RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 595/91
af 4. marts 1991
om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2048/ 88 (2), særlig artikel 8, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens værdi og om de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2205/90 (4), særlig artikel 2, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (5),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (6), og
ud fra følgende betragtninger :
Principperne i Fællesskabets politik med hensyn til forstærkelse af bekæmpelsen af uregelmæssigheder og med hensyn til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb er fastlagt i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 729/70 ; i henhold til stk. 3 i nævnte artikel skal Rådet fastsætte de almindelige regler herom ;
det er nødvendigt at tilpasse bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 283/72 (7) for at harmonisere anvendelsen i medlemsstaterne og for at styrke bekæmpelsen af uregelmæssigheder på grundlag af den indhøstede erfaring ; af hensyn til klarheden bør forordning (EØF) nr. 283/72 erstattes i sin helhed af en ny forordning ;
for at sikre Fællesskabet et bedre kendskab til medlemsstaternes regler om bekæmpelse af uregelmæssigheder bør det præciseres, hvilke nationale bestemmelser, Kommissionen skal have meddelelse om ;
for at få kendskab til arten af de svigagtige fremgangsmåder og til de finansielle følger af uregelmæssighederne og for at kunne gennemføre tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt, skal det bestemmes, at Kommissionen hvert kvartal underrettes om tilfælde af uregelmæssigheder; meddelelserne skal suppleres med oplysninger om forløbet af de retslige eller administrative foranstaltninger ;
det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen systematisk underrettes om de tilfælde, hvor der indledes retslig eller administrativ forfølgning med henblik på sanktioner over for personer, som har begået uregelmæssigheder; det er ønskeligt at sikre systematiske oplysninger om de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at sikre Fællesskabets økonomiske interesser ;
der bør foretages en præcisering af procedurerne mellem medlemsstaterne og Kommissionen i de tilfælde, hvor det viser sig umuligt at geninddrive beløb, der er mistet som følge af uregelmæssigheder ;
i de tilfælde, hvor Kommissionen anmoder en medlemsstat om at indlede administrative undersøgelser, er det nødvendigt, at den modtager oplysninger om forberedelsen af undersøgelsen og om dens resultater ; det bør fastlægges, hvilken kompetence der tilkommer tjenestemænd fra Kommissionen, som deltager i sådanne undersøgelser ;
denne forordning bør ikke gribe ind i medlemsstaternes bestemmelser om den strafferetlige procedure eller om gensidig retshjælp mellem medlemsstaterne på det strafferetlige område ;
der bør åbnes mulighed for at Fællesskabet yder et finansielt bidrag til omkostningerne ved undersøgelse og inddrivelse med et beløb, der står i forhold til de geninddrevne beløb ; det vil også være rimeligt at åbne mulighed for et fællesskabsbidrag til retsomkostninger og til omkostninger, som direkte vedrører en retslig forfølgning ;
for at forhindre uregelmæssigheder bør samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen styrkes, samtidig med at dette arbejde skal foretages på diskret måde ;
de samlede resultater bør indberettes hvert kvartal til Komitéen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget og hvert år til Europa-Parlamentet og Rådet ;
der bør foretages en forhøjelse af det minimumsbeløb, fra hvilket medlemsstaterne automatisk skal meddele uregelmæssigheder ; minimumsbeløbet bør uanset artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1676/85 fastlægges ved hjælp af en omregningskurs, der afspejler de økonomiske realiteter, således at der sikres en ensartet og sammenlignelig fremgangsmåde, som de berørte nationale myndigheder let kan anvende ;
det bør præciseres, at bestemmelserne i nærværende forordning også finder anvendelse i de tilfælde, hvor en erhvervsdrivende skulle have betalt et beløb i forbindelse med Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i det følgende benævnt »fonden«, men ikke har gjort dette som følge af en uregelmæssighed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
Artikel 1
Foranstaltningerne i denne forordning vedrører samtlige udgifter afholdt af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.
Denne forordning finder fortsat anvendelse på de tilfælde af uregelmæssigheder, der berører udgifterne for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, og som er blevet meddelt inden den 1. januar 1989.
Denne forordning berører ikke anvendelsen i medlemsstaterne af bestemmelser vedrørende den strafferetlige procedure eller gensidig retshjælp mellem medlemsstater på det strafferetlige område.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne meddeler inden tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen følgende :
-
love eller administrative bestemmelser om gennemførelse af foranstaltningerne i artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70
-
fortegnelse over de til gennemførelse af disse foranstaltninger udpegede kontorer og organer samt de vigtigste bestemmelser om disse kontorers og organers funktion og arbejdsgang og om de fremgangsmåder, de skal følge.
2. Medlemsstaterne underretter omgående Kommissionen om ændringer, som vedrører oplysninger, der meddeles efter stk. 1.
3. Kommissionen undersøger medlemsstaternes meddelelser og underretter Fondskomitéen om de slutninger, som den mener at kunne drage heraf. Den opretholder passende og til gennemførelsen af denne artikel nødvendige kontakter med medlemsstaterne, eventuelt inden for Fondskomitéen.
Artikel 3
1. I de to første måneder efter hvert kvartals udløb sender medlemsstaterne Kommissionen en opgørelse over de uregelmæssigheder, om hvilke der foreligger en rapport som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning.
I denne forbindelse giver de så vidt muligt oplysning om :
-
hvilken bestemmelse, der er blevet overtrådt
-
udgiftens art og størrelse ; i tilfælde, hvor der ikke er foretaget udbetaling, det beløb, som ville være uberettiget udbetalt, hvis uregelmæssigheden ikke var blevet opdaget, undtagen fejltagelser eller forsømmelser fra de erhvervsdrivendes side, der er opdaget inden udbetaling, og som ikke giver anledning til administrative eller retslige sanktioner
-
hvilke fælles markedsordninger og hvilken vare eller hvilke varer henholdsvis hvilken foranstaltning det drejer sig om
-
på hvilket tidspunkt eller i hvilket tidsrum uregelmæssigheden er begået
-
hvilke fremgangsmåder, der er benyttet ved uregelmæssighedens begåelse
-
hvorledes uregelmæssigheden er blevet opdaget
-
hvilke af medlemsstaternes kontorer eller organer der har konstateret uregelmæssigheden
-
de finansielle følger og mulighederne for gennemførelse af tilbagebetaling
-
datoen og kilden for den første oplysning, som har givet anledning til formodning om en uregelmæssighed
-
datoen for uregelmæssighedens konstatering
-
i givet fald de berørte medlemsstater og tredjelande
-
angivelse af de implicerede fysiske og juridiske personer, undtagen i de tilfælde, hvor denne angivelse ikke kan være til nytte i bekæmpelsen af uregelmæssigheder som følge af den pågældende uregelmæssigheds karakter.
2. Såfremt visse af disse oplysninger, særlig oplysninger om de ved uregelmæssighedens begåelse benyttede fremgangsmåder og om, hvorledes uregelmæssigheden er blevet opdaget, ikke foreligger, supplerer medlemsstaterne i videst muligt omfang oplysningerne, når de følgende kvartalsopgørelser sendes til Kommissionen.
3. Hvis nationale bestemmelser foreskriver tavshedspligt under sagsbehandlingen, er videregivelse af disse oplysninger betinget af en tilladelse fra den kompetente juridiske myndighed.
Artikel 4
Hver medlemsstat underretter omgående de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen om sådanne konstaterede eller formodede uregelmæssigheder, som må befrygtes meget hurtigt at få virkninger uden for dens område, samt om sådanne, som viser, at en ny svigagtig fremgangsmåde er benyttet.
Artikel 5
1. I de første to måneder efter hvert kvartals udløb giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om forfølgning, der er indledt som følge af uregelmæssigheder, der er meddelt i henhold til artikel 3, samt om væsentlige ændringer i denne forfølgning, og navnlig om
-
størrelsen af de stedfundne eller forventede tilbagebetalinger
-
foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne for at sikre tilbagebetalingen af beløb, der uberettiget er udbetalt
-
administrativ og retslig forfølgning, der er indledt med henblik på tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt, og om iværksættelse af sanktioner
-
grundene til eventuel standsning af sager vedrørende tilbagebetaling ; Kommissionen underrettes så vidt muligt, inden der træffes afgørelse
-
eventuel standsning af retsforfølgning.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de administrative eller retslige afgørelser, eller disses vigtigste bestanddele vedrørende afslutning af de omhandlede sager.
2. Skønner en medlemsstat, at der ikke vil kunne opnås eller forventes fuldstændig tilbagebetaling, giver den i en særlig meddelelse Kommissionen underretning om det ikke-tilbagebetalte beløb og redegør for, hvorfor beløbet efter dens mening bør afholdes af Fællesskabet eller af medlemsstaten.
Oplysningerne bør være tilstrækkelig detaljerede til, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 kan træffe afgørelse om, hvem der skal bære de finansielle følger. Denne afgørelse træffes efter fremgangsmåden i artikel 5 i samme forordning.
Artikel 6
1. Skønner Kommissionen, at der i en eller flere medlemsstater er forekommet uregelmæssigheder, meddeler den dette til den eller de pågældende medlemsstater, som straks indleder en undersøgelse, i hvilken embedsmænd fra Kommissionen kan deltage.
Ved undersøgelse forstås i denne artikel enhver kontrol, efterprøvning og foranstaltning, der er iværksat af embedsmænd fra de nationale myndigheder under udøvelse af deres hverv med henblik på at påvise uregelmæssigheder, med undtagelse af de foranstaltninger, der iværksættes på anmodning af eller under direkte indflydelse af en juridisk myndighed.
2. Medlemsstaten meddeler snarest Kommissionen undersøgelsens konklusioner.
Fremgår det af undersøgelsen, at der foreligger en uregelmæssighed, skal medlemsstaten underrette Kommissionen herom som omhandlet i artikel 3, 4 og 5, og i givet fald de berørte medlemsstater efter artikel 4.
3. Deltager der embedsmænd fra Kommissionen i en undersøgelse, underrettes den pågældende medlemsstat herom. Medlemsstaten underretter mindst én uge før undersøgelsen Kommissionen om de vigtigste bestanddele i denne, medmindre der er tale om et hastetilfælde.
4. Når embedsmænd fra Kommissionen deltager i en undersøgelse, er det medlemsstaternes embedsmænd, der til enhver tid er ansvarlig for undersøgelsens udførelse ; Kommissionens embedsmænd kan ikke på eget initiativ udøve den kontrolmyndighed, som er tillagt de nationale embedsmænd ; derimod har de adgang til de samme lokaler og dokumenter som disse embedsmænd.
Såfremt visse handlinger ifølge nationale bestemmelser på det strafferetlige område kun kan udføres af embedsmænd, der er særligt udpeget efter den nationale lovgivning, deltager Kommissionens embedsmænd ikke i disse handlinger. De kan ikke deltage i ransagninger eller den formelle afhøring af personer inden for rammerne af medlemsstatens straffelov. De har dog adgang til de således opnåede oplysninger.
Når de medvirker ved de i stk. 1 nævnte undersøgelser, fremviser Kommissionens embedsmænd en skriftlig fuldmagt, hvori er angivet deres identitet og adkomst til at medvirke i sagen.
Artikel 7
1. Når de tilbagebetalte midler stilles til fondens rådighed, kan medlemsstaten beholde 20 % af disse midler, hvis der ikke foreligger nogen grov overtrædelse af reglerne i denne forordning.
2. Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder efter udtrykkelig anmodning fra Kommissionen beslutter at indlede eller fortsætte med en retssag med henblik på tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb, kan Kommissionen påtage sig helt eller delvis at godtgøre medlemsstaten retsomkostninger og andre omkostninger, der direkte vedrører sagen, mod forelæggelse af dokumentation, også selv om sagen ikke giver mulighed for at drage konklusioner.
Artikel 8
1. Kommissionen opretholder passende kontakter med de pågældende medlemsstater for at supplere de meddelte oplysninger om de i artikel 3 nævnte uregelmæssigheder og om de i artikel 5 nævnte sager, særlig om mulighederne for tilbagebetaling.
2. Med forbehold af disse kontakter rettes der henvendelse til Fondskomitéen, såfremt uregelmæssighedernes art giver grund til at antage, at samme eller lignende fremgangsmåder også kunne anvendes i andre medlemsstater.
3. Endvidere tilrettelægger Kommissionen informationsmøder på fællesskabsplan for vedkommende medlemsstatsrepræsentanter for sammen med dem at undersøge de oplysninger, der er modtaget på grundlag af artikel 3, 4 og 5 og af stk. 1 i nærværende artikel, særligt med henblik på de konklusioner, der kan drages deraf med hensyn til uregelmæssighederne, forebyggelsesforanstaltningerne og forfølgningen. Den holder i nødvendigt omfang Fondskomitéen løbende underrettet om sit arbejde og hører den om ethvert forslag, som den med henblik på forhindring af uregelmæssigheder har til hensigt at forelægge Rådet.
4. Skulle det ved anvendelsen af gældende forskrifter vise sig, at der til skade for Fællesskabets interesser er et hul i bestemmelserne, konsulterer medlemsstaterne hinanden på begæring af en medlemsstat eller, på betingelserne i stk. 3, af Kommissionen, eventuelt inden for Fondskomitéen eller et andet kompetent organ for at udfylde dette hul.
Artikel 9
Fondskomitéen underrettes hvert kvartal af Kommissionen om de opdagede uregelmæssigheders finansielle størrelsesorden og om de forskellige kategorier af uregelmæssigheder opdelt efter tal og art. I et særligt kapitel i årsberetningen om Fondens administration, jf. artikel 10 i forordning (EØF) nr. 729/70, anfører Kommissionen antallet af anmeldte og afsluttede tilfælde samt størrelsen af de beløb, der er tilbagebetalt, og af de beløb, der har måttet afskrives.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de indbyrdes udvekslede oplysninger behandles fortroligt.
2. De i stk. 1 nævnte oplysninger må navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i medlemsstaterne eller i fællesskabsinstitutionerne i kraft af deres stilling er bemyndiget til at kende dem, medmindre den medlemsstat, som har afgivet dem, udtrykkeligt har indvilliget heri.
3. Navne på fysiske og juridiske personer må kun videregives til en anden medlemsstat eller fællesskabsinstitution, hvis en sådan meddelelse er nødvendig for at forebygge eller forfølge uregelmæssigheder eller for at påvise formodede uregelmæssigheder.
4. Alle oplysninger, uanset i hvilken form de er blevet meddelt eller modtaget i medfør af denne forordning, er omfattet af tavshedspligt, og nyder den samme beskyttelse, som lignende oplysninger har efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne, og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner.
Desuden kan disse oplysninger kun anvendes til de i denne forordning nævnte formål, medmindre de myndigheder, der har meddelt oplysningerne, udtrykkelig har givet deres tilladelse, og på betingelse af, at de gældende forskrifter i den medlemsstat, hvor myndigheden der har modtaget oplysningerne befinder sig, ikke er til hinder for en sådan videregivelse eller anvendelse.
5. Stk. 1 til 4 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er indhentet i medfør af denne forordning, anvendes i forbindelse med retssager eller retsforfølgning som følge af, at landbrugsbestemmelserne ikke er overholdt. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har meddelt disse oplysninger, underrettes øjeblikkelig om en sådan anvendelse.
6. Når en medlemsstat meddeler Kommissionen, at en fysisk eller juridisk person, hvis navn er blevet oplyst i medfør af bestemmelserne i denne forordning, efter yderligere undersøgelser viser sig ikke at have været impliceret i en uregelmæssighed, meddeler Kommissionen straks dette til dem, der i henhold til denne forordning har fået meddelt navnet. Denne person behandles ikke længere som en person, der er impliceret i den pågældende uregelmæssighed på grundlag af den første meddelelse.
Artikel 11
I tilfælde af samfinansiering mellem fonden og en medlemsstat fordeles de tilbagebetalte beløb mellem Fællesskabet og medlemsstaten i forhold til disses respektive udgifter.
Artikel 12
1. Angår uregelmæssighederne beløb på under 4 000 ECU, sender medlemsstaterne kun oplysningerne i artikel 3 og 5 til Kommissionen på dennes udtrykkelige begæring.
2. De i stk. 1 nævnte beløb omregnes til national valuta ved hjælp af de omregningskurser, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, og som gælder den første arbejdsdag i det år, hvor oplysningerne om uregelmæssighederne fremsendes.
Artikel 13
Denne forordning anvendes tilsvarende i tilfælde, hvor et beløb, der skulle være krediteret fonden, ikke er blevet indbetalt i overensstemmelse med de pågældende forskrifter.
Artikel 14
1. Forordning (EØF) nr. 283/72 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 283/72 skal anses som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 15
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
De sidste fire led i artikel 3, stk. l, andet afsnit, anvendes fra meddelelsen vedrørende andet kvartal i 1991.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 1991.
31991R0595
L 067/11
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 595/91 НА СЪВЕТА
от 4 март 1991 година
относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационната система в тази област, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 283/72
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 2048/88 (2), и по-специално член 8, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1676/85 на Съвета от 11 юни 1985 г. относно стойността на отчетната единица и обменните курсове, използвани за целите на Общата селскостопанска политика (3), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 2205/90 (4), и по-специално член 2, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (5),
като взе предвид становището на Европейския парламент (6),
като има предвид, че член 8 от Регламент (ЕИО) № 729/70 въвежда принципите, по които Общността възнамерява да засили своето противодействие срещу нередностите и да възстанови загубените суми, и че в съответствие с параграф 3 от същия член, Съветът трябва да приеме общи правила относно същото;
като има предвид, че разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 283/72 (7) трябва да бъдат адаптирани с цел да се уеднакви прилагането му в държавите-членки и да се засилят противодействията срещу нередностите в светлината на натрупания опит; като има предвид, че за по-голяма яснота е целесъобразно Регламент (ЕИО) № 283/72 да бъде изцяло заменен;
като има предвид, че за да бъде Общността по-добре информирана относно предприеманите от държавите-членки действия за борба с нередностите, националните разпоредби, които следва да се съобщят на Комисията, трябва да бъдат конкретизирани;
като има предвид, че с оглед установяването характера на измамите и финансовите последици от нередностите, както и възстановяването на неправилно изплатени суми, следва да се предвиди разпоредба, съгласно която Комисията да бъде уведомявана за нередностите на всеки три месеца; като има предвид, че информацията трябва да бъде допълвана с данни за хода на съдебните и административни процедури;
като има предвид, че Комисията трябва да бъде систематично информирана за съдебните и административни процедури срещу лицата, които са извършили нередностите; като има предвид, че е препоръчително да се осигури систематично предаване на информация относно мерките, предприети от държавите-членки, за защита на финансовите интереси на Общността;
като има предвид, че процедурите, към които държавите-членки и Комисията трябва да се придържат, когато възникналите вследствие на нередност загуби не могат да бъдат възстановени, трябва да бъдат точно определени;
като има предвид, че в случаите, когато Комисията изисква от дадена държава-членка да започне разследване, Комисията трябва да бъде информирана за подготовката на разследването и изхода от него; като има предвид, че правата на служителите на Комисията, участващи в разследването, трябва да бъдат дефинирани;
като има предвид, че националните разпоредби по отношение на наказателното производство или взаимната помощ между държавите-членки на съдебно ниво по наказателни въпроси не трябва да бъдат засегнати от изискванията на настоящия регламент;
като има предвид, че трябва да се предвиди финансовото участие на Общността в разследванията и разходите по събирането на средствата въз основа на възстановените суми; като има предвид, че е удачно също така да се предвиди възможност за Общността да участва в покриването на съдебните разходи и разходите, произтичащи пряко от съдебните действия;
като има предвид, че за да се предотвратят нередностите, сътрудничеството между държавите-членки и Комисията трябва да се засили, като в същото време се гарантира висока степен на дискретност;
като има предвид, че Комитетът на Европейският фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието трябва да бъде уведомяван за резултатите от цялостната работа на всеки три месеца, а Европейският парламент и Съветът - ежегодно;
като има предвид, че минимално допустимият праг, над който държавите-членки са длъжни автоматично да уведомяват за нередностите, трябва да бъде увеличен; като има предвид, че този минимално допустим праг се определя, независимо от член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1676/85, по начин, който да доведе до единен и сравним, бързо и лесно приложим на практика от администрацията на държавите-членки подход въз основа на обменен курс, отразяващ действителната икономическа ситуация;
като има предвид, че е необходимо да се уточни, че разпоредбите на този регламент се прилагат и за случаите, в които дадено плащане, което е трябвало да бъде направено от икономически субект в рамките на секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието - оттук нататък наричан „Фондът“ - не е било извършено вследствие на нередност,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предвидените в този регламент мерки се отнасят до всички разходи по секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието.
Този регламент продължава да се прилага за случаите на нередности, свързани с разходите по секция „Ориентиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, обявени преди 1 януари 1989 г.
Този регламент не засяга прилагането на правилата, отнасящи се до наказателното производство или взаимната помощ между държавите-членки на съдебно ниво по наказателно-правни въпроси.
Член 2
1. Държавите-членки информират Комисията в срок от три месеца от влизането в сила на настоящия регламент относно:
-
разпоредбите, установени със законов, подзаконов или административен акт, за прилагането на мерките по член 8, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 729/70, и
-
списъка на институциите и органите, отговарящи за прилагането на тези мерки, и основните разпоредби по отношение на функциите и дейността им, както и на процедурите, за чието прилагане те отговарят.
2. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията относно изменения, настъпили в информацията по параграф 1.
3. Комисията проучва подадената от държавите-членки информация и уведомява Комитета на Фонда за заключенията, които възнамерява да направи от въпросните данни. Тя поддържа контакти с държавите-членки, ако е подходящо - в рамките на Комитета на Фонда, в степен, необходима за прилагането на настоящия член.
Член 3
1. В рамките на двата месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки изпращат на Комисията списък с нередностите, за които има изготвен първичен констативен административен или съдебен акт.
За целта те предоставят възможно най-подробна информация относно:
-
разпоредбата, която е била нарушена,
-
характера и размера на разходите; в случаите когато не е извършено плащане - размерът на сумите, които биха били погрешно изплатени, ако такава нередност не е била установена, освен тогава, когато икономическите субекти носят вина за допускането на грешка или небрежност, открити преди извършване на плащането, и по които няма административна или съдебна санкция,
-
общата организация на пазара и засегнатите продукт или продукти или мярка,
-
момента или периода, през който е извършена нередността,
-
използваните практики за извършване на нередността,
-
начина, по който е установена нередността,
-
националните институции или органи, констатирали нередността,
-
финансовите последствия и възможностите за възстановяване на сумите,
-
датата и източника на първата информация, породила съмнения относно наличието на нередност,
-
датата, на която е установена нередността,
-
когато е необходимо - засегнатите държави-членки и други държави,
-
идентифициране на замесените физически или юридически лица освен в случаите, когато тази информация няма отношение към действията за борба с нередностите предвид характера на съответната нередност.
2. Когато липсва част от информацията по отношение на практиките, използвани за извършване на нередността, и начина, по който тя е била открита, държавите-членки допълват липсващите данни във възможно най-голяма степен при предаването на следващите тримесечни списъци на нередностите, изпращани до Комисията.
3. Ако националното законодателство предвижда поверителност на разследванията, предаването на информация става след разрешение на компетентния съдебен орган.
Член 4
Всяка държава-членка уведомява незабавно другите заинтересовани държави-членки и Комисията относно установените нередности или съмненията за такива, когато съществуват опасения, че техните последици могат да се проявят много бързо извън територията ѝ или показват, че е възприета нова измамна практика.
Член 5
1. През двата месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки информират Комисията за започнатите процедури вследствие на нередностите, обявени по член 3, както и за всички произтичащи от това промени, включително и:
-
сумите, които са вече възстановени или се очакват да бъдат възстановени,
-
предпазните действия, предприети от държавите-членки за възстановяване на неправилно изплатени суми,
-
съдебните и административни процедури, започнати с оглед възстановяването на неправилно изплатените суми и налагането на санкции,
-
причините за отказ от процедурите за възстановяване на погрешно изплатените суми, за които Комисията бива уведомена, дотолкова доколкото е възможно, преди взимането на решение,
-
отказ от наказателно производство.
Държавите-членки уведомяват Комисията за административните или съдебни решения или основните точки от тях, относно приключването на процедурите.
2. Когато държава-членка установи, че дадена сума не може да бъде напълно възстановена или не се очаква да бъде изцяло възстановена, тя информира Комисията със специално уведомление относно размера на невъзстановената сума и причините, поради които, по нейно мнение, тази сума трябва да бъде поета от Общността или държавата-членка.
Информацията трябва да бъде достатъчно подробна, за да улесни Комисията при решението кой трябва да поеме финансовите последици от загубата в съответствие с член 8, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 729/70. Решението се взима съгласно процедурата, посочена в член 5 от същия регламент.
Член 6
1. Когато Комисията прецени, че нередностите са извършени в една или повече държави-членки, тя информира за същото засегната държава-членка или държави-членки, а те от своя страна предприемат при първа възможност разследване, в което могат да участват и служители на Комисията.
По смисъла на настоящия член „разследване“ е всяка инспекция, проверка или действие, осъществено от длъжностните лица на националната администрация на държава-членка с оглед установяване наличие на нередност, с изключение на действията, предприети по искане или под прякото ръководство на съдебен орган.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията относно резултатите от разследването в най-кратък срок.
Когато разследването покаже съществуването на нередност, държавата-членка информира Комисията съгласно членове 3, 4 и 5 и, ако е необходимо, другите засегнати държави-членки в съответствие с член 4.
3. Когато в разследването участват служители на Комисията, заинтересованата държава-членка се уведомява за тяхното участие. Освен в спешни случаи, държавата-членка съобщава на Комисията основните факти, свързани с разследването, поне една седмица по-рано.
4. Когато в разследването участват служители на Комисията, то се провежда през цялото време от длъжностните лица на държавата-членка; служителите на Комисията нямат право по собствена инициатива да използват правомощията, дадени на националните служители, за извършване на проверката; на тях обаче се осигурява достъп до същите помещения и документация, както на длъжностните лица на държавата-членка.
Доколкото националните разпоредби относно наказателните процедури на държавите-членки запазват определени действия за специално определени по силата на закона длъжностни лица, служителите на Комисията нямат право да участват в тези действия. По-специално те нямат право да вземат участие в претърсването на помещения или официалното разпитване на лица по националното наказателно право, но имат право на достъп до така получената от тях информация.
За да участват в проверките по параграф 1, служителите на Комисията представят писмена заповед, която удостоверява тяхната самоличност и функции.
Член 7
1. Когато възстановените суми се предоставят на разположение на Фонда, държавите-членки имат право да задържат до 20 на сто от техния размер, ако правилата, предвидени в настоящия регламент не са били сериозно нарушени.
2. Когато по изрично искане на Комисията компетентните органи на държава-членка вземат решение да започнат или продължат съдебни действия за възстановяване на неправилно изплатени суми, Комисията има право да изплати обратно на държавата-членка частично или изцяло разходите по правните действия или разходите, произтичащи пряко от съдебното производство срещу представяне на съответните документи дори в случаите, когато то е претърпяло неуспех.
Член 8
1. Комисията поддържа необходимите контакти със заинтересованите държави-членки с цел допълване на информацията, представяна във връзка с нередностите по член 3, процедурите съгласно член 5 и по-специално възможностите за възстановяване на сумите.
2. Без да се засягат тази контакти, въпросите се поставят на вниманието на Комитета на Фонда, когато характерът на нередностите е такъв, че да предполага възможността за появата на идентични или сходни практики в другите държави-членки.
3. В допълнение Комисията организира срещи с информативен характер на ниво Общност за съответните представители на държавите-членки с цел да проучат заедно информацията, получена по реда на членове 3, 4 и 5 и параграф 1 от настоящия член, главно по отношение на заключенията във връзка с нередностите, превантивните мерки и съдебните процедури. Доколкото е възможно, Комисията държи в течение Комитета на Фонда по отно- шение на извършената работа и се консултира с него за всяко предложение, което възнамерява да представи на Съвета за предотвратяване на нередностите.
4. По искане на държава-членка или на Комисията съгласно условията, залегнали в параграф 3, държавите-членки провеждат взаимни консултации - в рамките на Комитета на Фонда или друг компетентен орган - с цел отстраняването на различията, появили се в процеса на прилагане на действащите разпоредби, и ощетяващи интересите на Общността.
Член 9
На всеки три месеца Комисията информира Комитета на Фонда относно размера на сумите във връзка с установените нередности и различните категории нередности, класифицирани по вид и брой. В специална глава от годишния отчет за управлението на Фонда по член 10 от Регламент (ЕИО) № 729/70 Комисията помества броя на обявените и приключили случаи, както и размера на възстановените и невъзстановимите суми.
Член 10
1. Държавите-членки и Комисията предприемат всички необходими предпазни мерки, за да осигурят поверителността на разменяната между тях информация.
2. Информацията съгласно параграф 1 не може да бъде предоставяна на други лица освен на тези в държавите-членки и институциите на Общността, чиито служебни задължения включват достъп до нея, освен когато държавата-членка, набавяща информацията, е дала изричното си съгласие.
3. Имената на физическите или юридическите лица могат да бъдат предоставени на друга държава-членка или институция на Общността само в степен, необходима за предотвратяване или разследване на нередности или за да се установи, че предполагаема нередност е действително извършена.
4. Предадената или придобита под всякаква форма информация съгласно този регламент представлява професионална тайна и се защитава по начин, по който сходни данни и сведения се защитават от националното законодателство на държавата-членка, получила информацията, и съответните разпоредби, прилагани за институциите на Общността.
В допълнение тази информация не може да бъде използвана за цели, различни от предвидените в настоящия регламент, освен в случаите, когато органът, осигурил информацията, не е дал изричното си съгласие за това и при условие че действащите разпоредби в държавата-членка, в която той се намира, не забраняват обмяната или използването на такава информация.
5. Параграфи от 1 до 4 не препятстват използването на информация, получена по реда на този регламент, по време на съдебни действия или производства, образувани във връзка с неспазването на законодателството в областта на селското стопанство. Компетентният орган на държавата-членка, предоставил информацията, се уведомява незабавно за случаите на такова използване.
6. Когато държава-членка уведоми Комисията, че разполага със сведения от допълнително проведено разследване, че физическо или юридическо лице, чието име ѝ е било съобщено съгласно този регламент, не е участвало в извършването на нередности, Комисията информира незабавно за това всички страни, на които е разкрила името на лицето по силата на този регламент. При това обстоятелство засегнатото лице престава да бъде третирано като лице, участвало в извършването на нередността в основата на предишното уведомление.
Член 11
В случаите на съвместно финансиране от Фонда и държава-членка, възстановените суми се поделят между същата държава-членка и Общността в зависимост от размера на направените от тях разходи.
Член 12
1. Когато нередностите се отнасят до суми, ненадхвърлящи 4 000 ECU, държавите-членки не предават на Комисията информация по членове 3 и 5, освен ако Комисията не е отправила изрично искане за това.
2. Сумите по параграф 1 се конвертират в националната валута на държавата-членка по обменен курс, обявен в Официален вестник на Европейските общности, серия С, валиден за първия работен ден на годината, в която информацията за нередностите е съобщена.
Член 13
Разпоредбите на настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis в случаите, когато изплащането на сума за Фонда не е било извършено съгласно съответните разпоредби.
Член 14
1. Регламент (ЕИО) № 283/72 се отменя.
2. Препратките към Регламент (ЕИО) № 283/72 се считат за препратки към настоящия регламент.
Член 15
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Последните четири тирета от член 3, параграф 1, втора алинея, се прилагат, считано от датата на съобщаването по отношение на второто тримесечие на 1991 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 4 март 1991 година.