Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2235/2002/EF
af 3. december 2002
om et fællesskabsprogram til forbedring af beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked (Fiscalis-programmet 2003-2007)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I det indre marked er den faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten af væsentlig betydning for beskatningssystemernes virkemåde, navnlig når det drejer sig om at beskytte de forskellige staters og Fællesskabets finansielle interesser gennem bekæmpelse af skattesvig og -unddragelse, undgå konkurrencefordrejninger og nedbringe byrderne for såvel administrationer som skatteborgere. Det er en opgave for Fællesskabet i samvirke med medlemsstaterne at opnå denne faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten.
(2) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 888/98/EF af 30. marts 1998 om et fællesskabshandlingsprogram til forbedring af afgiftssystemerne i det indre marked (Fiscalis-programmet)(4) har i høj grad bidraget til virkeliggørelsen af de generelle mål for perioden 1998-2002. Det anses derfor for ønskeligt at videreføre Fiscalis-programmet i en ny femårig periode.
(3) Et effektivt, reelt og omfattende samarbejde mellem de nuværende og fremtidige medlemsstater og mellem disse og Kommissionen er af stor betydning for, hvordan beskatningssystemerne virker i det indre marked.
(4) Fællesskabets erfaringer med Fiscalis-programmet har vist, at udvekslinger, seminarer og multilaterale kontrolforanstaltninger kan bidrage til at opfylde programmets mål, idet de giver embedsmænd fra forskellige nationale administrationer mulighed for at mødes i en faglig sammenhæng. De pågældende aktiviteter bør derfor videreføres, men udvides til også at omfatte skat på indkomst, formue og forsikringspræmier.
(5) Indførelsen af og virkemåden for en kommunikations- og informationsudvekslingsinfrastruktur spiller en vital rolle, når det drejer sig om at udbygge beskatningssystemerne i Fællesskabet. Navnlig har Momsinformationsudvekslingssystemet (VIES), som er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde inden for området indirekte skatter (moms)(5), vist informationsteknologiens værdi som middel til at beskytte indtægter og samtidig reducere den administrative arbejdsbyrde til et minimum.
(6) For at sikre en ensartet anvendelse af fællesskabsretten er det vigtigt, at de embedsmænd, der har beskatning som ansvarsområde, har en høj fælles standard for forståelsen af fællesskabsretten og dens gennemførelse i de nuværende og fremtidige medlemsstater. En sådan standard kan kun opnås ved hjælp af effektiv grund- og videreuddannelse fra de nuværende og fremtidige medlemsstaters side. En supplerende fællesskabsindsats er et nyttigt middel til koordination og fremme af denne uddannelse.
(7) Erfaringerne med Fiscalis-programmet har vist, at det ved koordineret udformning og gennemførelse af et fælles uddannelsesprogram har været muligt at opfylde dette programs målsætninger, navnlig ved at skabe en højere fælles standard for forståelsen af fællesskabsretten.
(8) Tilstrækkelige sprogkundskaber blandt embedsmændene i skatteadministrationerne har vist sig at være af afgørende betydning som middel til at lette samarbejdet. De deltagende lande bør derfor tilbyde deres embedsmænd den nødvendige sprogundervisning.
(9) Selv om ansvaret for, at disse mål føres ud i livet, først og fremmest påhviler de deltagende lande, er der behov for en supplerende indsats på fællesskabsplan for at koordinere sådanne aktiviteter, oprette en infrastruktur og sikre det nødvendige incitament. Målene for denne beslutning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af de deltagende lande og kan derfor på grund af aktionens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(10) I denne beslutning fastlægges der for hele programmets samlede varighed en finansieringsramme, der, som omhandlet i punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(6), udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.
(11) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG MÅLSÆTNING
Artikel 1
Fiscalis-programmet
1. Der indføres for perioden 1. januar 2003 - 31. december 2007 et flerårigt fællesskabshandlingsprogram (Fiscalis 2003-2007), i det følgende benævnt "programmet", for at forbedre beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked.
2. Aktiviteterne under programmet omfatter følgende:
a) kommunikations- og informationsudvekslingssystemer
b) multilaterale kontrolforanstaltninger, der omfatter medlemsstaterne og de kandidatlande, der enten indbyrdes eller med medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler, som gør en sådan aktivitet mulig
c) seminarer
d) udvekslinger
e) uddannelsesaktiviteter
f) andre arbejdsmøder, besøg eller lignende aktiviteter, der er relevante for de i artikel 3 omhandlede målsætninger for programmet, og som vedtages på et individuelt grundlag efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 2
Definitioner
I denne beslutning forstås ved:
a) "beskatning": følgende skatter og afgifter, der anvendes i de deltagende lande:
i) merværdiafgift
ii) punktafgifter på alkohol, tobaksvarer og mineralolie
iii) indkomst- og formueskatter som defineret i artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter(8)
iv) afgifter på forsikringspræmier som defineret i artikel 3 i Rådets direktiv 76/308/EØF af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger(9)
b) "administration": de deltagende landes offentlige myndigheder med ansvar for forvaltning af beskatning
c) "deltagende lande": medlemsstaterne og de i artikel 4 omhandlede lande, der faktisk deltager i programmet
d) "embedsmand": en embedsmand i administrationen
e) "udveksling": et arbejdsophold, som en embedsmand gennemfører i et andet deltagende lands administration, og som er tilrettelagt inden for rammerne af programmet
f) "multilateral kontrol": en koordineret kontrol af en eller flere indbyrdes forbundne skattepligtige personers skattetilsvar tilrettelagt af flere deltagende lande og i fælles eller komplementær interesse.
Artikel 3
Målsætning
1. Den overordnede målsætning for programmet er at forbedre beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked ved at forstærke samarbejdet mellem de deltagende lande og deres administrationer og embedsmænd.
2. De specifikke mål for programmet skal være:
a) for merværdiafgift og punktafgifter:
i) at give embedsmænd mulighed for at opnå en høj fælles standard for forståelsen af fællesskabsretten og dens gennemførelse i medlemsstaterne
ii) at sikre et effektivt, reelt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne
iii) at sikre fortsatte forbedringer af de administrative procedurer, således at der tages hensyn til behovene i forvaltningerne og hos skatteborgerne gennem udvikling og udbredelse af god forvaltningsskik
b) for direkte beskatning:
at yde støtte til informationsudveksling vedrørende gensidig bistand og at øge kendskabet til gældende fællesskabsret inden for direkte beskatning
c) for skat på forsikringspræmier:
at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne til sikring af bedre anvendelse af nuværende regler
d) for kandidatlandene:
at imødekomme kandidatlandenes særlige behov, således at de træffer de fornødne foranstaltninger i tiltrædelsesøjemed på området skattelovgivning og administrativ kapacitet.
3. Programmets handlingsplan udarbejdes hvert år efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 4
Kandidatlandenes deltagelse
Programmet er åbent for deltagelse af:
a) de associerede lande i Central- og Østeuropa i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne dertil og i de respektive associeringsråds afgørelser.
b) Cypern, Malta og Tyrkiet på grundlag af bilaterale aftaler herom med disse lande.
KAPITEL II
AKTIVITETER UNDER PROGRAMMET
Artikel 5
Kommunikations- og informationsudvekslingssystemer
1. Kommissionen og de deltagende lande sikrer, at følgende kommunikations- og informationsudvekslingssystemer er operationelle, for så vidt deres virke er nødvendigt i henhold til fællesskabsretten:
a) Det Fælles Kommunikationsnet/Det Fælles Systeminterface (CCN/CSI), i den udstrækning det er nødvendigt til støtte for virkemåden for de andre systemer, der er omhandlet i dette stykke
b) Momsinformationsudvekslingssystemet (VIES) og dets meldingssystemer
c) Systemet til Verifikation af Punktafgiftspligtige Varers Omsætning
d) Det Hurtige Varslingssystem for Punktafgifter
e) Tabelsystemet for Punktafgifter
f) hvis fællesskabslovgivningen kræver det, kan der udformes nye kommunikations- og informationsudvekslingssystemer efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
2. Kommunikations- og informationsudvekslingssystemernes fællesskabselementer omfatter maskinel, programmel og nettilslutninger, der skal være fælles for samtlige deltagende lande for at sikre systemernes sammenkobling og interoperabilitet, hvad enten disse er installeret hos Kommissionen (eller en udpeget underleverandør) eller hos de deltagende lande (eller en udpeget underleverandør). Kommissionen indgår på Fællesskabets vegne de fornødne kontrakter til sikring af disse elementers operationelle egenskaber.
3. Kommunikations- og informationsudvekslingssystemernes ikke-fællesskabselementer omfatter nationale databaser, som udgør en del af disse systemer, nettilslutninger mellem fællesskabselementerne og ikke-fællesskabselementerne, samt det programmel og maskinel, som hvert deltagende land måtte anse for hensigtsmæssigt for at få det fulde udbytte af systemerne overalt i sin administration. De deltagende lande sikrer, at ikke-fællesskabselementerne holdes operationelle, og sikrer disse elementers interoperabilitet med fællesskabselementerne.
4. Kommissionen koordinerer i samarbejde med de deltagende lande de aspekter ved fastlæggelsen af og virkemåden for fællesskabs- og ikke-fællesskabselementerne i systemerne og infrastrukturen, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 6
Multilaterale kontrolforanstaltninger
De deltagende lande vælger blandt de multilaterale kontrolforanstaltninger de iværksætter, dem, hvis omkostninger skal bæres af Fællesskabet i henhold til artikel 11. Sådanne kontrolforanstaltninger omfatter i alle tilfælde kontrol af skattetilsvar i forbindelse med merværdiafgift og/eller punktafgifter.
De deltagende lande indsender hvert år rapporter og evalueringer vedrørende sådanne kontrolforanstaltninger til Kommissionen.
Artikel 7
Seminarer
Kommissionen og de deltagende lande tilrettelægger sammen seminarer med deltagelse af embedsmænd fra administrationerne, repræsentanter for Kommissionen og om nødvendigt andre eksperter.
Artikel 8
Udveksling af embedsmænd
1. Kommissionen og de deltagende lande tilrettelægger udvekslinger af embedsmænd. Udvekslingerne må ikke være længere end én måned. Hver udveksling målrettes mod en særlig erhvervsaktivitet, forberedes i tilstrækkelig grad og evalueres efterfølgende af de pågældende embedsmænd og administrationer. Værtsadministrationen kan med en forudgående begrundelse begrænse antallet af deltagere i udvekslingen, hvis antallet af modtagne anmodninger forhindrer en passende forberedelse og gennemførelse af udvekslingen.
2. De deltagende lande træffer de nødvendige foranstaltninger til, at de udvekslede embedsmænd kan deltage effektivt i arbejdet i værtsadministrationen. Med henblik herpå skal de være bemyndiget til at udføre de opgaver, som svarer til de funktioner, der tildeles dem af værtsadministrationen i overensstemmelse med landets retsorden.
3. I udvekslingsperioden sidestilles den udvekslede embedsmands civilretlige ansvar i forbindelse med udøvelsen af hans opgaver med værtsmyndighedens nationale embedsmænds. De udvekslede embedsmænd er underlagt samme regler for tavshedspligt som de nationale embedsmænd.
4. De deltagende lande kan begrænse omfanget af disse udvekslinger til kun at omfatte embedsmænd med ansvar for merværdiafgift og/eller punktafgifter.
Artikel 9
Uddannelsesaktiviteter
1. For at fremme et struktureret samarbejde mellem deres uddannelsesinstitutioner og embedsmænd med ansvar for uddannelsen på beskatningsområdet i administrationerne skal de deltagende lande i samarbejde med Kommissionen:
a) udvikle de eksisterende uddannelsesprogrammer og om nødvendigt udarbejde nye programmer med henblik på at etablere en fælles uddannelseskerne for embedsmænd, således at disse kan erhverve de nødvendige fælles faglige færdigheder og kundskaber
b) åbne de uddannelseskurser på beskatningsområdet, som hvert deltagende land tilbyder sine egne embedsmænd, for embedsmænd fra alle de deltagende lande, når det er hensigtsmæssigt
c) udvikle de nødvendige fælles værktøjer for uddannelse på beskatningsområdet.
2. Desuden sikrer de deltagende lande, at deres embedsmænd får den nødvendige grundlæggende uddannelse og regelmæssige videreuddannelse med henblik på erhvervelse af de fælles faglige færdigheder og kundskaber i overensstemmelse med de fælles uddannelsesprogrammer samt den sprogundervisning, som er nødvendig for, at embedsmændene kan tilegne sig tilstrækkelige sprogkundskaber.
KAPITEL III
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 10
Finansieringsramme
Finansieringsrammen for gennemførelse af programmet i perioden 1. januar 2003 - 31. december 2007 fastsættes til 44 mio. EUR. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.
Artikel 11
Udgifter
1. De nødvendige udgifter til gennemførelsen af programmet deles af Fællesskabet og de deltagende lande i henhold til stk. 2, 3, 4 og 5.
2. Fællesskabet afholder følgende udgifter:
a) udgifter til udformning, indkøb, installering, vedligeholdelse og daglig drift af fællesskabselementerne i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er beskrevet i artikel 5
b) rejse- og opholdsudgifter i tilknytning til multilaterale kontrolforanstaltninger, seminarer, udvekslinger af embedsmænd og uddannelsesaktiviteter
c) udgifter til tilrettelæggelse af seminarer og udvikling af uddannelsesværktøjer
d) udgifter til eksterne evalueringer af programmets virkning under iagttagelse af kravet om oplysningernes fortrolighed
e) udgifter til de øvrige aktiviteter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra f).
3. Kommissionen fastsætter i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(10) reglerne for betaling af udgifter og meddeler dem til de deltagende lande.
4. Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger til budgetforvaltning af programmet i henhold til proceduren i artikel 14, stk. 2.
5. De deltagende lande afholder følgende udgifter:
a) udgifter til udformning, indkøb, installering, vedligeholdelse og daglig drift af ikke-fællesskabselementerne i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er beskrevet i artikel 5
b) udgifter til grund- og videreuddannelse inkl. sprogundervisning af deres embedsmænd.
Artikel 12
Finanskontrol
Fællesskabets finansieringsafgørelser og alle aftaler eller kontrakter, der følger af denne beslutning, underkastes finanskontrol i henhold til fællesskabsbestemmelserne om finans- og budgetkontrol.
KAPITEL IV
ANDRE BESTEMMELSER
Artikel 13
Gennemførelse
De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre artikel 1, stk. 2, litra f), artikel 3, stk. 3, artikel 5, stk. 1, litra f), og artikel 11, stk. 4, vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 14
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg, som benævnes "Fiscalis-udvalget".
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 15
Opfølgning og evaluering
1. Kommissionen forelægger hvert år det i artikel 14, stk. 1, omhandlede udvalg en opfølgningsrapport, som viser de fremskridt, der er gjort for alle aktiviteter under programmet med hensyn til gennemførelse og resultater i forhold til den årlige handlingsplan. Denne rapport sendes ligeledes til Europa-Parlamentet.
De deltagende landes administrationer meddeler Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige, for at opfølgningsrapporterne kan udarbejdes på en så effektiv måde som muligt.
2. Programmet underkastes en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, der foretages under Kommissionens ansvar ved hjælp af opfølgningsrapporterne og de rapporter, som de deltagende lande har udarbejdet. Programmets effektivitet vurderes på grundlag af de i artikel 3 fastsatte mål. Evalueringerne baseres på de i stk. 3 omhandlede rapporter:
- I midtvejsevalueringen undersøges de første resultater og virkninger af aktiviteterne under programmet. Desuden foretages der en vurdering af bevillingsanvendelsen og af fremskridt med hensyn til opfølgning og gennemførelse.
- Formålet med den endelige evaluering er at vurdere effektiviteten af aktiviteterne under programmet.
3. De deltagende lande sender følgende til Kommissionen:
a) senest den 31. marts 2005 en midtvejsevalueringsrapport om programmets effektivitet
b) senest den 31. marts 2008 en endelig evalueringsrapport om programmets effektivitet.
4. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet følgende:
a) senest den 30. juni 2005 en midtvejsevalueringsrapport om programmets effektivitet og en meddelelse om, hvorvidt programmet bør videreføres, i givet fald ledsaget af et forslag hertil
b) senest den 30. juni 2008 en endelig evalueringsrapport om programmets effektivitet.
De i litra a) og b) omhandlede rapporter sendes ligeledes til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og til Regionsudvalget til underretning.
5. De i stk. 4 nævnte evalueringsrapporter udarbejdes hovedsagelig på grundlag af de i stk. 3 nævnte rapporter og de i stk. 1 nævnte opfølgningsrapporter.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 2003.
Artikel 17
Adressater
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. december 2002.
32002D2235
L 341/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ № 2235/2002/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 декември 2002 година
за приемане на програма на Общността за подобряване работата на данъчните системи във вътрешния пазар (програма „Фискалис“ 2003-2007 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Ефективното, унифицирано и резултатно прилагане на правото на Общността във вътрешния пазар е съществено за функционирането на данъчните системи, по-специално за защитата на националните и общностните финансови интереси чрез борба с укриването и заобикалянето на данъци, избягването на нарушения на конкуренцията и намаляването на тежестта върху администрациите и данъкоплатците. Постигането на това ефективно, унифицирано и резултатно прилагане е дело на Общността в партньорство с държавите-членки.
(2)
Решение № 888/98/EО на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 1998 г. относно създаване на програма за действие на Общността за подобряване системите във вътрешния пазар за косвено данъчно облагане (програма „Фискалис“) (4) значително допринесе за постигането на тези глобални цели в периода от 1998 г. до 2002 г. Поради това се счита за желателно продължаването на програмата „Фискалис“ за следващ период от пет години.
(3)
Резултатното, ефективно и широкообхватно сътрудничество между настоящите и бъдещите държави-членки и между тях и Комисията е важно за функционирането на данъчните системи във вътрешния пазар.
(4)
Придобитият от Общността опит от програмата „Фискалис“ показа, че обмени, семинари и многостранни проверки биха могли да постигнат целите на програмата, като събират служители от различни национални администрации в техните професионални дейности. Поради това тези дейности следва да бъдат продължени, но да бъдат разширени, така че да покриват подоходните данъци, данъците върху капитала и върху застрахователните премии.
(5)
Изграждането и функционирането на инфраструктура за комуникации и обмен на информация има съществена роля в укрепването на данъчните системи в рамките на Общността. По-специално Системата за обмен на информация по ДДС (VIES), посочена в Регламент (ЕИО) № 218/92 на Съвета от 27 януари 1992 г. относно административното сътрудничество в областта на косвеното данъчно облагане (ДДС) (5) показа значението на информационните технологии за защитата на приходите при едновременното минимизиране на административните тежести.
(6)
С оглед да се осигури унифицирано прилагане на правото на Общността е важно служителите, отговарящи за данъчното облагане, да имат висок общ стандарт за познаване на правото на Общността и неговото прилагане в настоящите и бъдещите държави-членки. Такъв стандарт може да бъде постигнат само чрез ефективно първоначално и последващо обучение, предоставяно от настоящите и бъдещи държави-членки. За координирането и насърчаването на такова обучение е от полза допълнително действие на Общността
(7)
Придобитият опит от програмата „Фискалис“ показа, че координираното разработване и прилагане на обща програма за обучение би могло да постигне целите на тази програма, по-специално чрез постигане на висок общ стандарт на познаване на правото на Общността.
(8)
Наличието на удовлетворителен стандарт за езикова компетентност от страна на данъчните служители се оказа съществен за улесняване на сътрудничеството. Поради това страните участнички следва да осигурят на техните служители необходимото езиково обучение.
(9)
Въпреки, че първостепенната отговорност за постигане на тези цели пада върху страните участнички, е необходимо допълнително действие на Общността за координирането на такива дейности, както и за предоставянето на инфраструктура и необходимите стимули. Доколкото всички цели на мерките, установени в това решение, не могат да бъдат постигнати по удовлетворителен начин от страните участнички и поради това могат, по причина на обхвата и въздействието на действието, да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, изложен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, изложен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото, за постигането на целите.
(10)
Настоящото решение установява финансова рамка за целия период на програмата, която създава основната референтна рамка по смисъла на точка 33 от Междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и подобряването на бюджетната процедура (6), за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура.
(11)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящото решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7),
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ЦЕЛИ
Член 1
Програма „Фискалис“
1. С настоящото се създава многогодишна програма за действие на Общността („Фискалис“ 2003-2007 г.), наричана по-нататък „програмата“, за периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г. за подобряване функционирането на данъчните системи във вътрешния пазар.
2. Дейностите на програмата се състоят от:
a)
системи за комуникации и обмен на информация;
б)
многостранни проверки, включващи държави-членки и тези страни кандидатки, които имат двустранни или многостранни споразумения или една с друга или с държави-членки, разрешаващи такава дейност;
в)
семинари;
г)
обмени;
д)
дейности по обучение;
е)
всякакви други работни срещи, посещения или подобни дейности в контекста на целите на програмата, заявени в член 3, като се решава за всеки отделен случай в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящото решение:
а)
„данъчно облагане“ означава следните данъци, прилагани в страните участнички:
i)
данък върху добавената стойност;
ii)
акцизи върху алкохол, тютюневи продукти и минерални масла;
iii)
данъци върху дохода и върху капитала, дефинирани в член 1, параграф 2 от Директива 77/799/EИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане (8);
iv)
данъци върху застрахователните премии, дефинирани в член 3 от Директива 76/308/EИО на Съвета от 15 март 1976 г. относно взаимопомощта при събиране на вземания от определени налози, мита, данъци и други мерки (9);
б)
„администрация“ означава публичните органи в страните участнички, отговарящи за администрирането на данъците;
в)
„страни участнички“ означава държавите-членки и страните, посочени в член 4, които ефективно участват в програмата;
г)
„служител“ означава служител на администрацията;
д)
„обмен“ означава работно посещение на служител на администрация в друга страна участничка, организирано по програмата;
е)
„многостранна проверка“ означава координирана проверка върху данъчното задължение на едно или повече данъчно задължени свързани лица, която се организира от няколко страни участнички и е в общ или взаимно допълващ се интерес.
Член 3
Цели
1. Глобалната цел на програмата е да подобри правилното функциониране на данъчните системи във вътрешния пазар чрез засилване на сътрудничеството между страните участнички, техните администрации и служители.
2. Конкретните цели на програмата са:
а)
за данъка върху добавената стойност и акциза:
i)
да направи възможно за служителите да постигнат висок общ стандарт на познаване на правото на Общността и неговото прилагане в държавите-членки;
ii)
да осигури резултатното, ефективно и широкообхватно сътрудничество между държавите-членки;
iii)
да осигури продължаване подобряването на административните процедури, като се вземат предвид нуждите на администрациите и данъкоплатците, чрез разработването и разпространяването на добра административна практика;
б)
за прякото данъчно облагане:
да осигури подкрепа за обмен на информация в областта на взаимната помощ и да повиши степента на познаване на правото на Общността, приложимо в областта на прякото данъчно облагане;
в)
за данъците върху застрахователните премии:
да подобри сътрудничеството между държавите-членки като осигурява по-добро прилагане на съществуващите правила;
г)
за страните кандидатки:
да изпълни специфичните нужди на страните кандидатки, така че да предприемат необходимите мерки за присъединяване в областта на данъчното законодателство и административния капацитет.
3. Планът за действие към програмата се разработва годишно в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 4
Участие на страни кандидатки
Програмата е отворена за участие на:
a)
асоциираните страни от Централна и Източна Европа в съответствие с условията, установени в европейските споразумения, в допълнителните протоколи към тях, и в решенията на съответните Съвети по асоцииране;
б)
Кипър, Малта и Турция на базата на двустранни споразумения в тази област, сключени с тези страни.
ГЛАВА II
ДЕЙНОСТИ ПО ПРОГРАМАТА
Член 5
Системи за комуникации и обмен на информация
1. Комисията и страните участнички осигуряват функционирането на следните системи за комуникации и обмен на информация, доколкото тяхното функциониране е необходимо съгласно законодателството на Общността:
а)
общата мрежа за комуникации/Общия системен интерфейс (CCN/CSI) до степента, необходима за подпомагане функционирането на другите системи, посочени в този параграф;
б)
системата за обмен на информация по ДДС (VIES) и нейните системи за съобщения;
в)
системата за регистриране движението на акцизни стоки;
г)
предупредителната система за акциза;
д)
системата за таблиците с акцизите;
е)
всякакви други нови системи за комуникации и обмен на информация с предназначение, което е в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2, когато законодателството на Общността изисква да бъдат въведени.
2. Общностните компоненти на системите за комуникации и обмен на информация са хардуер, софтуер и мрежови връзки и са общи за всички страни участнички, така че да осигуряват взаимовръзката и свързаното функциониране на системите, независимо от това дали са инсталирани в помещенията на Комисията (или определен подизпълнител) или в помещенията на страните участнички (или определен подизпълнител). Комисията сключва необходимите договори от името на Общността за осигуряване на оперативната същност на тези компоненти.
3. Компонентите на системите за комуникации и обмен на информация които не са на общностно ниво, се състоят от националните бази данни, формиращи част от тези системи, мрежовите връзки между Общността и компонентите, които не са на ниво общността, и такъв софтуер и хардуер, които всяка страна участничка счита за подходящ за пълното функциониране на тези системи в нейната администрация. Страните участнички осигуряват функционирането на компонентите, които не са на ниво Общността, и осигуряват свързаното функциониране на тези компоненти с компонентите на Общността.
4. Комисията координира в сътрудничество със страните участнички тези аспекти на изграждането и функционирането на елементите на системите и инфраструктурата, посочени в параграф 1, които са общностни, както и тези, които не са на общностно ниво.
Член 6
Многостранни проверки
Страните участнички избират от многостранните проверки, организирани от тях, тези проверки, чиито разходи следва да се поемат от Общността в съответствие с член 11. При всички мероприятия такива проверки включват проверка на данъчното задължение по отношение на данъка върху добавената стойност и/или акциза.
Страните участнички изпращат на Комисията годишни доклади и оценки относно такива проверки.
Член 7
Семинари
Комисията и страните участнички организират заедно семинари, които се посещават от служители от администрациите, представители на Комисията и, ако е уместно, други експерти.
Член 8
Обмен на служители
1. Комисията и страните участнички организират обмени на служители. Продължителността на обмените не може да надвишава един месец. Всеки обмен е насочен към конкретна професионална дейност, подготвя се в удовлетворителна степен и след това се оценява от засегнатите служители и администрации. При условие, че изложи мотивите си за това, приемащата администрация може да ограничи броя на участниците в обмена, ако обемът на получените кандидатури възпрепятства подготовката ѝ и правилното протичане на обмена.
2. Страните участнички предприемат необходимите стъпки, за да направят възможно за служителите по обмена да вземат ефективно участие в дейностите на приемащата администрация. За тази цел такива служители се упълномощават да изпълняват задачите, свързани със задълженията, които са им поверени от приемащата администрация, в съответствие с нейната правна система.
3. Неслужебното задължение на служителя по обмена при изпълнението на неговите задължения се третира по същия начин, както задължението на служителите на приемащата страна. Служителите по обмена са задължени от същите правила за професионална тайна, както националните служители.
4. Страните участнички могат да ограничават обхвата на тези обмени до служители, отговарящи за данъка върху добавената стойност и/или акциза.
Член 9
Дейности по обучение
1. С оглед да се насърчава структурираното сътрудничество между националните органи за обучение и служителите, отговарящи в администрациите за обучението в областта на данъчното облагане, страните участнички в сътрудничество с Комисията:
a)
развиват съществуващи програми за обучение и, когато е необходимо, съставят нови програми, за да осигурят обща основа на обучението за служители, така че да направят възможно за тях да придобиват необходимите общи професионални умения и знания;
б)
когато е уместно, откриват курсовете за обучение в областта на данъчното облагане, осигурявани от всяка страна участничка за нейните служители, за служители от всички страни участнички;
в)
разработват необходимите общи инструменти за обучение в областта на данъчното облагане.
2. Също така страните участнички осигуряват първоначално и продължаващо обучение за техните служители, необходимо за придобиване на общи професионални умения и знания в съответствие с общите програми за обучение и езиково обучение, необходимо за тези служители да достигнат удовлетворителен стандарт на езикова компетентност.
ГЛАВА III
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Финансова рамка
С настоящото финансовата рамка за прилагането на програмата за периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г. се определя на 44 милиона EUR. Годишното отпускане на суми се разрешава от бюджетния орган в рамките на финансовата перспектива.
Член 11
Разходи
1. Необходимите разходи за прилагането на програмата се разпределят между Общността и страните участнички в съответствие с параграфи 2, 3, 4 и 5.
2. Общността поема следните разходи:
a)
разходите за разработване, покупка, инсталиране, поддръжка и ежедневно функциониране на компонентите на Общността на системите за комуникации и обмен на информация, описани в член 5;
б)
разходите за пътуването и режийните разноски, свързани с многостранни проверки, семинари, обмени на служители и дейности по обучение;
в)
разходите, свързани с организацията на семинари и разработването на инструменти за обучение;
г)
разходите за оценъчни проучвания, извършвани от трети страни за въздействието на програмата, като се гарантира поверителността на данните;
д)
разходите за другите дейности, посочени в член 1, параграф 2, буква е).
3. Комисията определя, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (10), правилата относно плащането на разходите и ги съобщава на страните участнички.
4. Комисията приема всички необходими мерки за бюджетния мениджмънт на програмата в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
5. Страните участнички поемат следните разходи:
a)
разходите за разработване, покупка, инсталиране, поддръжка и ежедневно функциониране на компонентите, които не са на ниво Общността, на системите за комуникации и обмен на информация, описани в член 5;
б)
разходите, свързани с първоначалното и продължаващото обучение, включително езиковото обучение, на техните служители.
Член 12
Финансов контрол
Решенията на Общността относно финансиране и всякакви споразумения или договори в резултат на настоящото решение са обект на финансов контрол в съответствие с правото на Общността в областта на финансовия и бюджетния контрол.
ГЛАВА IV
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Прилагане
Необходимите мерки за прилагането на член 1, параграф 2, буква е), член 3, параграф 3, член 5, параграф 1, буква е) и член 11, параграф 4 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 14
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от комитет, наричан „Комитет по програма „Фискалис“.“
2. При позоваването на този параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, установен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/EО се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Допълнителни действия и оценка
1. Всяка година Комисията предоставя на комитета, посочен в член 14, параграф 1, доклад за допълнителните действия, излагащ напредъка на всички дейности на програмата по отношение на прилагането и резултатите във връзка с годишния план за действие. Този доклад се препраща и на Европейския парламент.
Администрациите изпращат на Комисията всяка информация, необходима за възможно най-ефективното съставяне на докладите за допълнителните действия.
2. Средносрочните и окончателните оценки на програмата се извършват под ръководството на Комисията като се използват докладите за допълнителните действия и докладите, съставени от страните участнички. Ефективността на програмата и резултатите от нея се оценяват по отношение на целите, изложени в член 3. Оценяването се извършва като се използват докладите, посочени в параграф 3, както следва:
-
средносрочната оценка прави преглед на първоначалните резултати и влияние на дейностите на програмата. Тя оценява също така използването на финансирането и напредъка по допълнителните дейности и прилагането,
-
окончателната оценка оценява ефективността и резултатността на дейностите на програмата.
3. Страните участнички изпращат на Комисията:
a)
до 31 март 2005 г. доклад за средносрочна оценка на ефективността и резултатността на програмата;
б)
до 31 март 2008 г. доклад за окончателна оценка на ефективността и резултатността на програмата.
4. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
a)
до 30 юни 2005 г. доклад за средносрочна оценка на ефективността и резултатността на програмата и уведомление за желанието за продължаване на програмата, придружено, когато е уместно, от подходящо предложение;
б)
до 30 юни 2008 г. доклад за окончателна оценка на ефективността и резултатността на програмата.
Докладите, посочени в букви a) и б), се изпращат също и на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите за сведение.
5. Докладите за оценка, посочени в параграф 4, се базират основно на докладите, посочени в параграф 3, и на докладите за допълнителните действия, посочени в параграф 1.
Член 16
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Решението се прилага от 1 януари 2003 г.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 декември 2002 година.