RAADETS DIREKTIV af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald
(75/439/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artiklerne 100 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
Forskelle mellem de bestemmelser om bortskaffelse af olieaffald, som allerede finder anvendelse eller er under forberedelse i de forskellige medlemsstater, kan skabe ulige konkurrencevilkaar og kan dermed direkte indvirke paa det faelles markeds funktion; der boer derfor paa dette omraade foretages en indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne i henhold til artikel 100 i traktaten;
det synes noedvendigt, at denne indbyrdes tilnaermelse ledsages af en handling fra Faellesskabet for gennem en mere omfattende ordning at gennemfoere et af Faellesskabets maal paa omraadet for miljoebeskyttelse; med henblik herpaa boer der derfor fastsaettes visse saerlige bestemmelser; da traktaten ikke indeholder fornoeden hjemmel hertil, maa artikel 235 i traktaten bringes i anvendelse;
al lovgivning om bortskaffelse af olieaffald boer som et af sine vigtigste maal have beskyttelse af miljoeet mod skadelige virkninger, som skyldes udtoemning, opbevaring og behandling af dette affald;
genanvendelse af olieaffald kan i vid udstraekning bidrage til en braendstofforsyningspolitik;
De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram paa miljoeomraadet (3), fremhaever betydningen af problemet om bortskaffelse af olieffald uden skadelige virkninger for miljoeet;
maengden af olieaffald og navnlig emulsioner er steget i Faellesskabet;
et effektivt og sammenhaengende behandlingssystem for dette affald, som ikke haemmer samhandelen inden for Faellesskabet, og som ikke paavirker konkurrencevilkaarene, boer anvendes paa alle dissee produkter, ogsaa paa de produkter, som kun delvis bestaar af olie, og boer foreskrive behandling af disse uden skadelige virkninger paa oekonomisk tilfredsstillende vilkaar;
et saadant system boer foreskrive behandling, udtoemning, opbevaring og indsamling af olieaffald og et system for meddelelse af tilladelser for virksomheder, som bortskaffer dette affald, samt i visse tilfaelde obligatorisk indsamling og/eller bortskaffelse af dette affald saavel som passende kontrolprocedurer;
i det tilfaelde, hvor visse virksomheder forpligtes til at indsamle og/eller bortskaffe olieaffald boer den del af de dertil anvendte udgifter, der ikke daekkes af deres indtaegter, kunne refunderes ved godtgoerelser, som bl. a. kan finansieres ved en afgift paa nye aller regenererede olier -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstaas ved olieaffald alle halvtflydende eller flydende affaldsprodukter, der helt eller delvist bestaar af mineralolie eller syntetisk olie, herunder olieholdigt bundfald fra beholdere, vandolie blandinger og emulsioner.
Artikel 2
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger, for at sikre indsamling og bortskaffelse af olieaffald uden skadelige virkninger.
Artikel 3
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for, at bortskaffelse af olieaffald saa vidt muligt sker ved genanvendelse (regenerering og/eller forbraending med andre formaal end tilintetgoerelse).
Artikel 4
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde:
1. enhver udtoemning af olieaffald i fersk overfladevand, grundvand, kystnaere vandomraader og roerledninger;
2. enhver opbevaring og/eller udtoemning af olieaffald, der medfoerer skadelige virkninger for jordbunden og ukontrolleret udtoemning af reststoffer fra forarbejdning af olieaffald;
3. enhver behandling af olieaffald, der fremkalder luftforurening, som overstiger det ved gaeldende bestemmelser fastsatte niveau.
Artikel 5
Saafremt de i artiklerne 2, 3 og 4 fastsatte maal ikke kan naas paa anden vis, traeffer medlemsstaterne de foranstaltninger, der er noedvendige, for at en eller flere virksomheder foretager indsamling og/eller bortskaffelse af det olieaffald, som de faar tilbudt fra indehavere eventuelt i det omraade, som i givet fald tildeles dem af den kompetente myndighed.
Artikel 6
For at overholde de i henhold til artikel 4 fastsatte forholdsregler boer alle virksomheder, som bortskaffer olieaffald, opnaa tilladelse.
Denne gives af den kompetente myndighed, om fornoedent efter at der er foretaget en undersoegelse af anlaeggene; myndigheden skal fastsaette de betingelser, som de tekniske forhold kraever.
Artikel 7
Alle, der ligger inde med olieaffald, skal, hvis de ikke er i stand til at overholde de i henhold til artikel 4 trufne foranstaltninger, stille affaldet til raadighed for en eller flere af de i artikel 5 naevnte virksomheder.
Artikel 8
Indehavere af visse maengder olieaffald, som indeholder urenheder, der overstiger visse procentsatser, skal behandle det og oplagre det saerskilt.
De kompetente myndigheder fastsaetter de i foregaaende afsnit omhandlede maengder og procentsatser, eventuelt efter produktkategorier.
Artikel 9
De virksomheder, som indsamler og/eller bortskaffer olieaffald, skal udfoere dette, saaledes at der ikke paafoeres vand, luft eller jord skader, som kan undgaas.
Artikel 10
Enhver virksomhed, som indsamler og/eller bortskaffer mere end en bestemt maengde olieaffald, som skal fastsaettes af hver medlemsstat, og som ikke maa overstige 500 liter om aaret, skal:
- foere en fortegnelse over maengde, kvalitet, oprindelse og lokalisering saavel som overdragelse og modtagelse og samtidig angive datoerne herfor og/eller
- meddele den kompetente myndighed disse oplysninger paa dennes anmodning.
Medlemsstaterne kan fastsaette den i foerste led omhandlede maengde olieaffald i forhold til den tilsvarende maengde ny olie, der beregnes ifoelge en rimelig omregningskoefficient.
Artikel 11
Alle virksomheder, som bortskaffer olieaffald, skal efter anmodning fra de kompetente myndigheder meddele disse alle oplysninger om bortskaffelse, eller oplagring af olieaffald eller reststoffer deraf.
Artikel 12
De i artikel 6 omhandlede virksomheder kontrolleres med mellemrum af den kompetente myndighed, isaer for saa vidt angaar overholdelse af betingelserne for tilladelsen.
Artikel 13
Til gengaeld for de forpligtelser, som medlemsstaterne i henhold til artikel 5 paalaegger de virksomheder, der foretager indsamling og/eller bortskaffelse, kan disse virksomheder faa tildelt en godtgoerelse for dette. Denne godtgoerelse maa ikke overstige de aarlige udaekkede omkostninger, der faktisk konstateres hos virksomhederne, idet der tages hensyn til, at disse opnaar en rimelig fortjeneste.
Ovennaevnte godtgoerelse maa ikke skabe betydelige fordrejninger af konkurrencevilkaarene eller kunstige handelsmoenstre for produkter.
Artikel 14
Godtgoerelsen kan bl. a. finansieres ved afgifter, der paalaegges de produkter, som efter anvendelse omdannes til olieaffald, eller selve olieaffaldet.
Finansiering af godtgoerelsen skal vaere i overensstemmelse med »forureneren betaler«-princippet.
Artikel 15
Hver medlemsstat meddeler med mellemrum Kommissionen sin tekniske viden og erfaringer og resultater fra anvendelse af de i henhold til dette direktiv trufne bestemmelser.
Kommissionen fremsender en samlet oversigt over disse oplysninger til medlemsstaterne.
Artikel 16
Hvert tredje aar udarbejder medlemsstaterne en rapport om forholdene i forbindelse med bortskaffelse af olieaffald i deres land, og fremsender den til Kommissionen.
Artikel 17
Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 24 maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom.
Artikel 18
De bestemmelser, som medlemsstaterne vedtager i henhold til dette direktiv, kan gradvist anvendes paa de i artikel 6 omhandlede virksomheder, der allerede eksisterer ved dette direktivs meddelelse inden for en periode paa 4 aar fra denne meddelelse.
Artikel 19
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 20
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 16. juni 1975.
19750616
Директива на Съвета
от 16 юни 1975 година
относно обезвреждането на отработени масла
(75/439/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него;
като взе предвид предложението на Комисията;
като взе предвид становището на Европейския парламент [1];
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2];
като има предвид, че всяко несъответствие на разпоредбите за обезвреждането на отработени масла, вече прилагани или подготвяни за прилагане в различните държави-членки, е възможно да създаде различни условия за конкуренция и така да се отрази на функционирането на общия пазар; като има предвид, че по тази причина е необходимо да се сближат законодателствата в тази област съгласно член 100 от Договора;
като има предвид, че съществува необходимост това сближаване на законодателствата да бъде придружено от действие на Общността, така че една от целите на Общността в сферата на опазване на околната среда да бъде постигната чрез норми с по-голям обхват; като има предвид, че определени специфични разпоредби в този смисъл трябва да бъдат постановени по тази причина; като има предвид, че трябва да се позове на член 235 от Договора, тъй като правомощията, необходими за тази цел, не са предвидени в Договора;
като има предвид, че всички разпоредби относно обезвреждането на отработени масла трябва да се стремят особено и единствено към опазване на околната среда от опасните последици, причинени от обезвреждането, складирането или преработването на тези масла;
като има предвид, че рециклирането на отработени масла може да благоприятства провеждането на политика за снабдяване с горива;
като има предвид, че програмата за действие на Европейските общности за околната среда [3] подчертава важността на проблема за обезвреждането на отработени масла, без да се причинява опасно въздействие върху околната среда;
като има предвид, че количествата отработени масла и особено на такива емулсии са се увеличили в Общността;
като има предвид, че трябва да се прилага ефикасна и последователна система за преработка на маслените отпадъци дори и към тези, които са само частично маслени, която система да не създава бариери за търговията вътре в Общността, нито да се отразява на конкуренцията и да осигурява тяхната безопасна преработка при добри икономически условия;
като има предвид, че такава система трябва да регламентира преработката, обезвреждането, складирането и събирането на отработени масла и да предвиди система от разрешителни, предназначени за предприятия, които обезвреждат такива масла, за задължителното събиране и/или обезвреждане на такива отпадъци при определени случаи и за подходящи процедури за инспектиране;
като има предвид, че в случаите, когато за определени предприятия има изискване да събират и/или обезвреждат отработени масла, трябва да има възможности за компенсации чрез обезщетения на тази част от разходите, отнасяща се до тях и непокривана от печалбата им, като тези обезщетения могат да се финансират освен по други начини, и с такси върху сурови или регенерирани масла,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива терминът "отработени масла" се приема, че означава всеки полутечен или течен продукт, който изцяло или частично се състои от минерални или синтетични масла, включително и утайки от цистерни, водно-маслени смеси и емулсии.
Член 2
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране на безопасното събиране и обезвреждане на отработените масла.
Член 3
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране доколкото е възможно, обезвреждането на отработените масла да се извършва чрез вторична преработка (регенериране и/или) изгаряне, различно от това с цел унищожаване).
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране забраната на:
1. обезвреждане на отработени масла в надземни и подпочвени води, води по бреговите райони и в отводнителни системи;
2. складиране и/или обезвреждане на опасни за почвата отработени масла и всякакво неконтролирано обезвреждане утайки от преработката на отработени масла;
3. всякаква преработка на отработени масла, която причинява замърсяване на въздуха над предвидените стойностите в съществуващите разпоредби.
Член 5
Когато целите, формулирани в членове 2, 3 и 4, не могат да бъдат постигнати по друг начин, държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране едно или повече предприятия да извършват събирането и/или обезвреждането на продуктите, давани им от други предприятия там, където има възможност, в зоната, посочена им от компетентните власти.
Член 6
За да се съобрази с мерките, предприети съгласно член 4, всяко предприятие, което обезврежда отработени масла, трябва да има разрешително.
Това разрешително се дава от компетентните власти след проверка на инсталациите, ако е необходимо. Тези власти налагат условията, които техническото състояние изисква.
Член 7
Лице, което държи отработени масла и не е в състояние да се съобрази с мерките, предприети съгласно член 4, ги предоставя на предприятието или предприятията, описани в член 5.
Член 8
Лица, които имат определени количества отработени масла, съдържащи примеси в повече от определените проценти, ги държат или складират отделно.
Компетентните власти определят количествата и процентите, посочени в първата алинея, като те могат да са различни в зависимост от вида на продукта.
Член 9
Предприятие, което събира и/или обезврежда отработени масла, трябва да извършва тези операции по такъв начин, че да не застрашава необратимо със замърсяване водата, въздуха или почвата.
Член 10
Всяко предприятие, което произвежда, събира и/или обезврежда отработени масла в по-голямо количество от определяното от всяка държава-членка, но не по-голямо от 500 литра, трябва:
- да води отчет за количеството, качеството, произхода и мястото на такива масла и къде са изпратени или получени, включително с датите, и/или
- да предоставя такава информация на компетентните власти при поискване.
Държавите-членки имат право да определят количеството на отработени масла в съответствие с първата алинея по отношение на еквивалентно количество необработени масла, изчислявано в съответствие с един разумен коефициент на преобразуване.
Член 11
Всяко предприятие, което обезврежда отработени масла, трябва да предава на компетентните власти при поискване от тяхна страна информацията за обезвреждането или складирането на такива отработени масла или утайки от тях.
Член 12
Предприятията, посочени в член 6, се инспектират периодично от компетентните власти, особено що се отнася до съблюдаването на условията в техните разрешителни.
Член 13
Като реципрочна отстъпка за задълженията, налагани им от държавите-членки съгласно член 5, могат да се дават обезщетения на предприятия, които събират или обезвреждат такива масла заради услугите, които предлагат. Такива обезщетения не могат да надхвърлят годишните непокрити разходи, отбелязани от предприятието в действителност, като се взема предвид една разумна печалба.
Размерът на тези обезщетения трябва да не предизвиква значително нарушаване на конкуренцията или да поражда изкуствени модели на търговия с тези продукти.
Член 14
Обезщетенията могат да се финансират освен по други начини и с такси, налагани на продукти, които след използване се превръщат в отработени масла, или на отработени масла.
Финансирането на обезщетенията трябва да е съобразено с принципа "замърсителят плаща".
Член 15
Всяка държава-членка периодично предоставя на Комисията информация относно техническия си опит и натрупаната си практика, както и за получените резултати от прилагането на мерките съгласно настоящата директива.
Комисията изпраща на държавите-членки цялостен обзор на тази информация.
Член 16
На всеки три години държавите-членки правят доклади за състоянието на обезвреждането на отработени масла в съответните страни и ги изпращат на Комисията.
Член 17
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за спазването на настоящата директива в срок 24 месеца след нейното нотифициране и незабавно информират Комисията за това.
Член 18
Разпоредбите, приети от държавите-членки в съответствие с настоящата директива, могат постепенно да се прилагат към предприятията, посочени в член 6 и съществуващи по време на нотифицирането на настоящата директива, в срок четири години от въпросната нотификация.
Член 19
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 20
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 16 юни 1975 година.