EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2008/99/EF
af 19. november 2008
om strafferetlig beskyttelse af miljøet
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 174, stk. 2, skal Fællesskabets politik på miljøområdet tage sigte på et højt beskyttelsesniveau.
(2)
Fællesskabet ser med bekymring på den stigende miljøkriminalitet og virkningerne heraf, som i stadig højere grad rækker ud over grænserne i de lande, hvor de strafbare handlinger begås. Sådanne strafbare handlinger udgør en trussel mod miljøet og bør derfor imødegås på passende måde.
(3)
Erfaringerne viser, at de eksisterende sanktionsordninger ikke har været tilstrækkelige til at sikre fuldstændig overholdelse af miljøbeskyttelseslovgivningen. Overholdelsen heraf kan og bør styrkes ved hjælp af strafferetlige sanktioner, som er udtryk for social forkastelse af en kvalitativt helt anden karakter end administrative sanktioner eller civilretlige erstatningsordninger.
(4)
Fælles regler om lovovertrædelser giver mulighed for at bruge effektive metoder for efterforskning og bistand i og mellem medlemsstaterne.
(5)
For at sikre en effektiv miljøbeskyttelse er der et særligt behov for mere afskrækkende sanktioner for miljøskadelige aktiviteter, som typisk forårsager eller kan forårsage alvorlig skade på luften, herunder stratosfæren, jorden og vandet samt på dyr eller planter, herunder bevarelsen af arter.
(6)
Manglende efterlevelse af en retlig forpligtelse til at handle kan have den samme virkning som aktiv handlen og bør derfor også være underlagt tilsvarende sanktioner.
(7)
En sådan adfærd bør derfor betragtes som en strafbar handling i hele Fællesskabet, hvis den begås forsætligt eller ved grov uagtsomhed.
(8)
De retsakter, der er anført i bilagene til dette direktiv, indeholder bestemmelser, som bør være genstand for strafferetlige foranstaltninger for at sikre fuldt effektive regler om miljøbeskyttelse.
(9)
Forpligtelserne i henhold til dette direktiv vedrører kun de bestemmelser i de i bilagene til dette direktiv anførte retsakter, der pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at indføre forbudsforanstaltninger, når de gennemfører den pågældende lovgivning.
(10)
Dette direktiv pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at indføre strafferetlige sanktioner i deres nationale lovgivning for alvorlige overtrædelser af fællesskabsrettens bestemmelser om miljøbeskyttelse. Dette direktiv skaber ingen forpligtelser med hensyn til anvendelsen af sådanne sanktioner eller andre tilgængelige retshåndhævelsesordninger i konkrete sager.
(11)
Dette direktiv griber ikke ind i andre regler for ansvar for miljøskader i henhold til fællesskabsretten eller national ret.
(12)
Eftersom dette direktiv fastsætter minimumsregler, står det medlemsstaterne frit for at vedtage eller opretholde strengere foranstaltninger med henblik på en effektiv strafferetlig beskyttelse af miljøet. Sådanne foranstaltninger skal være forenelige med traktaten.
(13)
Medlemsstaterne bør indsende oplysninger til Kommissionen om gennemførelsen af dette direktiv for at sætte Kommissionen i stand til at vurdere direktivets virkning.
(14)
Målet for dette direktiv, nemlig en mere effektiv miljøbeskyttelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre på grund af dette direktivs omfang og virkninger nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(15)
Når efterfølgende lovgivning på miljøområdet vedtages, bør det fremgå af den pågældende retsakt, at dette direktiv finder anvendelse. Hvor det er nødvendigt, bør artikel 3 ændres.
(16)
Dette direktiv overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Ved dette direktiv fastsættes strafferetlige foranstaltninger for at sikre en mere effektiv miljøbeskyttelse.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a)
»ulovlig«: overtrædelse af:
i)
de retsakter, der er vedtaget i henhold til EF-traktaten, og som er anført i bilag A, eller
ii)
de retsakter, der er vedtaget i henhold til Euratomtraktaten, og som er anført i bilag B for så vidt angår aktiviteter, der er omfattet af Euratomtraktaten, eller
iii)
en medlemsstats love, eller administrative bestemmelser eller afgørelser truffet af en kompetent myndighed i en medlemsstat til gennemførelse af de fællesskabsretsakter, der er omhandlet i nr. i) og ii)
b)
»beskyttede vilde dyre- og plantearter«:
i)
i forbindelse med artikel 3, litra f), dyr og planter, der er opført i:
-
bilag IV til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3)
-
bilag I til og omhandlet i artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (4)
ii)
i forbindelse med artikel 3, litra g), dyr og planter, der er opført i bilag A eller B til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (5)
c)
»levested inden for et beskyttet område«: alle levesteder for arter, for hvilke et område er klassificeret som særligt beskyttet område i henhold til artikel 4, stk. 1 eller 2, i direktiv 79/409/EØF, eller alle naturtyper eller levesteder for arter, for hvilke en lokalitet er udpeget som særligt bevaringsområde i henhold til artikel 4, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF
d)
»juridisk person«: enhver retlig enhed, der har denne status i henhold til gældende national ret, dog ikke stater eller offentlige organer under udøvelsen af offentligretlige beføjelser samt offentligretlige internationale organisationer.
Artikel 3
Strafbare handlinger
Medlemsstaterne sikrer, at nedenstående adfærd udgør en strafbar handling, hvis den er ulovlig og begås forsætligt eller i det mindste ved grov uagtsomhed:
a)
udledning, emission eller tilførsel af et kvantum materialer eller af ioniserende stråling til luft, jord eller vand, der forårsager eller kan forårsage dødsfald eller alvorlig personskade eller betydelig skade på luftens, jordens eller vandets kvalitet samt på dyr eller planter
b)
indsamling, transport, nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald, herunder virksomhedstilsyn i forbindelse hermed og efterbehandling af deponeringsanlæg, og herunder operationer, der overtages af forhandlere eller agenter (håndtering af affald), der forårsager eller kan forårsage dødsfald eller alvorlig personskade eller betydelig skade på luftens, jordens eller vandets kvalitet eller på dyr eller planter
c)
overførsel af affald, hvor denne aktivitet er omfattet af artikel 2, nr. 35), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald (6) og sker i ikke-ubetydelige mængder, uanset om overførslen sker som en enkelt overførsel eller som flere overførsler, der forekommer at være forbundne
d)
drift af et fabriksanlæg, hvor der udføres en farlig aktivitet, eller hvor der oplagres eller benyttes farlige stoffer eller præparater, og som uden for dette fabriksanlæg forårsager eller kan forårsage dødsfald eller alvorlig personskade eller betydelig skade på luftens, jordens eller vandets kvalitet samt på dyr eller planter
e)
fremstilling, forarbejdning, håndtering, anvendelse, opbevaring, oplagring, transport, import, eksport eller bortskaffelse af nukleart materiale eller andre farlige radioaktive stoffer, der forårsager eller kan forårsage dødsfald eller alvorlig personskade eller betydelig skade på luftens, jordens eller vandets kvalitet samt på dyr eller planter
f)
drab på, destruktion, besiddelse eller indfangning/-samling af beskyttede vilde dyre- eller plantearter, medmindre adfærden vedrører et ubetydeligt antal af sådanne arter og kun har ubetydelig indvirkning på arternes bevaringsstatus
g)
handel med beskyttede vilde dyre- eller plantearter eller dele eller afstamninger heraf, medmindre adfærden vedrører ubetydelige mængder af sådanne arter og har en ubetydelig indvirkning på arternes bevaringsstatus
h)
enhver adfærd, der forårsager betydelig beskadigelse af levesteder inden for et beskyttet område
i)
fremstilling, import, eksport, omsætning eller brug af stoffer, der nedbryder ozonlaget.
Artikel 4
Tilskyndelse og medvirken
Medlemsstaterne sikrer, at tilskyndelse og medvirken til den i artikel 3 omhandlede forsætlige adfærd udgør en strafbar handling.
Artikel 5
Sanktioner
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de i artikel 3 og 4 omhandlede strafbare handlinger kan straffes med strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til den strafbare handling og har en afskrækkende virkning.
Artikel 6
Juridiske personers ansvar
1. Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer kan drages til ansvar for de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 3 og 4, og som begås til deres fordel af en person, der beklæder en ledende stilling hos den juridiske person, og som handler enten individuelt eller som en del af den juridiske persons organisation, på grundlag af:
a)
en bemyndigelse til at repræsentere den juridiske person
b)
en beføjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne
c)
en beføjelse til at udøve kontrol inden for den juridiske person.
2. Medlemsstaterne sikrer også, at en juridisk person kan drages til ansvar, når manglende tilsyn eller kontrol fra den i stk. 1 omhandlede persons side har gjort det muligt for en person, der er underlagt den juridiske persons myndighed, at begå en af de i artikel 3 og 4 omhandlede strafbare handlinger til fordel for den juridiske person.
3. Juridiske personers ansvar i henhold til stk. 1 og 2 udelukker ikke strafferetlig forfølgning af fysiske personer, der begår, anstifter til eller medvirker i de i artikel 3 og 4 omhandlede strafbare handlinger.
Artikel 7
Sanktioner over for juridiske personer
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at juridiske personer, der drages til ansvar i henhold til artikel 6, kan straffes med sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.
Artikel 8
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 26. december 2010.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv, samt en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
Artikel 9
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 10
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 19. november 2008.
ДИРЕКТИВА 2008/99/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2008 година
относно защитата на околната среда чрез наказателно право
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с член 174, параграф 2 от Договора политиката на Общността в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита.
(2)
Общността е загрижена от увеличаването на нарушенията спрямо околната среда и техните последици, които все повече се разпростират отвъд границите на държавите, в които са извършени нарушенията. Тези нарушения застрашават околната среда и следователно изискват съответен отговор.
(3)
Опитът сочи, че съществуващите системи от санкции не са достатъчни, за да се постигне пълно спазване на законите за защита на околната среда. Това спазване може и следва да бъде подсилено от наличието на наказателноправни санкции, които показват обществено неодобрение от качествено различен характер в сравнение с административните санкции или механизмите за компенсация по гражданското право.
(4)
Общите правила относно престъпленията позволяват да се използват ефективни методи на разследване и взаимопомощ в рамките на държавите-членки и помежду им.
(5)
За да се постигне ефективна защита на околната среда, съществува особена нужда от по-възпиращи наказания за дейностите, увреждащи околната среда, които обикновено причиняват или е възможно да причинят значителна вреда на въздуха, включително стратосферата, на почвата, водата, животните или растенията, включително на опазването на видовете.
(6)
Неизпълнението на правно задължение, изискващо действие, може да има същите последици като активното поведение и поради това също следва да подлежи на съответно наказание.
(7)
Следователно такова поведение следва да се смята за престъпление в цялата Общност, когато е извършено умишлено или при груба небрежност.
(8)
Изброените в приложенията към настоящата директива законодателни актове съдържат разпоредби, които следва да са санкционирани с наказателноправни мерки, за да се гарантира пълна ефективност на правилата за опазване на околната среда.
(9)
Задълженията по настоящата директива се отнасят единствено до разпоредбите на законодателните актове, включени в приложенията към настоящата директива, от които произтича задължение за държавите-членки при изпълнението на това законодателство да предвидят забранителни мерки.
(10)
Настоящата директива задължава държавите-членки да предвидят в националното си законодателство наказателноправни санкции за сериозни нарушения на разпоредбите на законодателството на Общността, отнасящо се до опазването на околната среда. Настоящата директива не поражда задължения по отношение на прилагането на такива наказания или на друга съществуваща система на правоприлагане в конкретни случаи.
(11)
Настоящата директива не засяга други режими на отговорност за увреждане на околната среда по законодателството на Общността или национално законодателство.
(12)
Тъй като настоящата директива предвижда минимални правила, държавите-членки могат да приемат или запазят съществуващите по-строги мерки по отношение на ефективната защита на околната среда чрез наказателното право. Такива мерки трябва да бъдат съвместими с Договора.
(13)
Държавите-членки предоставят на Комисията информация относно изпълнението на настоящата директива, за да ѝ позволят да оцени ефекта от тази директива.
(14)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряването на по-ефективна защита на околната среда, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и съответно поради мащаба и последиците на настоящата директива може по-добре да бъде постигната на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(15)
Когато се приема последващо законодателство в областта на околната среда, то следва, където е подходящо, да посочва, че ще се прилага настоящата директива. При необходимост член 3 следва да бъде изменен.
(16)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално от Хартата за основните права на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява мерки, свързани с наказателното право, с цел по-ефективна защита на околната среда.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а)
„противозаконно“ означава нарушение на:
i)
законодателни актове, приети на основание на Договора за ЕО и изброени в приложение А, или
ii)
по отношение на дейности, попадащи в обхвата на Договора за Евратом - законодателни актове, приети по силата на Договора за Евратом и изброени в приложение Б, или
iii)
закон или административна разпоредба на държава-членка или решение на компетентен орган на държава-членка, с които се прилага законодателството на Общността, посочено в подточка i) или ii);
б)
„защитени видове от дивата флора и фауна“ са:
i)
за целите на член 3, буква е) - видовете, изброени във:
-
приложение IV към Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (3);
-
приложение I към Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици (4), както и видовете, посочени в член 4, параграф 2 от нея;
ii)
за целите на член 3, буква ж) - видовете, изброени в приложение А или Б към Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (5);
в)
„местообитание в защитена зона“ означава всяко местообитание на вид, за който даден район е класифициран като специална защитена зона съгласно член 4, параграф 1 или 2 от Директива 79/409/ЕИО, или всяко естествено местообитание или местообитание на вид, за който дадена територия е определена като специална защитена зона съгласно член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО;
г)
„юридическо лице“ означава всеки правен субект, който притежава такъв статут според приложимото национално право, с изключение на държавите или публичните органи, упражняващи държавновластнически правомощия, и публичните международни организации.
Член 3
Престъпления
Държавите-членки гарантират, че следните деяния съставляват престъпление, когато са противозаконни и са извършени умишлено или при груба небрежност:
а)
изпускането, емисията или влагането на известно количество материали или йонизиращо лъчение във въздуха, почвата или водата, което причинява или може да причини смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
б)
събирането, транспортирането, възстановяването или обезвреждането на отпадъци, включително надзора над тези операции, както и последваща поддръжка на съоръжения за обезвреждане на отпадъци, включително действията, предприети като търговец или като посредник (управление на отпадъци), които причиняват или могат да причинят смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
в)
превозът на отпадъци, когато тази дейност попада в обхвата на член 2, параграф 35 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци (6) и се предприема спрямо количества, които не са незначителни, независимо дали се извършва с един или с няколко превоза, които изглеждат свързани;
г)
експлоатацията на инсталация, в която се провежда опасна дейност или в която се съхраняват или употребяват опасни вещества или препарати и която причинява или може да причини извън инсталацията смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
д)
производството, обработката, боравенето, употребата, държането, съхранението, транспортирането, вносът, износът или обезвреждането на ядрени материали или други опасни радиоактивни вещества, които причиняват или могат да причинят смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
е)
убиването, унищожаването, притежанието или придобиването на екземпляри от защитени видове от дивата флора или фауна, освен в случаите, когато с деянието се засягат незначителни количества от такива видове и то оказва незначително въздействие върху статуса на опазване на видовете;
ж)
търговия с екземпляри от защитени видове от дивата флора или фауна или техни части или продукти, освен в случаите, когато с деянието се засягат незначителни количества от тези видове и то оказва незначително въздействие върху статуса на опазване на такива видове;
з)
всяко деяние, което причинява значително влошаване на състоянието на местообитание в рамките на защитена територия;
и)
производството, вносът, износът, пускането на пазара или употребата на озоноразрушаващи вещества.
Член 4
Подбудителство и помагачество
Държавите-членки гарантират, че подбудителството и помагачеството в умишлено деяние, посочено в член 3, са наказуеми като престъпление.
Член 5
Наказания
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че престъпленията, посочени в членове 3 и 4, са наказуеми с ефективни, пропорционални и възпиращи наказателноправни санкции.
Член 6
Отговорност на юридическите лица
1. Държавите-членки гарантират, че юридическите лица могат да бъдат подвеждани под отговорност за престъпленията, посочени в членове 3 и 4, когато тези престъпления са извършени в тяхна полза от лице на ръководна позиция в рамките на юридическото лице, действащо индивидуално или като част от орган на юридическо лице, въз основа на:
а)
мандат за представляване на юридическото лице,
б)
правомощие за взимане на решения от името на юридическото лице; или
в)
правомощие за упражняване на контрол в рамките на юридическото лице.
2. Държавите-членки гарантират също така, че юридическо лице може да бъде подвеждано под отговорност в случаите, когато липсата на надзор или контрол от страна на лице, посочено в параграф 1, е направила възможно извършването на престъпление, посочено в членове 3 и 4, в полза на юридическото лице от лице на негово подчинение.
3. Отговорността на юридически лица съгласно параграфи 1 и 2 не изключва наказателно преследване на физически лица, които са извършители, подбудители или съучастници в престъпленията, посочени в членове 3 и 4.
Член 7
Наказания за юридическите лица
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че юридическо лице, подведено под отговорност за нарушение по смисъла на член 6, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи наказания.
Член 8
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 26 декември 2010 г.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива, и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 19 ноември 2008 година.