RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1515/2006
af 10. oktober 2006
om ophævelse af antidumpingtolden vedrørende korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Australien, Indien, Indonesien og Thailand, om afslutning af procedurerne vedrørende importen af sådanne fibre, efter udløbsundersøgelser i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96, og om afslutning af den delvise interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, vedrørende importen af sådanne fibre med oprindelse i Thailand
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 2 og 3,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
I juli 2000 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1522/2000 (2) en endelig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester (»korte polyesterfibre« eller »PSF«) med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand. Den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, er i det følgende benævnt »den oprindelige undersøgelsesperiode 1«.
(2)
I december 2000 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 2852/2000 (3) en endelig antidumpingtold på importen af PSF med oprindelse i Indien og Korea. Den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, er i det følgende benævnt »den oprindelige undersøgelsesperiode 2«.
(3)
Foranstaltningerne, der blev indført med forordning (EF) nr. 2852/2000, bestod af en værditold, med undtagelse af importen af varer fra én indisk eksporterende producent, hvis tilsagn Kommissionen godtog ved afgørelse 2000/818/EF (4). Efter en interimsundersøgelse omfattende både dumping og skade er foranstaltningerne vedrørende import med oprindelse i Korea blevet ændret og fornyet for en fem års periode ved Rådets forordning (EF) nr. 428/2005 (5).
2. Anmodning om fornyede undersøgelser
(4)
Efter offentliggørelsen af to meddelelser om det forestående udløb af gyldigheden af antidumpingforanstaltningerne, dels vedrørende importen af PSF med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand (6), dels vedrørende importen af PSF med oprindelse i Indien (7), modtog Kommissionen, henholdsvis den 13. april 2005 og den 23. september 2005, anmodninger om en fornyet undersøgelse af foranstaltningerne, jf. artikel 11, stk. 2, i grundforordningen.
(5)
Anmodningerne blev indgivet af den internationale komité for rayon og syntetiske fibre (i det følgende benævnt »CIRFS«) gerne på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde mere end 50 %, af den samlede produktion i Fællesskabet af PSF. Anmodningerne begrundes med, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medføre fornyet dumping og skade for EF-erhvervsgrenen.
(6)
Kommissionen modtog endvidere en anmodning om en delvis interimsundersøgelse af forordning (EF) nr. 1522/2000 fra virksomheden Tuntex (Thailand) Public Company Limited, i det følgende benævnt »Tuntex«, en producent af PSF i Thailand, der er genstand for de gældende antidumpingforanstaltninger.
(7)
Tuntex' anmodning om en fornyet undersøgelse, jf. artikel 11, stk. 3, indeholdt umiddelbare beviser for, at de omstændigheder, som lå til grund for indførelsen af foranstaltningerne, for hans vedkommende havde ændret sig, og at disse ændringer er af varig art. Tuntex har fremlagt bevis for, at en sammenligning mellem den normale værdi baseret på virksomhedens egne omkostninger/indenlandske priser og dens eksportpriser til et tredjelands marked, der kan sammenlignes med EU, viser, at dumpingen er faldet til et niveau, der er væsentligt under niveauet for den gældende foranstaltning (27,7 %). Tuntex hævdede derfor, at det ikke længere var nødvendigt at opretholde de gældende foranstaltninger til afhjælpning af dumpingen, da de var baseret på den tidligere konstaterede dumping.
(8)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede to undersøgelser af foranstaltningerne, jf. artikel 11, stk. 2, i grundforordningen, og én undersøgelse, i omfang begrænset til undersøgelse af dumping, jf. artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, og Kommissionen indledte følgelig disse tre undersøgelser med meddelelser offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (8).
3. Undersøgelser
(9)
Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter i Australien, Indien, Indonesien og Thailand, importører, brugere og deres sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, såvel som repræsentanterne for de pågældende eksportlande, CIRFS og andre kendte EF-producenter om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er angivet i meddelelsen om indledning af en undersøgelse.
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren og eksportlandets repræsentanter om indledningen af interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelserne.
(11)
I betragtning af det store antal producenter i Indien, Indonesien og Thailand samt producenter i EU, der var anført i anmodningerne om fornyet undersøgelse, og det store antal kendte importører af PSF i EU, der var involveret, fandtes det passende at undersøge, hvorvidt det var relevant at foretage stikprøveundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at forelægge stikprøveundersøgelse, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, anmodet om at give sig til kende senest to uger efter indledningen af proceduren og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(12)
Efter en gennemgang af de fremlagte oplysninger og på grund af det ringe antal samarbejdsvillige producenter i Indien, Indonesien og Thailand blev det besluttet, at der ikke var behov for stikprøveudtagning i disse lande.
(13)
Ingen importør meddelte Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, og det blev derfor besluttet, at der ikke var behov for stikprøveudtagning i forbindelse med importørerne. Ingen importør medvirkede i undersøgelserne.
(14)
Ti EF-producenter besvarede stikprøveskemaet korrekt og indvilgede formelt i at samarbejde yderligere i forbindelse med undersøgelsen. Af de ti producenter blev fem selskaber udtaget til stikprøven, da det konstateredes, at de var repræsentative for EF-erhvervsgrenen med hensyn til produktionsmængde og salg af PSF i Fællesskabet. Disse importører udgjorde den største repræsentative produktions- og salgsvolumen af PSF i Fællesskabet, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.
(15)
Kommissionen sendte derfor spørgeskemaer til de fem udvalgte EF-producenter, til producenterne i Australien, til dem, der havde deltaget i stikprøveundersøgelsen for det pågældende land samt til kendte brugere. De fem EF-producenter, der ikke blev udvalgt til stikprøven, blev anmodet om at fremkomme med oplysninger om visse skadeindikatorer samt om at kommentere om virkningen af ophævelse eller videreførelse af antidumpingforanstaltningerne.
(16)
Der blev modtaget besvarelser fra fire af de fem stikprøveudvalgte EF-producenter (stikprøverne repræsenterede hermed 38 % af produktion og salg i Fællesskabet), én producent i Australien, tre producenter i Indien, fire producenter i Indonesien, fire producenter i Thailand (to forretningsmæssigt forbundne) samt otte brugere. Herudover fremkom fire ud af de fem ikke-stikprøveudvalgte EF-producenter med de anmodede oplysninger (således at de samarbejdsvillige producenter repræsenterede 60 % af produktionen i Fællesskabet).
(17)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøgelsen, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Stikprøveudvalgte EF-producenter
Advansa GmbH, Hamm, Tyskland
Elana, Branch Office of Boryszew SA, Torun, Polen
La Seda de Barcelona SA, El Prat de Llobregat, Spanien
Wellman International Limited, Mullagh, Irland
b)
Producenter i Australien
Leading Synthetics Pty Ltd, Campbellfield
c)
Producenter i Indien
Futura Polyesters Limited, Chennai
Indo Rama Synthetics (India) Ltd, Nagpur
Reliance Industries Limited, Mumbai
d)
Producenter i Indonesien
P.T. Global Fiberindo, Tangerang
P.T. Indo-Rama Synthetics Tbk., Jakarta
P.T. Panasia Indosyntec Tbk., Bandung
P.T. Susilia Indah Synthetic Fibers Industries, Tangerang
e)
Producenter i Thailand
New World Polyester Co., Ltd, Samutprakarn
Teijin Polyester (Thailand) Limited, Bangkok
Teijin (Thailand) Limited, Bangkok
Tuntex (Thailand) Public Company Limited, Bangkok.
(18)
Hvad angår udløbsundersøgelserne omfattede undersøgelsen vedrørende fortsat og/eller fornyet dumping og skade perioden fra den 1. juli 2004 til den 30. juni 2005 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af de relevante tendenser for en vurdering af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra den 1. januar 2002 til udløbet af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt »den betragtede periode«). Undersøgelsesperioden, der er anvendt i den delvise interimsundersøgelse for undersøgelse af dumping, er den samme som den betragtede periode i udløbsundersøgelserne.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(19)
Definitionen af den pågældende vare er den samme som den, der blev benyttet i de i betragtning 1 og 2 nævnte undersøgelser.
(20)
Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding med oprindelse i Australien, Indien, Indonesien og Thailand, som angives under KN-kode 5503 20 00. Varen benævnes almindeligvis korte polyesterfibre eller PSF.
(21)
PSF er et basismateriale, der bruges i flere forskellige led af fremstillingen af tekstilvarer. PSF anvendes enten til spinding, dvs. til fremstilling af filamenter til tekstilproduktion, efter blanding med andre fibre, såsom bomuld og uld, eller til ikke-vævede anvendelsesformål, som f.eks. fyldemateriale, dvs. til udstopning eller polstring af visse tekstilvarer såsom puder, bilsæder og jakker.
(22)
Varen sælges i forskellige varetyper, der kan identificeres ved hjælp af forskellige specifikationer såsom denier eller decitex, brudstyrke, glans og siliciumbehandling. I produktionsmæssig henseende kan der sondres mellem nyfremstillede polyesterfibre baseret på nye råmaterialer og regenererede polyesterfibre baseret på genbrug af polyester. Endelig kan varen variere fra ringe til første kvalitet.
(23)
Det fremgik af undersøgelsen, at alle typer af den pågældende vare som defineret i betragtning 20 trods forskelle i en række faktorer som defineret i den foregående betragtning har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og benyttes til samme formål. Derfor anses alle typer af den pågældende vare for at være samme vare i forbindelse med denne antidumpingprocedure.
2. Samme vare
(24)
Det fremgik af de aktuelle undersøgelser, at det pågældende produkt og de PSF, der produceres og sælges på de pågældende landes hjemmemarkeder, samt de PSF, der produceres og sælges på fællesskabsmarkedet af EF-producenter, har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og benyttes til samme formål. De anses derfor for at være den samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
1. Indledende bemærkninger
(25)
Hvad angår udløbsundersøgelserne blev det i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i grundforordningen undersøgt, om der for nærværende fandt dumping sted, og i bekræftende fald om udløbet af foranstaltningernes gyldighedsperiode eventuelt ville føre til fortsat eller fornyet dumping.
(26)
I undersøgelsesperioden var eksporten til Fællesskabet af PSF med oprindelse i Australien, Indien, Indonesien og Thailand (»de pågældende lande«) ubetydelige. I henhold til Eurostat udgjorde importen fra de pågældende lande kun 1 056 tons i undersøgelsesperioden (0,1 % af forbruget i EU), mens de udgjorde mere end 69 000 tons i undersøgelsesperioderne under den oprindelige undersøgelse.
(27)
Alle de samarbejdsvillige producenter havde ingen eller kun ubetydelige eksportsalg af PSF til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og der kunne derfor ikke foretages nogen repræsentativ dumpingberegning for at afgøre sandsynligheden for fortsat dumping.
(28)
Der blev derfor i forbindelse med analysen af sandsynlighed for fornyet dumping bl.a. taget hensyn til priserne for eksport til andre tredjelande.
(29)
I betragtning af konklusionerne af de nedenstående udløbsundersøgelser blev det ikke fundet nødvendigt at fortsætte den af Tuntex anmodede interimsundersøgelse.
2. Sandsynligheden for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet
2.1. Australien
(30)
Den eneste producent af PSF i Australien er ophørt med eksport af PSF til alle markeder, herunder Fællesskabet, i 2003. Virksomheden har investeret i et nyt fleksibelt produktionsapparat, angivelig udelukkende for at dække en regional del af det australske marked for PSF, hovedsagelig i delstaten Victoria, hvor virksomheden er beliggende.
(31)
Da der i undersøgelsesperioden ikke var eksport til noget land, blev hjemmemarkedspriserne i Australien, der var tabsgivende, men over de variable omkostninger, anvendt som sammenligningsgrundlag. Det kunne konstateres, at de var væsentligt lavere end gennemsnitsprisen for EU-producenter i undersøgelsesperioden. Dette kunne pege i retning af, at virksomheden kunne se en fordel i at genoptage en del af eksporten til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves. Virksomheden har dog, som angivet i betragtning 32, ikke kapacitet til at genoptage nogen væsentlig eksport til Fællesskabet.
(32)
Selv om den australske producents kapacitetsudnyttelse ikke var særlig høj i undersøgelsesperioden, udgør den til rådighed stående uudnyttede kapacitet kun en ringe andel af Fællesskabets forbrug (væsentligt under 0,5 %). Selv hvis hele denne uudnyttede kapacitet ville blive solgt til dumpingpriser i Fællesskabet efter en ophævelse af bestemmelserne, ville virkningen på fællesskabsmarkedet være minimal. Lagerbeholdningerne er ikke en relevant indikator for PSF fremstillet i Australien, da det hovedsagelig drejer sig om ordreproduktion.
(33)
Der erindres endvidere om, at virksomheden ikke har eksporteret PSF til noget tredjeland siden 2003, til trods for, at der i denne periode var tilsvarende uudnyttet kapacitet til rådighed. Som følge heraf kan det konkluderes, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eksport af væsentlige mængder til dumpingpriser til Fællesskabet fra Australien, hvis de gældende foranstaltninger ophæves.
2.2. Indien
(34)
Alt i alt udviste tre eksporterende producenter samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. To af dem havde haft mindre eksportsalg til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, den tredje havde ikke haft eksport til Fællesskabet. Det bør bemærkes, at én af disse samarbejdsvillige producenter havde tre tilknyttede virksomheder, der fremstillede PSF i Indien. Disse tilknyttede producenter blev imidlertid ikke undersøgt separat, da kun én af dem havde haft meget begrænset direkte salg af PSF i undersøgelsesperioden, og udelukkende på hjemmemarkedet.
(35)
Det er bekendt, at der var mindst én mindre PSF-producent i Indien i undersøgelsesperioden, der ikke samarbejdede i undersøgelsen. For de(n) ikke-samarbejdsvillige producent(er) blev tilgængelige oplysninger fra Eurostat og andre kilder analyseret. Heraf fremgik, at den indiske eksport af PSF til Fællesskabet fra andre producenter end de samarbejdsvillige indiske producenter også var ubetydelig i undersøgelsesperioden. Der fandtes imidlertid ikke pålidelige oplysninger vedrørende produktionskapacitet og -omfang, lagerbeholdninger og salg for de(n) ikke-samarbejdsvillige producent(er). Da der ikke er tegn på det modsatte, vurderedes det, at konklusionerne for de(n) eventuelle ikke-samarbejdsvillige producent(er) ville være på linje med dem, der er vedtaget for de samarbejdsvillige virksomheder.
(36)
Da der ikke var tilstrækkelig eksport til Fællesskabet til at udarbejde en repræsentativ dumpinganalyse i undersøgelsesperioden og for at konstatere sandsynligheden for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet, blev de samarbejdsvillige producenters prisadfærd på andre eksportmarkeder og deres produktionskapacitet og lagerbeholdninger undersøgt. Denne analyse var baseret på de oplysninger, som de samarbejdsvillige producenter var fremkommet med, som angivet i betragtning 17.
(37)
Oplysninger fra de tre indiske samarbejdsvillige producenter viste, at eksportpriserne til tredjelande var lavere end hjemmemarkedspriserne i Indien. Undersøgelsen viste, at denne prisforskel i undersøgelsesperioden udgjorde mellem 15 % og 27 %. Dette er et udtryk for, at dumping i forbindelse med eksport til Fællesskabet vil kunne genopstå, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(38)
Prisniveauet for EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet var i gennemsnit betydeligt højere end prisniveauet for de(n) samarbejdsvillige indiske producent(er) ved eksport til andre tredjelande. Dette er et udtryk for, at det generelt herskende prisniveau for den pågældende vare i Fællesskabet kan gøre dette marked attraktivt for de indiske producenter. Det blev på dette grundlag konstateret, at der er et økonomisk incitament til at flytte eksporten fra andre tredjelande til det mere rentable marked i Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bortfalder. Da priserne i Fællesskabet imidlertid er væsentligt højere end eksportpriserne til tredjelande er det ikke sandsynligt, at en eventuel eksport til Fællesskabet vil ske til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(39)
Der var ikke nævneværdig uudnyttet kapacitet hos de tre samarbejdsvillige virksomheder i Indien i undersøgelsesperioden. To af disse større producenter var imidlertid i færd med at gennemføre væsentlige investeringer i deres PSF-produktion, hvilket vil resultere i en samlet forøgelse af deres produktionskapacitet på 361 000 tons årligt i 2007. Disse investeringer siges at være baseret på en udvikling på det indiske marked for PSF, som angivelig forventes at vokse kraftigt i år og i den nærmeste fremtid. I henhold til de foreliggende oplysninger udgør det indiske marked for PSF aktuelt omkring 610 000 tons årligt. Det bør bemærkes, at den ovennævnte forøgelse af produktionskapaciteten udgør mere end 50 % af den samlede produktionskapacitet for de tre samarbejdsvillige indiske producenter i undersøgelsesperioden. Det bør endvidere bemærkes, at der i henhold til de foreliggende oplysninger var mindst én ny PSF-producent i Indien, der var i opstartsfasen for det nævnte produkt i undersøgelsesperioden. På den anden side har den største indiske producent for nylig overtaget en EF-producent, der ikke har samarbejdet i undersøgelsen. Derfor kan denne producent muligvis ikke have interesse i at eksportere nævneværdige mængder af PSF til Fællesskabet fremover. Oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter viser endvidere, at deres salg på hjemmemarkedet har været stigende i undersøgelsesperioden, og at det fortsat vil stige fremover. Derfor vil de nye kapaciteter opfylde den stigende efterspørgsel på hjemmemarkedet, selv om det ikke kan udelukkes, at der til tider vil være overskydende kapacitet.
(40)
Lagerbeholdningerne for de tre indiske producenter udviste ingen væsentlige ændringer i den betragtede periode. Det bør dog bemærkes, at lagerbeholdningerne ikke kan betragtes som en relevant indikator for Indiens vedkommende, da produktionen for én af de samarbejdsvillige producenter er ordreproduktion og en anden af de samarbejdsvillige producenter fremstiller store mængder af PSF til bunden anvendelse.
(41)
Samlet set anses det ikke for sandsynligt, at eksporten til Fællesskabet af væsentlige mængder vil blive genoptaget, og selv hvis en del af de nye produktionskapaciteter i Indien skulle ende i Fællesskabet, hvis bestemmelserne ophæves, er det ikke sandsynligt, at denne eksport vil ske til dumpingpriser (se betragtning 38).
2.3. Indonesien
(42)
Alt i alt udviste fire indonesiske PSF-producenter samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. Ingen af disse producenter havde tilknyttede virksomheder, der fremstiller PSF i Indonesien. Tre af dem havde en mindre eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden; den fjerde havde ingen eksport til Fællesskabet.
(43)
Det er bekendt, at der var mindst fem aktive PSF-producenter i Indonesien i undersøgelsesperioden, der ikke samarbejdede i undersøgelsen. For de ikke-samarbejdsvillige producenter blev tilgængelige oplysninger fra Eurostat og andre kilder analyseret. Heraf fremgik, at den indonesiske eksport af PSF til Fællesskabet fra andre producenter end de samarbejdsvillige også var ubetydelig i undersøgelsesperioden. Der fandtes ikke pålidelige oplysninger vedrørende produktionskapacitet og -volumen, lagerbeholdninger og salg for de ikke-samarbejdsvillige producenter. Da der ikke er tegn på det modsatte, vurderedes det, at resultaterne for eventuelle ikke-samarbejdsvillige producenter ville være på linje med dem, der er vedtaget for de samarbejdsvillige virksomheder. Undersøgelsen af, om der eventuelt fortsat ville finde dumping sted, hvis foranstaltningerne bortfaldt, blev derfor foretaget på grundlag af de foreliggende oplysninger, dvs. oplysningerne fra den samarbejdsvillige eksporterende producent som angivet i betragtning 17.
(44)
For at fastslå, om det var sandsynligt, at der fortsat ville finde dumping sted, hvis foranstaltningerne bortfaldt, blev der foretaget en undersøgelse af den samarbejdsvillige eksporterende producents prisadfærd på andre eksportmarkeder, den pågældendes eksportpriser til Fællesskabet, produktionskapacitet og lagerbeholdninger.
(45)
For én af de fire samarbejdsvillige indonesiske producenter kunne der ikke findes oplysninger vedrørende eksportpriser, da virksomheden ikke have nogen eksport af PSF i undersøgelsesperioden. Oplysninger vedrørende de øvrige tre producenter viste, at for to af disse var eksportpriserne til tredjelande generelt lidt lavere end hjemmemarkedspriserne i Indonesien. Undersøgelsen viste således, at prisforskellen gennemsnitlig udgjorde ca. 4 % i undersøgelsesperioden. For den tredje producents vedkommende var eksportpriserne til tredjelande generelt lidt højere end hjemmemarkedspriserne i Indonesien. Det er derfor ikke sandsynligt, at der igen vil opstå væsentlig dumping i forbindelse med eksport til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(46)
Prisniveauet for EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet var i gennemsnit betydeligt højere end prisniveauet for de samarbejdsvillige indonesiske producenter ved eksport til andre tredjelande i undersøgelsesperioden. Dette er et udtryk for, at det generelt herskende prisniveau for den pågældende vare i Fællesskabet kan gøre dette marked attraktivt for de indonesiske producenter. Derfor er der faktisk et økonomisk incitament til at flytte eksporten fra andre tredjelande til det mere rentable marked i Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bortfalder. Da priserne i Fællesskabet imidlertid er væsentligt højere end eksportpriserne til tredjelande er det ikke sandsynligt, at en eventuel eksport til Fællesskabet vil ske til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(47)
Der kunne ikke konstateres noget ensartet mønster for kapacitetsudnyttelse for de samarbejdsvillige producenter i Indonesien i undersøgelsesperioden. Nogle af virksomhederne var i stand til næsten fuldt ud at udnytte deres kapacitet, mens andre havde betragtelige reservekapaciteter. Generelt set udgjorde denne uudnyttede kapacitet dog mindre end 20 % af virksomhedernes samlede kapacitet. Ingen af de samarbejdsvillige virksomheder i Indonesien så ud til at planlægge væsentlige investeringer til udvidelse af produktionskapaciteten for PSF fremover. For så vidt angår kapacitetsudnyttelsen for de ikke-samarbejdsvillige indonesiske virksomheder, blev der foretaget en vurdering af den uudnyttede kapacitet på grundlag af de oplysninger, der forelå fra de samarbejdsvillige virksomheder og den indonesiske sammenslutning af PSF-producenter. I henhold til disse oplysninger udgør de samarbejdsvillige producenters produktionskapacitet mindre end halvdelen af den samlede produktionskapacitet for PSF i Indonesien. Det skønnedes derfor, at den eksisterende uudnyttede produktionskapacitet i Indonesien er på højst ca. 90 000 tons. Oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter viser endvidere, at deres salg på hjemmemarkedet har været stigende i undersøgelsesperioden og at det fortsat vil stige fremover. Derfor vil den overskydende kapacitet i Indonesien sandsynligvis blive afsat på hjemmemarkedet og ikke gå til eksport til Fællesskabet.
(48)
Lagerbeholdningerne for de fire indonesiske producenter udviste ingen væsentlige ændringer i undersøgelsesperioden. Det bør dog bemærkes, at lagerbeholdningerne ikke kan betragtes som en relevant indikator, da produktionen af PSF hovedsagelig er ordreproduktion og/eller til bunden anvendelse.
(49)
Samlet set anses det ikke for sandsynligt, at eksporten til Fællesskabet af væsentlige mængder vil blive genoptaget, og selv hvis en del af den uudnyttede produktionskapacitet i Indonesien skulle ende i Fællesskabet hvis bestemmelserne ophæves, er det som angivet i betragtning 45 og 46 ikke sandsynligt, at denne eksport vil ske til dumpingpriser.
2.4. Thailand
(50)
Kommissionen har kendskab til otte PSF-producenter i Thailand. Alt i alt udviste fire eksporterende producenter samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. Kun én af disse har haft en mindre eksport af PSF til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(51)
Oplysningerne om lagerbeholdning og salg til andre markeder end Fællesskabet vedrører kun til de samarbejdsvillige producenter. Kommissionen indhentede imidlertid også oplysninger om produktionskapaciteten i Thailand fra den thailandske sammenslutning af producenter af syntetiske fibre (Thai Synthetic Fiber Manufacturer's Association), og brugte disse til en vurdering af den samlede produktion for alle producenter i Thailand. Denne vurdering var baseret på en formodning om, at de ikke-samarbejdsvillige producenters kapacitetsudnyttelse kunne sammenlignes med de samarbejdsvillige producenters. Da der ikke er tegn på det modsatte, vurderedes det derfor, at resultaterne for de ikke-samarbejdsvillige producenter ville være på linje med dem, der er vedtaget for de samarbejdsvillige virksomheder.
(52)
For at fastslå, om det var sandsynligt, at der fortsat ville finde dumping sted, hvis foranstaltningerne bortfaldt, blev der foretaget en undersøgelse af de samarbejdsvillige producenters prisadfærd på andre eksportmarkeder end Fællesskabet, produktionskapaciteten i Thailand og de samarbejdsvillige producenters lagerbeholdninger i Thailand.
(53)
I henhold til oplysninger fra Eurostat var der i undersøgelsesperioden kun ubetydelig import med oprindelse i Thailand.
(54)
Det fremgik af oplysninger fra de fire samarbejdsvillige producenter, at salg til tredjelande skete til priser, der lå under hjemmemarkedspriserne eller under produktionsomkostningerne - forskellene var generelt på 10 % til 15 %. Dette er et udtryk for, at dumping i forbindelse med eksport til Fællesskabet vil kunne genopstå, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(55)
Prisniveauet for EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet var i gennemsnit betydeligt højere end prisniveauet for de samarbejdsvillige thailandske producenter ved eksport til andre tredjelande. Dette er et udtryk for, at det generelt herskende prisniveau for PSF i Fællesskabet kan gøre dette marked attraktivt for de thailandske producenter, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet. Derfor er der faktisk et økonomisk incitament til at flytte eksporten fra andre tredjelande til det mere rentable marked i Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bortfalder. Da priserne i Fællesskabet imidlertid er væsentligt højere end eksportpriserne til tredjelande er det ikke sandsynligt, at en eventuel eksport til Fællesskabet vil ske til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(56)
Kapacitetsudnyttelsen for de samarbejdsvillige producenter har i referenceperioden været forholdsvis høj, gennemsnitlig omkring 92 %. Under hensyntagen til denne kapacitetsudnyttelse og under antagelse af, at de ikke-samarbejdsvillige producenter har haft en tilsvarende kapacitetsudnyttelse, vil producenter i Thailand have haft en uudnyttet kapacitet på ikke over 50 000 tons i undersøgelsesperioden. Selv om denne kapacitet delvis ville kunne bruges til at genoptage eksporten til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves, er det dog på grund af den betydelige andel af hjemmemarkedssalg og det store antal af eksportmarkeder, der forsynes af de samarbejdsvillige producenter, ikke sandsynligt, at større mængder af PSF vil ende på Fællesskabsmarkedet.
(57)
Lagerbeholdninger kan ikke betragtes som en relevant indikator for PSF fremstillet i Thailand. Produktionen af PSF er hovedsagelig ordreproduktion, og lagerbeholdningerne består derfor mest af PSF, der venter på levering til allerede kendte købere.
(58)
Samlet set anses det ikke for sandsynligt, at eksporten til Fællesskabet af væsentlige mængder vil blive genoptaget, og selv hvis en del af den uudnyttede produktionskapacitet i Thailand skulle ende i Fællesskabet, hvis bestemmelserne ophæves, er det som angivet i betragtning 55 ikke sandsynligt, at denne eksport vil ske til dumpingpriser.
2.5. Konklusion
(59)
For at fastslå, om det var sandsynligt, at der fortsat ville finde dumping sted, hvis foranstaltningerne bortfaldt, blev der foretaget en undersøgelse af de uudnyttede kapaciteter, uudnyttede lagre samt pris- og eksportstrategier på forskellige markeder.
(60)
Af denne undersøgelse fremgik det, at selv om der findes visse uudnyttede produktionskapaciteter i Australien, Indien, Indonesien og Thailand, der kunne føre til en genoptagelse af eksporten til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne tillades at udløbe, er der ingen grund til at tro, at omfanget af en sådan eksport vil være af nogen betydning, og - mere vigtigt - at en sådan eksport ikke kan forventes at ville ske til dumpingpriser, som det var konstateret i den oprindelige undersøgelsesperiode.
(61)
Da der derfor ikke er sandsynlighed for en genoptagelse af skadevoldende dumpingeksport fra de pågældende lande, er det heller ikke nødvendigt at vurdere sandsynligheden for genopståelse af skade og fællesskabsinteresse. Foranstaltningerne vedrørende import af PSF med oprindelse i Australien, Indien, Indonesien og Thailand bør derfor ophæves og procedurerne afsluttes.
D. DELVIS INTERIMSUNDERSØGELSE VEDRØRENDE THAILAND
(62)
Da foranstaltningerne over for Thailand i henhold til ovenstående betragtning bør ophæves og proceduren afsluttes, bør den delvise interimsundersøgelse vedrørende virksomheden Tuntex også afsluttes.
E. FREMLÆGGELSE
(63)
Interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det foreslås at ophæve de eksisterende bestemmelser over for Australien, Indien, Indonesien og Thailand og at afslutte procedurerne. Alle berørte pågældende parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Producenter i de pågældende lande og brugere i Fællesskabet støttede ovenstående konklusioner. CIRFS og visse producenter i Fællesskabet var imod, men generelt var de modtagne kommentarer ikke tilstrækkelige til at ændre konklusionerne.
(64)
CIRFS og visse producenter i Fællesskabet hævdede, at Kommissionens egen undersøgelse vedrørende uudnyttet kapacitet og dumping klart gav udtryk for, at der var sandsynlighed for, at skadevoldende dumping kunne genopstå.
(65)
For så vidt angår den enlige australske producent fandt de, at det ikke var forklaret, om den produktionskapacitet, der tidligere var blevet brugt til eksport til Fællesskabet, stadig eksisterer, og om den igen vil blive opstartet, hvis foranstaltningerne ophæves. De bemærkede, at salget på hjemmemarkedet fandt sted til priser under den normale værdi, samt, hvis det tages i betragtning, at der blev konstateret skadevoldende dumping i forbindelse med eksport til Fællesskabet i den oprindelige undersøgelsesperiode samt i en anden undersøgelse vedrørende PET, et produkt, der er nært beslægtet med PSF, at man derfor burde konkludere, at der var sandsynlighed for, at skadevoldende dumping kunne genopstå.
(66)
CIRFS og visse producenter i Fællesskabet fandt, at en kapacitetsforøgelse på 361 000 tons for de to vigtigste indiske producenter i 2007 sammen med tilstedeværelsen af mindst én ny PSF-producent i opstartsfasen med en anslået kapacitet på 180 000 tons betyder, at den samlede indiske kapacitet vil overstige hjemmemarkedsefterspørgslen for PSF med mere end 300 000 tons i hele perioden frem til 2010. Disse kendsgerninger sammenholdt med dumpingmarginer på mellem 15 % og 27 % på eksport til tredjelande i undersøgelsesperioden og Kommissionens indrømmelse af, at det generelt herskende prisniveau i Fællesskabet kan gøre dette marked attraktivt for de indiske producenter, viser, at der er ringe tvivl om, at skadevoldende dumping vil genopstå, hvis foranstaltningerne ophæves.
(67)
For så vidt angår Indonesien blev der lagt vægt på, at Kommissionen drager sine konklusioner udelukkende på baggrund af undersøgelsen af de fire samarbejdsvillige producenter, mens markeds- og finanssituationen for de ikke-samarbejdsvillige producenter, der af Kommissionen anslås til at have mere end halvdelen af den samlede kapacitet i Indonesien, er væsentlig mere kritisk. Man fandt også, at der var over 140 000 tons uudnyttet kapacitet, dvs. 50 000 tons mere end Kommissionens vurdering, og at denne uudnyttede kapacitet stadig vil være på over 100 000 tons i en årrække fremover. Selv de 90 000 tons uudnyttet kapacitet, som vurderet af Kommissionen, gør det sandsynligt, at indonesiske producenter, der allerede har kommercielle kontakter i Fællesskabet til salg af tekstilfilamentgarn af polyester, i væsentligt omfang vil øge deres eksport til Fællesskabet, så snart bestemmelserne er ophævet. Da disse producenters marginer på eksporten til tredjelande stadig er over minimumstærsklerne, vil import med oprindelse i Indonesien ske til skadevoldende dumpingpriser.
(68)
CIRFS og visse producenter i Fællesskabet bemærkede, at dumpingmarginer på 10 % til 15 % på de thailandske samarbejdsvillige producenters eksport til tredjelande, en betydelig uudnyttet kapacitet og det faktum, at thailandske PSF-producenter allerede eksporterer tekstilfilamentgarn af polyester til Fællesskabet, er en klar indikation af sandsynligheden for en hurtig genoptagelse af dumping på importen med oprindelse i Thailand, hvis bestemmelserne bliver ophævet.
(69)
Det hævdedes også, at lande som Kina, Indien og Vietnam, der indtil for nylig var nettoimportører af PSF og dermed vigtige eksportmarkeder for de pågældende lande, har opbygget en sådan kapacitet, at de snart vil blive nettoeksportører, hvilket vil lægge yderligere pres på de pågældende lande for at genoptage eksporten af betydelige mængder til Fællesskabet til skadevoldende dumpingpriser.
(70)
En fællesskabsproducent gjorde endelig opmærksom på den strategiske betydning af opstrøms genbrugsindustrier, der ville blive ugunstigt stillet, hvis EF-producenter af PSF vil blive tvunget til at skære ned eller endog lukke.
(71)
I en udløbsundersøgelse er konstateringerne vedrørende sandsynligheden for fortsat eller ny dumping og skade prospektive og indeholder derfor en vis skønsmargin. Generelt kan der ikke rejses tvivl om oplysningerne om kapacitet og kapacitetsudnyttelse i de pågældende lande, som fremlagt i undersøgelsen. CIRFS og visse producenter i Fællesskabet har simpelt hen foretaget en anden vurdering af sandsynligheden for en genoptagelse af dumpingeksport af PSF til Fællesskabet for de pågældende lande. Man forsøger at støtte denne vurdering på referencer til andre produkter end PSF. Imidlertid er det faktum, at visse producenter i de pågældende lande også kan eksportere andre produkter til Fællesskabet, ikke i sig selv noget bevis for, at der er sandsynlighed for, at der på ny vil blive eksporteret væsentlige mængder af PSF til dumpingpriser til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves.
(72)
I denne sag er den anførte prisforskel mellem eksport fra Indien, Indonesien og Thailand til tredjelande og deres hjemmemarkedssalg i undersøgelsesperioden væsentligt lavere, end det var tilfældet i den oprindelige undersøgelsesperiode for så vidt angår eksporten til Fællesskabet, og et tegn på, at prissituationen på markederne har ændret sig. At priserne i Fællesskabet ydermere er væsentligt højere end priserne for salg til tredjelande angiver, at sådanne prisforskelle vil kunne blive lavere, eller endog negative, hvis en nævneværdig eksport til Fællesskabet fra disse tre lande skulle blive genoptaget. Under de nuværende omstændigheder kan det således ikke forventes, at der vil finde dumping sted i forbindelse med eksport til Fællesskabet fra disse lande. Der mindes om, at der i undersøgelsesperioden overhovedet ikke fandt eksport sted fra Australien, og at disse betragtninger derfor ikke gælder for dette land.
(73)
Kapacitetsudnyttelsen i Indien, Indonesien og Thailand var endvidere generelt høj, hjemmemarkederne af betydelig størrelse og i visse tilfælde i kraftig vækst. I Indien, foregik 90 % af de samarbejdsvillige producenters salg i undersøgelsesperioden til hjemmemarkedet. I Indonesien var det samme tal på 80 %. I Thailand, hvor forholdet var på omkring 40 %, var den anslåede uudnyttede kapacitet forholdsvis lav og under alle omstændigheder væsentligt lavere end i Indien og Indonesien. Der er ikke fremlagt bevis for, at situationen for de ikke-samarbejdsvillige producenter i disse lande skulle være anderledes. For så vidt angår Australien, er der ingen angivelser af, at den eneste producents tidligere kapacitet let vil kunne geninstalleres og anvendes til at genoptage eksporten til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves. Som allerede anført vil den eksisterende kapacitet i Australien, selv hvis den fuldt ud vil blive anvendt til eksport til Fællesskabet, ikke kunne opnå en andel, der ligger over minimumstærsklen på 1 % af fællesskabsmarkedet. Derfor har Kommissionen konkluderet, at der ikke er tegn på, at uudnyttet kapacitet vil kunne anvendes til at genoptage nævneværdig eksport til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves.
(74)
For så vidt angår argumentet om, at visse tredjelande har opbygget nye kapaciteter, og derfor vil kunne nedsætte eller endog ophøre med import i fremtiden, hvilket vil kunne resultere i større reservekapaciteter til eksport til Fællesskabet, bør det bemærkes, at der ingen angivelser er af, at den stigende globale efterspørgsel efter PSF vil stagnere i den nærmeste fremtid. I denne sammenhæng bør det også bemærkes, at den eksisterende kapacitet i Fællesskabet højst vil kunne tilfredsstille 60 % af det voksende behov i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Derfor kan det ikke forventes, at der umiddelbart vil opstå en global overkapacitetssituation, eller at denne vil have væsentlig indflydelse på fællesskabsmarkedet.
(75)
Afsluttende er det korrekt, at de opstrøms genbrugsindustrier vil kunne blive ugunstigt stillet, hvis EF-producenter af PSF vil blive tvunget til at skære ned eller endog lukke, da de sidstnævnte er de vigtigste forbrugere af produktet »bottle flakes«. Denne betragtning er imidlertid irrelevant i forhold til afgørelsen vedrørende sandsynligheden for, at dumpingeksporten fra de pågældende lande vil blive genoptaget. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at kommentarerne fra CIRFS og visse producenter i Fællesskabet ikke ændrer på konklusionen, hvorefter der ikke er sandsynlighed for, at en væsentlig eksport af dumpingprodukter til Fællesskabet fra de pågældende lande vil blive genoptaget, og at foranstaltningerne derfor bør ophæves og procedurerne afsluttes -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Antidumpingforanstaltningerne vedrørende import af korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, med oprindelse i Australien, Indien, Indonesien og Thailand, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1522/2000 og (EF) nr. 2852/2000 ophæves herved og procedurerne vedrørende denne import afsluttes.
Artikel 2
Den delvise interimsundersøgelse af den gældende antidumpingtold vedrørende importen af korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, med oprindelse i Thailand afsluttes herved.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 10. oktober 2006.