsendelsen.
(29)
Som svar på disse argumenter bør det understreges, at i henhold til tilsagnet påtog selskabet sig at sikre, at nettosalgsprisen ved alt salg omfattet af tilsagnet mindst skal svare til de mindsteimportpriser, der er fastsat i tilsagnet.
(30)
Hvad angår proportionalitet, indeholder grundforordningen ydermere intet direkte eller indirekte krav om, at misligholdelse af et tilsagn skal vedrøre en minimumsandel af salget eller en minimumsandel af mindsteimportprisen.
(31)
Denne udlægning bekræftes desuden af retspraksis ved Retten i Første Instans, idet den har fastslået, at enhver misligholdelse af et tilsagn er tilstrækkeligt som begrundelse for at trække godkendelsen af et tilsagn tilbage (7).
(32)
Virksomhedens bemærkninger vedrørende proportionalitet har således ikke ændret på Kommissionens opfattelse af, at tilsagnet er blevet misligholdt, og at godtagelsen af tilsagnet bør trækkes tilbage.
c) Selskabets gode tro
(33)
Selskabet gjorde gældende, at det på tidspunktet for indsendelse af de regelmæssige rapporter til Kommissionen mente, at rapporterne var fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende.
(34)
Selskabet forsøgte på intet tidspunkt at indberette ukorrekte oplysninger eller at tilbageholde de oplysninger, der blev anmodet om.
(35)
Selskabet understregede også i både sin skriftlige redegørelse og under høringen, at det udelukkende i to tilfælde opnåede fordele ved misligholdelsen af tilsagnet, og at fejlene ikke blev begået som led i en overordnet plan for omgåelse.
(36)
Med henvisning til betragtningerne ovenfor skal det bemærkes, at det ikke anses, at selskabet bevidst forsøgte at drage fordel af misligholdelsen af tilsagnets krav eller at hindre overvågningen. De gentagne fejl gør det dog umuligt at foretage en korrekt overvågning af tilsagnet.
C. OPHÆVELSE AF AFGØRELSE 1999/572/EF
(37)
I betragtning af ovenstående bør godtagelsen af tilsagnet trækkes tilbage, og Kommissionens afgørelse 1999/572/EF bør ophæves. Følgelig bør den endelige antidumpingtold, der blev indført ved artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1858/2005, finde anvendelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Afgørelse 1999/572/EF ophæves.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2007.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 ноември 2007 година
за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна
(2007/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално членове 8 и 9 от него,
след обсъждане с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРЕДИШНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ И СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
През август 1999 г. с Регламент (ЕО) № 1796/1999 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Южна Африка.
(2)
През ноември 2005 г. след преразглеждане с оглед изтичане срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент Съветът реши с Регламент (ЕО) № 1858/2005 (3), че антидъмпинговите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход, inter alia, от Южна Африка следва да бъдат продължени.
(3)
С Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г. (4) Комисията прие доброволна ценова гаранция от южноафриканското дружество производител Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (наричано по-долу „Haggie“ или „дружеството“).
(4)
С Решение 1999/572/ЕО Комисията прие също доброволни ценови гаранции от следните дружества: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Индия; Aceros Camesa SA de CV, Мексико, и Joint Stock Company Silur, Украйна. Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Joint Stock Company Silur, Украйна, с Регламент (ЕО) № 1678/2003 (5). Срокът на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на стоманени въжета и кабели с произход от Мексико изтече на 12 август 2004 г. (6) Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, с Решение 2006/38/ЕО от 22 декември 2005 г.
(5)
В резултат вносът в Общността на разглеждания продукт, произхождащ от Южна Африка и произведен от дружеството, и на вида продукт, обхванат от доброволната ценова гаранция („продукта, предмет на гаранцията“) бяха освободени от окончателните антидъмпингови мита.
(6)
В тази връзка следва да се отбележи, че някои видове стоманени въжета и кабели, понастоящем произвеждани от Haggie, бяха изключени от обхвата на гаранцията. Съответно тези стоманени въжета и кабели са обложени с антидъмпингово мито при внасянето им за свободно обращение в Общността.
Б. НАРУШЕНИЯ НА ДОБРОВОЛНАТА ЦЕНОВА ГАРАНЦИЯ
1. Задължения на дружеството по гаранцията
(7)
Предложената от дружеството доброволна ценова гаранция го задължава, inter alia, да изнася продукта, предмет на гаранцията, за Европейската общност над определени минимални вносни цени (МВЦ), както е заявено в гаранцията.
(8)
По-нататък в гаранцията дружеството потвърди, че освобождаването от антидъмпинговите мита, възможно благодарение на гаранцията, се обуславя от представянето пред митническите служби на Общността на „фактура по доброволната гаранция“. Освен това дружеството пое задължение да не издава такива фактури по доброволната гаранция при продажби на тези видове разглеждани продукти, които не са обхванати от доброволната ценова гаранция и които следователно се облагат с антидъмпингово мито. Дружеството потвърди също така, че издадените фактури по доброволната гаранция следва да съдържат информацията, посочена първо в приложението към Регламент (ЕО) № 1796/1999 и след това в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005.
(9)
Условията на доброволната ценова гаранцията също така задължават дружеството да предоставя редовно на Комисията подробна информация под формата на тримесечни доклади за продажбите си в Европейската общност на разглеждания продукт. Тези доклади следва да включват продуктите, предмет на гаранцията, които са освободени от плащането на антидъмпингово мито, както и тези видове стоманени въжета и кабели, които не са обхванати от гаранцията и следователно се облагат с антидъмпингово мито при вноса им в Европейската общност.
(10)
Ясно е, че при представянето им посочените по-горе доклади за продажби следва да бъдат пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност и че сделките следва да отговарят напълно на условията на гаранцията.
(11)
С цел осигуряване спазването на гаранцията дружеството поема задължението да позволява достъп до всички свои помещения за проверки на място, за да се потвърдят точността и верността на предоставените данни във въпросните тримесечни доклади, както и да предоставя всяка информация, която Комисията смята за необходима.
(12)
Следва да се отбележи, че дружеството вече получи предупредително писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. за нарушаване на гаранцията посредством издаването на фактури по доброволната гаранция за продукти, които не са обхванати от гаранцията, но които все пак са предмет на антидъмпинговите мерки. В предупредителното писмо се заявява, че с оглед на особените обстоятелства, при които са извършени тези нарушения, не се предвижда оттегляне на одобрението на гаранцията, но същевременно се подчертава, че всяко следващо нарушение на гаранцията, дори и от по-маловажно естество, би затруднило Комисията да продължи одобрението на гаранцията, дадена от дружеството.
(13)
Във връзка с това от 5 февруари 2007 г. до 6 февруари 2007 г. бе проведена проверка на място в помещенията на дружеството в Южна Африка. Проверката на място обхвана периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2006 г.
2. Резултати от проверката на място в дружеството
(14)
Проверката на място установи, че дружеството е издало в два случая фактури по доброволната гаранция (фактури по доброволната гаранция с номера 935515 и 935516) за продукти, които са предмет на антидъмпинговите мерки, но които не са обхванати от гаранцията. Следователно при вноса тези сделки са били незаконно освободени от плащането на антидъмпинговото мито.
(15)
Проверката на място установи, че в един случай дружеството не е преизчислило продажната цена за единица според условията за плащане. Липсата на това преизчисление за финансовите разходи, свързано с действителното време на плащането, е довела до продажна цена за единица под приложимата МВЦ.
(16)
Нещо повече, проверката на място установи, че неколкократно дружеството е издавало фактури по доброволната гаранция, които не отговарят на изискванията, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, като е включило изречението „За продажба офшор, да не се продава в Европейския съюз“.
(17)
Прегледът на фактурите по доброволната гаранция, издадени през периода, предмет на проверката на място, показа, че една сделка не е била включена в тримесечния доклад за продажби по доброволната гаранция, предоставен на Комисията. Нещо повече, беше установено, че дружеството е докладвало за сделки, които не са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността, като за сделки, които са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността. Проверката на място идентифицира също така и няколко сделки, обявени за транзитни продажби, но в действителност стоките са били освободени за свободно обращение в Общността. Освен това бяха открити несъответствия между тримесечните доклади за продажбите по доброволната гаранция и съответните фактури.
3. Причини за оттегляне на одобрението на доброволната гаранция
(18)
Фактът че дружеството е издало фактури по доброволната гаранция за разглеждания продукт, който не е предмет на гаранцията, и фактът че тези сделки са били освободени от плащането на антидъмпинговото мито, възползвайки се от право, запазено само за продукти, предмет на гаранцията, съставлява нарушение на доброволната гаранция.
(19)
Задължението на дружеството да спазва МВЦ за всички продажби на продуктите, предмет на гаранцията, не е спазено.
(20)
Издаването на фактури по доброволната гаранция, които не са в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, за продажби на продукт, предмет на гаранцията, може да бъде объркващо за митническите власти и може да им попречи да контролират ефективно гаранцията, като по този начин тя става неприложима.
(21)
Фактите, изложени в съображение 17, водят до заключението, че тримесечните доклади за продажби по доброволната гаранция, предоставени от дружеството, са били непълни, неизчерпателни и неточни във всички подробности и следователно тези доклади не са били достатъчно благонадеждни, за да бъдат използвани за контролиране на гаранцията. Неспазването на изискванията за докладване също съставлява нарушение на доброволната гаранция.
4. Писмени изложения и изслушване
a) Липса на разбиране на условията на доброволната ценова гаранция
(22)
Дружеството потвърди в писменото си изложение, че са възникнали грешки при издаването на фактурите по доброволната гаранция и при съставянето на докладите по гаранцията поради липса на разбиране на техническите разпоредби на гаранцията, неправилен прочит на текста и/или пропуск да бъде консултиран от страна на дружеството. В неговото писмено изложение и по време на изслушването на 26 април 2007 г. беше също така заявено, че смени във висшия ръководен състав, както и преструктурирането на организацията са допринесли за липсата на разбиране на сложните изисквания на гаранцията.
(23)
Дружеството също така призна, че е получило предупредителното писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. Въпреки това дружеството твърди, че никога не е получавало доклад от проверка, който според него е щял да отбележи конкретно направената грешка. Според дружеството фактът, че то не е било уведомено за конкретните грешки, също е допринесъл за пропуска му да промени начина си на съставяне на докладите по доброволната гаранцията или да подобри разбирането си за нейните условия.
(24)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че на 18 септември 2003 г. дружеството е получило писмо от Комисията, в което подробно са посочени установените нарушения. В предупредителното писмо от 28 октомври 2003 г. нарушенията вече не се повтарят в подробности, а се правят позовавания на по-ранната кореспонденция между Комисията и дружеството.
(25)
Следва да се отбележи също така, че може да се е получило объркване при позоваването от страна на дружеството на доклад от проверка. Комисията не е провеждала проверка на място, преди да изпрати предупредителното писмо на 28 октомври 2003 г., тъй като нарушенията, довели до изпращането на предупредителното писмо, бяха установени на базата на документална проверка на докладите по доброволната гаранция. Комисията проведе проверка на място през май 2004 г., но тъй като тази проверка не доведе до по-нататъшни действия, не беше необходимо изпращане на писмо във връзка с нея до дружеството.
(26)
Освен това дружеството заяви по време на изслушването, че след проверката на място е преразгледало цялата си система на базата на коментарите, направени на място, с цел да въведе промените, необходими за изпълнение на изискванията на гаранцията.
(27)
Доводите, които дружеството изложи в своя защита относно липсата на разбиране от негова страна на условията на гаранцията, не променят виждането на Комисията, че дружеството не е спазило задълженията си по гаранцията. Трябва също така да се отбележи, че дружеството вече е получило предупредително писмо за нарушаване на доброволната гаранция в миналото и не е предприело мерките, необходими за предотвратяване възникването на нови нарушения на гаранцията. Липсата на разбиране на условията на гаранцията съставлява голям риск за задоволителния и надежден контрол по изпълнение на гаранцията.
б) Пропорционалност
(28)
По отношение на ценовото нарушение дружеството призна, че е имало такова в един случай, защото не е успяло да направи необходимите преизчисления на продажните цени във връзка със закъснение на плащането. Въпреки това дружеството твърди, че продажните цени при всички останали сделки са били в пълно съответствие с МВЦ. Освен това то твърди, че закъснението в плащането е възникнало в резултат на непредвидени обстоятелства, тъй като въпросният клиент обикновено предплаща за стоките, преди те да бъдат изпратени.
(29)
В отговор на тези аргументи следва да се отбележи, че в съответствие с дадената доброволна гаранция дружеството е поело задължението да гарантира, че нетната продажна цена за всички извършени продажби в обхвата на гаранцията съответстват или са над установените от нея МВЦ.
(30)
Освен това във връзка с въпроса за пропорционалността основният регламент не съдържа пряко или косвено изискване нарушаването на дадена гаранция да бъде свързано с минимален процент от продажбите или с минимален процент от МВЦ.
(31)
Този подход бе потвърден и от съдебната практика на Първоинстанционния съд, който постановява, че всяко нарушение на дадена гаранция е достатъчно основание за оттегляне на одобрението на гаранцията (7).
(32)
Съответно изложените от дружеството доводи по отношение на пропорционалността не променят виждането на Комисията, че е извършено нарушение на гаранцията и че одобрението на гаранцията следва да бъде оттеглено.
в) Добросъвестност на дружеството
(33)
Дружеството твърди, че при представянето на редовните си доклади пред Комисията е смятало, че те са пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност.
(34)
Дружеството никога не се е опитвало да предостави невярна информация или да откаже предоставянето на поискана информация.
(35)
Дружеството също така подчерта както в писменото си изложение, така и по време на изслушването, че не е извлякло никаква полза от нарушенията на гаранцията, освен в два случая, и че грешките не са били извършени в рамките на план, целящ заобикалянето на действащите мерки.
(36)
Позовавайки се на посочените по-горе съображения следва да се отбележи, че не личи дружеството да е опитвало целенасочено да се възползва от неспазването на условията на гаранцията или от възпрепятстване на контрола. Въпреки това многократното допускане на грешките прави самия контрол на гаранцията неприложим.
В. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 1999/572/ЕО
(37)
С оглед на посоченото по-горе одобрение на гаранцията следва да бъде оттеглено и Решение 1999/572/ЕО на Комисията да бъде отменено. Съответно следва да бъде приложено окончателното антидъмпингово мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1858/2005,
РЕШИ:
Член 1
Решение 1999/572/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2007 година.