RAADETS DIREKTIV af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (91/676/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:
Nitratindholdet i vand i visse omraader af medlemsstaterne oeges og er allerede hoejt i forhold til de normer, der er fastsat i Raadets direktiv 75/440/EOEF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (4), som aendret ved direktiv 79/869/EOEF (5), og Raadets direktiv 80/778/EOEF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand (6), som aendret ved tiltraedelsesakten af 1985;
i det fjerde handlingsprogram for De Europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet (7) er det anfoert, at Kommissionen har til hensigt at fremsaette et forslag til direktiv om kontrol og begraensning af vandforurening foraarsaget af spredning eller udledning af flydende husdyrgoedning og overdreven brug af kunstgoedning;
i forbindelse med reformen af den faelles landbrugspolitik, som er omhandlet i Kommissionens Groenbog om Perspektiver for Den Faelles Landbrugspolitik, blev det fastslaaet, at landbruget i Faellesskabet har behov for at anvende kvaelstofholdig kunst- og husdyrgoedning, men at overdreven brug af goedning udgoer en fare for miljoeet, at der er behov for faelles foranstaltninger til kontrol med de problemer, der kommer fra intensivt husdyrbrug, og at der i landbrugspolitikken boer tages stoerre hensyn til miljoepolitikken;
i Raadets resolution af 28. juni 1988 om beskyttelse af Nordsoeen og af andre farvande i Faellesskabet (8) opfordres Kommissionen til at foreslaa foranstaltninger paa faellesskabsniveau;
hovedaarsagen til forurening fra diffuse kilder af Faellesskabets vandomraader er nitrater, der stammer fra landbruget;
for at beskytte menneskets helbred, de levende ressourcer og vandoekosystemerne samt for at sikre anden rimelig anvendelse af vand boer vandforurening foraarsaget eller fremkaldt af nitrater, der stammer fra landbruget, derfor begraenses, og yderligere forurening af denne art boer undgaas; det er med henblik herpaa vigtigt, at der traeffes foranstaltninger vedroerende oplagring og anvendelse paa landbrugsjord af alle kvaelstofforbindelser samt vedroerende visse dyrkningsmetoder;
da vandforurening foraarsaget af nitrater i en medlemsstat kan have indvirkning paa vand i andre medlemsstater, er der behov for foranstaltninger paa faellesskabsplan i overensstemmelse med artikel 130 R;
ved at tilskynde til godt landmandskab kan medlemsstaterne soerge for, at der for alt vand skabes et generelt niveau for beskyttelse mod forurening i fremtiden;
visse zoner, der har afloeb til vandomraader, som er saarbare over for forurening foraarsaget af kvaelstofforbindelser, kraever saerlig beskyttelse;
der er behov for, at medlemsstaterne indentificerer saarbare zoner og udarbejder og ivaerksaetter handlingsprogrammer for at nedbringe vandforurening foraarsaget af kvaelstofforbindelser i saarbare zoner;
saadanne handlingsprogrammer boer omfatte foranstaltninger til at begraense anvendelsen af enhver form for kvaelstofholdig kunstgoedning paa landbrugsjord og boer isaer indeholde specifikke begraensninger for anvendelse af husdyrgoedning;
det er noedvendigt at overvaage vandomraader og anvende referencemetoder for maaling af kvaelstofforbindelser for at sikre, at maalingerne er effektive;
det erkendes, at hydrogeologien i visse medlemsstater er saaledes, at det maaske vil vare mange aar, inden beskyttelsesforanstaltninger foerer til forbedringer af vandkvaliteten;
der boer nedsaettes en komité til at bistaa Kommissionen i spoergsmaal, der vedroerer gennemfoerelsen af dette direktiv og dets tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling;
medlemsstaterne boer udarbejde rapporter om dette direktivs gennemfoerelse og forelaegge dem for Kommissionen;
Kommissionen boer regelmaessigt udarbejde rapporter om medlemsstaternes gennemfoerelse af dette direktiv - VEDTAGET FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv har til formaal:
- at nedbringe vandforurening foraarsaget eller fremkaldt af nitrater, der stammer fra landbruget, og - at forebygge yderligere forurening af denne art.
Artikel 2
I dette direktiv forstaas ved:
a) »grundvand«: alle former for vand, som befinder sig under jordens eller undergrunden b) »ferskvand«: naturligt forekommende vand med lav saltkoncentration, som ofte er acceptabelt som egnet til indvinding og behandling med henblik paa fremstilling af drikkevand c) »kvaelstofforbindelse«: enthvert kvaelstofholdigt stof, bortset fra gasformigt molekylaert kvaelstof d) »husdyr«: alle dyr, der holdes med henblik paa udnyttelse eller oekonomisk fortjeneste e) »goedning«: ethvert stof, der indeholder en eller flere kvaelstofforbindelser, og som tilfoeres jorden for at oege planternes vaekst; det kan omfatte husdyrgoedning, reststoffer fra akvakulturbrug og slam fra rensningsanlaeg f) »kunstgoedning«: ethvert goedningsstof, der er fremstillet ved en industriel proces g) »husdyrgoedning«: ekskrementer fra husdyr, eller en blanding af stroeelse og ekskrementer fra husdyr, ogsaa i behandlet form h) »tilfoersel til jorden«: tilfoersel af stoffer til jorden, enten ved spredning paa jorden overflade, nedfaeldning i jorden, nedgravning under jorden overflade eller blanding med jordens overflade i) »eutrofiering«: vands berigelse med kvaelstofforbindelser, der medfoerer oeget algevaekst og udvikling af hoejere former for planteliv, som igen resulterer i en uoensket forstyrrelse af balancen mellem organismerne i vandet og af vandets kvalitet j) »forurening«: direkte eller indirekte udledning i vandmiljoeet af kvaelstofforbindelser, der stammer fra landbruget, med det resultat, at menneskers sundhed bringes i fare, levende ressourcer og vandoekosystemer skades, rekreative vaerdier forringes eller anden retmaessig anvendelse af vandet hindres k) »saarbar zone«: et jordomraade, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2.
Artikel 3
1. Vand, der er beroert af forurening, og vand, der kan blive beroert af forurening, hvis der ikke traeffes foranstaltninger i henhold til artikel 5, skal kortlaegges af medlemsstaterne i overensstemmelse med kriterierne i bilag I.
2. Medlemsstaterne udpeger inden to aar efter meddelelsen af dette direktiv som saarbare zoner alle kendte jordomraader paa deres omraade, som bidrager til forureningen, og hvorfra der er afstroemning til vand, der er kortlagt i overensstemmelse med stk. 1. De underretter Kommissionen om denne oprindelige udpegelse inden seks maaneder.
3. Naar vand, der af en medlemsstat er kortlagt i overensstemmelse med stk. 1, bliver beroert af forurening fra vand fra en anden medlemsstat, hvis vand beroeres, eller indirekte afstroemning til dette, kan den medlemsstat, hvis vand beroeres, underrette den anden medlemsstat og Kommissionen om de relevante forhold.
Den beroerte medlemsstater skal, hvor det er hensigtsmaessigt sammen med Kommissionen, ivaerksaette den noedvendige samordning med henblik paa at finde frem til de paagaeldende forureningskilder og ivaerksaette de foranstaltninger, der skal traeffes for at beskytte de beroerte vandomraader, med henblik paa at sikre, at dette direktivs bestemmelser overholdes.
4. Medlemsstaterne skal efter behov og mindst hvert fjerde aar tage listen over udpegede saarbare zoner op til fornyet overvejelse og om noedvendigt aendre eller supplere den for at tage hensyn til forandringer og faktorer, der ikke kunne forudses ved den tidligere udpegelse. De meddeler Kommissionen enhver aendring af eller tilfoejelse til udpegelserne inden seks maaneder.
5. Medlemsstaterne er fritaget for pligten til at kortlaegge specifikke saarbare zoner, hvis de udarbejder og anvender de i artikel 5 omhandlede handlingsprogrammer i overensstemmelse med dette direktiv paa hele deres nationale omraade.
Artikel 4
1. Med henblik paa for alt vand at skabe et generelt niveau for beskyttelse mod forurening skal medlemsstaterne inden to aar efter meddelelsen af dette direktiv:
a) udarbejde en kodeks eller kodekser for godt landmandskab, som foelges af landbrugerne paa et frivilligt grundlag, og som mindst skal indeholde bestemmelser om de i afsnit A i bilag II naevnte punkter b) hvor det er noedvendigt, indfoere et program, der indeholder bestemmelser om uddannelse og information af landbrugerne, for at fremme anvendelsen af kodeksen eller kodekserne for godt landmandskab.
2. Medlemsstaterne forelaegger Kommissionen de naermere enkeltheder i deres kodekser for godt landmandskab, og Kommissionen medtager oplysningerne om disse kodekser i den i artikel 11 omhandlede rapport. Paa baggrund af de modtagne oplysninger kan Kommissionen, hvis den finder det noedvendigt, forelaegge Raadet passende forslag.
Artikel 5
1. Med henblik paa gennemfoerelse af de i artikel 1 omhandlede maalsaetninger udarbejder medlemsstaterne inden to aar efter den oprindelige udpegelse som omhandlet i artikel 3, stk. 2, eller inden et aar efter enhver senere udpegelse som omhandlet i artikel 3, stk. 4, handlingsprogrammer for de udpegede saarbare zoner.
2. Et handlingsprogram kan vedroere alle saarbare zoner paa en medlemsstats omraade, eller der kan, hvis medlemsstaten finder det hensigtsmaessigt, udarbejdes forskellige programmer for forskellige saarbare zoner eller dele af zoner.
3. I handlingsprogrammerne skal der tages hensyn til:
a) de foreliggende videnskabelige og tekniske data, hovedsagelig om kvaelstoftilfoersler fra henholdsvis landbrugsvirksomhed og andre kilder b) miljoebetingelserne i de relevante omraader i den paagaeldende medlemsstat.
4. Handlingsprogrammerne skal gennemfoeres inden fire aar efter deres udarbejdelse og skal bestaa af foelgende bindende foranstaltninger:
a) foranstaltningerne i bilag III b) de foranstaltninger, som medlemsstaterne har foreskrevet i den eller de kodekser for godt landmandskab, der er overfloediggjort af foranstaltningerne i bilag III.
5. Medlemsstaterne traeffer inden for rammerne af handlingsprogrammerne desuden de supplerende foranstaltninger eller skaerpede foranstaltninger, som de anser for noedvendige, hvis det allerede fra starten eller paa baggrund af de erfaringer, der indhoestes i forbindelse med handlingsprogrammernes gennemfoerelse, viser sig, at foranstaltningerne i stk. 4 ikke er tilstraekkelige til at naa de maal, der er fastsat i artikel 1. Ved udvaelgelsen af disse foranstaltninger tager medlemsstaterne hensyn til, om de er effektive og rentable i forhold til andre mulige forebyggende foranstaltninger.
6. Medlemsstaterne udarbejder og gennemfoerer passende overvaagningsprogrammer med henblik paa at vurdere effektiviteten af de handlingsprogrammer, der er udarbejdet i medfoer af denne artikel.
De medlemsstater, som lader artikel 5 gaelde for hele deres nationale omraade, skal overvaage nitratindholdet i vand (overfladevand og grundvand) paa udvalgte maalesteder, som goer det muligt at fastslaa omfanget af nitratforureningen i vandet hidroerende fra landbrugsvirksomhed.
7. Medlemsstaterne skal mindst hvert fjerde aar foretage en ny gennemgang af og om fornoedent revidere deres handlingsprogrammer, herunder eventuelle supplerende foranstaltninger, der er truffet i henhold til stk. 5. De underretter Kommissionen om aendringer i handlingsprogrammerne.
Artikel 6
1. Med henblik paa udpegelse af saarbare zoner og aendringer i listen over disse zoner skal medlemsstaterne:
a) inden to aar efter meddelelsen af dette direktiv over en periode paa et aar overvaage nitratkoncentrationen i ferskvand:
i) paa proeveudtagningssteder for overfladevand som omhandlet i artikel 5, stk. 4, i direktiv 75/440/EOEF og/eller paa andre proeveudtagningssteder, som er repraesentative for medlemsstaternes overfladevand, mindst én gang om maaneden og hyppigere i perioder med stor vandfoering ii) paa proeveudtagningssteder, som er repraesentative for medlemsstaternes grundvandsfoerende lag, med regelmaessige mellemrum og under hensyntagen til bestemmelserne i direktiv 80/778/EOEF b) gentage det i litra a) skitserede overvaagningsprogram mindst hvert fjerde aar, dog ikke paa de proeveudtagningssteder, hvor nitratkoncentrationen i alle tidligere proever har vaeret under 25 mg/l, og hvor der ikke er konstateret nye faktorer, som kan formodes at oege nitratindholdet; i saadanne tilfaelde er det kun noedvendigt at gentage overvaagningsprogrammet hvert ottende aar c) paa ny undersoege eutrofieringsgraden af fersk overfladevand, flodmundinger og kystvand hvert fjerde aar.
2. De referencemaalemetoder, der er naevnt i bilag IV, skal anvendes.
Artikel 7
Retningslinjerne for den i artikel 5 og 6 omhandlede overvaagning kan udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 9.
Artikel 8
Bilagene til dette direktiv kan tilpasses til den videnskabelige og tekniske udvikling efter fremgangsmaaden i artikel 9.
Artikel 9
1. Kommissionen bistaas af en komité, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Den udtaler sig med kvalificeret flertal som fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
c) Har Raadet efter udloebet af en frist paa tre maaneder fra forslagets forelaeggelse for Raadet ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig mod de naevnte foranstaltninger.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne forelaegger for den fireaarsperiode, der foelger efter meddelelsen af dette direktiv, og for hver efterfoelgende fireaarsperiode Kommissionen en rapport med de oplysninger, der er omhandlet i bilag V.
2. Rapporter i henhold til denne artikel skal forelaegges for Kommissionen inden seks maaneder efter udloebet af den periode, de vedroerer.
Artikel 11
Paa grundlag af de oplysninger, som Kommissionen modtager i medfoer af artikel 10, offentliggoer den sammenfattende rapporter inden seks maaneder efter modtagelsen af rapporterne fra medlemsstaterne og meddeler dem til Europa-Parlamentet og Raadet. Paa baggrund af gennemfoerelsen af dette direktiv og isaer bestemmelserne i bilag III forelaegger Kommissionen inden den 1. januar 1998 Raadet en rapport, i givet fald ledsaget af forslag om aendring af dette direktiv.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden to aar fra dets meddelelse (1). De underretter straks Kommissionen derom.
2. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale forskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. december 1991.
31991L0676
L 375/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 12 декември 1991 година
за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(91/676/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност, и в частност член 130т от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че съдържанието на нитрати във водата в някои райони на държавите-членки се повишава и достига вече повишено ниво спрямо нормите, определени с Директива 75/440/ЕИО на Съвета от 16 юни 1975 г. относно изискванията за качество на повърхностните води, предназначени за производство на питейна вода в държавите-членки (4), изменена с Директива 79/869/ЕИО (5) и Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водите, предназначени за консумация от човека (6), изменена с Акта за присъединяване от 1985 г.;
като има предвид, че Четвъртата програма за действие на Европейската икономическа общност в областта на околната среда (7) посочва, че Комисията има намерението да представи предложение за директива за борба срещу замърсяването на водите в резултат от разпръскването или изхвърлянето на животински изпражнения и от прекомерната употреба на торове, както и нейното намаляване;
като има предвид, че Комисията е посочила в Зелената книга, озаглавена „Перспективи на общата селскостопанска политика“, определяща реформата на общата селскостопанска политика, че употребата на животински и изкуствени торове, съдържащи азот, е необходима за земеделието на Общността, но че прекомерната употреба на изкуствени торове представлява опасност за околната среда; като има предвид, че е необходимо да се вземат съвместни мерки за разрешаване на проблемите, произтичащи от интензивното отглеждане на добитък, и че селскостопанската политика трябва да обърне повече внимание на политиката за околната среда;
като има предвид, че резолюцията на Съвета от 28 юни 1988 г. за защитата на Северно море и други води на Общността (8) приканва Комисията да направи предложения за мерки на общностно равнище;
като има предвид, че нитратите от селскостопански произход са основната причина за замърсяването от различни източници, което вреди на водите в Общността;
като има предвид, че поради това е необходимо, за да се опазват здравето на човека, живите ресурси и водните екосистеми и за да се гарантират други видове законна употреба на водите, да се намали прякото или непрякото замърсяване на водите с нитрати от селскостопански източници и да се спре разпространението им; като има предвид, че в тази връзка е необходимо да се вземат мерки относно складирането и разпръскването върху почвите на азотни съединения и относно някои практики за обработване на земите;
като има предвид, че замърсяването на водите с нитрати в една държава-членка може да замърси водите на други държави-членки и че поради това е необходимо действие на общностно равнище в съответствие с член 130с;
като има предвид, че държавите-членки, като насърчават добрите земеделски практики, могат да осигурят в бъдеще определено равнище на опазване на всички води от замърсяване;
като има предвид, че следва да се предвиди специална защита на някои зони, чиито вливащи се басейни захранват води, които могат да бъдат замърсени от азотни съединения;
като има предвид, че е необходимо държавите-членки да определят уязвимите зони, да създадат и да прилагат програми за действие, чиято цел е да се намали замърсяването на водите в тези зони с азотни съединения;
като има предвид, че такива програми трябва да съдържат мерки, чиято цел е да се ограничи разпръскването на всякакви торове, съдържащи азот, върху почвите и, в частност, да се определят специални граници при разпръскването на изтичащи животновъдни води;
като има предвид, че е необходимо, с оглед осигуряване на ефективност на действията, да се наблюдава качеството на водите и да се прилагат съответни методи за дозиране на азотните съединения;
като има предвид, че е установено, че хидрогеоложките условия в някои държави-членки са такива, че ще са необходими много години, докато тези защитни мерки за опазване доведат до подобряване на качеството на водите;
като има предвид, че е необходимо да се създаде комитет, който да подпомага Комисията в прилагането на настоящата директива и нейното привеждане в съответствие с научно-техническия прогрес;
като има предвид, че държавите-членки трябва да изготвят и да представят на Комисията доклади за прилагането на настоящата директива;
като има предвид, че Комисията трябва редовно да се отчита за прилагането на настоящата директива от държавите-членки,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива има за цел:
-
да намали замърсяването на водите, предизвикано или породено от нитрати от селскостопански източници,
-
да предотврати всяко ново замърсяване от този вид.
Член 2
За целите на настоящата директива:
а)
„подземни води“ са всички води, намиращи се под повърхността на земята в зоната на сатурация и които са в контакт с почвата или с подземната повърхност;
б)
„сладки води“ са води, които в естествен вид имат слабо съдържание на соли и могат да бъдат събирани и преработвани с оглед производството на питейна вода;
в)
„азотно съединение“ е всяко вещество, съдържащо азот, с изключение на газообразния молекулярен азот;
г)
„животни“ са всички животни, които се отглеждат за стопански или за търговски цели;
д)
„подобряващо почвата вещество“ е всяко вещество, съдържащо едно или повече азотни съединения, разпръснато по почвата, с цел да подобри растежа на растенията, включително животинските отпадъци, остатъците от рибовъдните стопанства и пречистващата се тиня;
е)
„изкуствен тор“ е всяко подобряващо вещество, произведено по промишлен път;
ж)
„животински отпадъци“ са животинските изпражнения или смес от плява и животински изпражнения, дори ако те са претърпели обработка;
з)
„разпръскване“ е полагането върху земята на вещества чрез изхвърляне на повърхността на почвата, впръскване, заравяне или смесване с повърхностните слоеве на почвата;
и)
„еутрофизация“ е обогатяване на водата с азотни съединения, предизвикващи преждевременно развитие на водорасли и висши видове растения, което нарушава равновесието на съществуващите във водата организми и води до влошаване качеството на въпросната вода;
й)
„замърсяване“ е изхвърлянето на азотни съединения от селскостопански източници във водната среда, пряко или непряко, което води до последици, представляващи заплаха за здравето на човека, вреди на живите ресурси и на водната екологична система, руши съоръженията или възпрепятства други видове законна употреба на водите;
к)
„уязвима зона“ са земите, посочени в съответствие с член 3, параграф 2.
Член 3
1. Замърсените води и тези, които могат да бъдат замърсени, ако не се вземат предвидените по член 5 мерки, се определят от държавите-членки в съответствие с критериите, посочени в приложение I.
2. В срок до две години считано от нотифицирането на настоящата директива държавите-членки посочват за уязвими зони всички известни на територията им зони, които захранват водите, определени съгласно параграф 1, и които допринасят за замърсяването. Те съобщават това първоначално посочване на Комисията в срок до шест месеца.
3. Когато води, определени от държава-членка в съответствие с параграф 1, се замърсяват от пряко или непряко дрениращите се води на друга държава-членка, държавата-членка, чиито води се замърсяват, може да съобщи на другата държава-членка, както и на Комисията съответните факти.
Заинтересованите държави-членки пристъпват, в зависимост от случая, заедно с Комисията към необходимите съгласувани действия за установяване на съответните източници и за вземане на мерки по отношение на замърсените води с оглед да се спазва настоящата директива.
4. Държавите-членки преразглеждат и при необходимост ревизират или допълват своевременно или най-малко на всеки четири години списъка с посочените уязвими зони с оглед да се отчитат промените и непредвидените фактори в момента на предходното определяне. Те съобщават на Комисията в срок от шест месеца всяка ревизия или допълнение в списъка на посочените факти.
5. Държавите-членки са освободени от задължението да посочват специални уязвими зони, когато създават или прилагат по цялата си национална територия програмите за действие, посочени в член 5, в съответствие с настоящата директива.
Член 4
1. С оглед да се осигури за всички води определено ниво на обща защита от замърсяване, държавите-членки следва в срок до две години считано от съобщаването на настоящата директива:
а)
да съставят кодекс или кодекси за добра селскостопанска практика, които да се прилагат доброволно от земеделските производители и които следва да съдържат поне елементите, изброени в приложение II, буква А;
б)
да изготвят при необходимост програма за обучение и информиране на земеделските производители с цел прилагане на кодекса или на кодексите за добра селскостопанска практика.
2. Държавите-членки представят на Комисията условията и реда на кодексите си за добра селскостопанска практика и последната включва информация за тези кодекси в доклада, посочен в член 11. В светлината на получената информация Комисията може, ако счита за необходимо, да направи съответни предложения пред Съвета.
Член 5
1. За нуждите на предвидените в член 1 цели и в срок до две години от първоначалното посочване в съответствие с, член 3, параграф 2 или една година след всяко ново посочване в съответствие с член 3, параграф 4 държавите-членки съставят програми за действие за посочените уязвими зони.
2. Дадена програма за действие може да се отнася до всичките уязвими зони, разположени на територията на една държава-членка, или ако тази държава счете уместно, могат да се изготвят различни програми за различни зони или части от уязвими зони.
3. Програмите за действие са съобразени със:
а)
специфичните данни и наличните техники, отнасящи се главно до съответните количества азот със земеделски произход или от други източници;
б)
условията на околната среда в съответните области на въпросната държава-членка.
4. Програмите за действие се прилагат в срок до четири години считано от тяхното изготвяне и съдържат следните задължителни мерки:
а)
мерките, посочени в приложение III;
б)
мерките, които държавите-членки са определили в кодекса или кодексите за добрата селскостопанска практика, в съответствие с член 4, с изключение на тези, които са заменени с мерките, посочени в приложение III.
5. Освен това, в рамките на програмите за действие, държавите-членки вземат всякакви допълнителни мерки или засилени действия, които считат за необходими, ако се окаже, от началото или в светлината на придобития опит при прилагане на програмите, че посочените в параграф 4 мерки няма да са достатъчни за постигане на определените в член 1 цели. При избора на мерки и действия държавите-членки държат сметка за тяхната ефективност и за цената им спрямо другите възможни превантивни мерки.
6. Държавите-членки изготвят и прилагат адекватни програми за наблюдение с цел отчитане ефективността на програмите за действие, изготвени съгласно настоящия член.
Държавите-членки, които прилагат разпоредбите на член 5 за цялата национална територия, следят за съдържанието на нитрати във водите (повърхностни и подземни) в избраните точките на измерване, които позволяват да се определи размерът на замърсяването на водите с нитрати от селскостопански източници.
7. Държавите-членки преразглеждат и, по целесъобразност, най-малко на всеки четири години ревизират програмите си за действие, включително всяка допълнителна мярка, взета по силата на параграф 5. Те уведомяват Комисията за всяко изменение на програмите за действие.
Член 6
1. С оглед да се посочат уязвимите зони и да се ревизира списъкът на посочените уязвими зони държавите-членки:
а)
в срок две години считано от съобщаването на настоящата директива следят в продължение на една година за концентрацията на нитрати в сладките води:
i)
в станциите за вземане на проби от повърхностни води, предвидени по член 5, параграф 4 от Директива 75/440/ЕИО и/или в другите представителни станции за вземане на проби на повърхностните води на държавите-членки, най-малко един път месечно и по-често през периодите на прииждане на водите;
ii)
в представителните станции за вземане на проби на подхранвани от подземни води подземни водни пластове в държавите-членки, на равни интервали, като се отчитат разпоредбите на Директива 80/778/ЕИО;
б)
подновяват описаната в буква а) програма за наблюдение най-малко на всеки четири години, освен при станциите за вземане на проби, където концентрацията на нитрати на всички предишни проби се е оказала по-ниска от 25 милиграма на литър и където никакъв нов фактор, който би могъл да увеличи съдържанието на нитрати, не е бил констатиран; в този случай програмата за наблюдение се подновява на всеки осем години;
в)
преразглеждат на всеки четири години състоянието на еутрофизация на сладките повърхностни води, крайбрежните води и на устията.
2. Използват се еталонните методи на измерване, посочени в приложение IV.
Член 7
Препоръките за мониторинга, посочен в членове 5 и 6, могат да се изготвят в съответствие с процедурата, предвидена в член 9.
Член 8
Приложенията към настоящата директива могат да се привеждат в съответствие с научно-техническия прогрес съгласно процедурата, предвидена в член 9.
Член 9
1. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представителите на държавите-членки и председателстван от представителя на Комисията.
2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за необходимите мерки. Комитетът изказва становище по този проект в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Той се произнася с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за ЕИО при приемането на решения, които Съветът е призван да взема по предложение на Комисията. По време на гласуването в комитета гласовете на представителите на държавите-членки се подлагат на претеглянето, предвидено в цитирания по-горе член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предлаганите мерки, когато те са в съответствие със становището на комитета.
б)
Когато предлаганите мерки не съответстват на становището на комитета или при липсата на становище Комисията незабавно внася в Съвета предложение за вземането на мерки. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
в)
Ако след изтичането на срок от три месеца считано от сезирането на Съвета последният не е излязъл със становище, предлаганите мерки се приемат от Комисията, освен в случая, когато Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против споменатите мерки.
Член 10
1. Държавите-членки представят на Комисията доклад, съдържащ информациите, посочени в приложение V, за четиригодишния период, който следва нотифицирането на настоящата директива, и за всеки следващ четиригодишен период.
2. Те представят на Комисията доклад в съответствие с настоящия член в срок до шест месеца след изтичането на периода, за който той се отнася.
Член 11
На базата на информациите, получени съгласно член 10, Комисията публикува обобщени доклади в срок шест месеца след получаването на докладите на държавите-членки и ги изпраща на Европейския парламент и на Съвета. В светлината на изпълнението на настоящата директива, и по-специално на разпоредбите на приложение III, Комисията представя на Съвета до 1 януари 1998 г. доклад, придружен, ако е приложимо, от предложения за преразглеждане на настоящата директива.
Член 12
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок до две години считано от нейното нотифициране (9). Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им обнародване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 1991 година.