Rådets forordning (EF) nr. 150/2003
af 21. januar 2003
om suspension af told på visse våben og former for forsvarsmateriel
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 26,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Fællesskabets grundlag er en toldunion, der indebærer konsekvent anvendelse af den fælles toldtarif på import af varer fra tredjelande til alle medlemsstaterne, medmindre andet er foreskrevet ved særlige fællesskabsforanstaltninger.
(2) Det er i hele Fællesskabets interesse, at medlemsstaterne kan forsyne deres militære styrker med de teknologisk mest avancerede og hensigtsmæssige våben og forsvarsmateriel. I betragtning af den hastige teknologiske udvikling inden for denne industrigren på verdensplan indkøber medlemsstaternes myndigheder med ansvar for det nationale forsvar sædvanligvis våben og forsvarsmateriel fra producenter eller andre leverandører i tredjelande. I betragtning af medlemsstaternes sikkerhedsinteresse er det foreneligt med Fællesskabets interesser, at import af visse af sådanne våben og sådant materiel fritages for importafgifter.
(3) For at sikre, at en sådan suspension af gældende toldsatser anvendes konsekvent, er det hensigtsmæssigt at opstille en fælles liste over våben og forsvarsmateriel, der omfattes af suspensionen. Det er, i betragtning af de pågældende varers særlige art, hensigtsmæssigt, at dele, komponenter eller elementer til anvendelse til eller montering i varer, der er anført på listen, eller til reparation, modernisering eller vedligeholdelse af sådanne varer samt varer til brug ved øvelse eller ved afprøvning af varer, der er anført på listen, ligeledes fritages for importafgifter. Import af forsvarsmateriel, der ikke er omfattet af denne forordning, er toldpligtig i henhold til den fælles toldtarif.
(4) I betragtning af de forskellige organisationsstrukturer i medlemsstaternes kompetente myndigheder er det udelukkende af toldhensyn nødvendigt at fastslå de særlige anvendelsesformål for de importerede materialer efter bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks(2) og gennemførelsesforordningerne hertil (i det følgende benævnt "toldkodeksen"). For at begrænse de administrative byrder, der lægges på de pågældende myndigheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte en tidsfrist for toldmyndighedernes tilsyn med disse særlige anvendelsesformål.
(5) Af hensyn til beskyttelsen af medlemsstaternes nationale sikkerhedsinteresser er det nødvendigt at fastlægge særlige administrative procedurer for suspension af toldsatserne. En erklæring fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, til hvis styrker våbnene eller forsvarsmateriellet er bestemt, kan også anvendes som den toldangivelse, toldkodeksen kræver, og anses samtidig for at være garanti for, at betingelserne er opfyldt. Toldangivelsen bør gives i form af et certifikat. Det er hensigtsmæssigt at fastlægge, hvilken form sådanne certifikater skal have, og at give mulighed for, at toldangivelsen kan foretages elektronisk.
(6) Det er nødvendigt, at der fastsættes regler for medlemsstaternes oplysninger om mængde, værdi og antal af de udstedte certifikater og procedurerne for denne forordnings gennemførelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastsættes betingelserne for autonom suspension af toldsatserne for visse våben og former for forsvarsmateriel indført fra tredjelande af eller på vegne af de myndigheder, der har ansvaret for det militære forsvar i medlemsstaterne.
Artikel 2
1. De toldsatser i den fælles toldtarif, der finder anvendelse ved import af de i bilag I nævnte varer, suspenderes fuldstændig, såfremt varerne anvendes af eller på vegne af en af medlemsstaternes væbnede styrker individuelt eller i samarbejde med andre stater med henblik på at forsvare denne medlemsstats territoriale integritet eller i forbindelse med deltagelse i internationale fredsbevarende operationer, støtteoperationer eller andre militære formål, såsom beskyttelse af Den Europæiske Unions borgere mod samfundsmæssige eller militære uroligheder.
2. Disse toldsatser suspenderes ligeledes fuldstændig for:
a) dele, komponenter eller elementer, der indføres til anvendelse eller montering i varer anført på listen i bilag I og II, eller dele, komponenter eller elementer heraf, eller til reparation, modernisering eller vedligeholdelse af sådanne varer
b) varer, der indføres til brug ved øvelse eller ved afprøvning af varer, der er anført på listen i bilag I og II.
3. De importerede varer, der er defineret i bilag I og i stk. 2 i nærværende artikel, er omfattet af de betingelser vedrørende særligt anvendelsesformål, der findes i artikel 21 og 82 i forordning (EØF) nr. 2913/92 og gennemførelsesbestemmelserne hertil. Toldtilsynet vedrørende det særlige anvendelsesformål bringes til ophør tre år efter datoen for overgangen til fri omsætning.
4. Anvendelse af varerne i bilag I af de militære styrker eller myndigheder til øvelsesformål eller midlertidig anvendelse af disse på Fællesskabets toldområde til civile formål på grund af uforudsete katastrofer eller naturkatastrofer udgør dog ikke noget brud på bestemmelsen i stk. 1 om særligt anvendelsesformål.
Artikel 3
1. Anmodningen om overgang til fri omsætning af varer, for hvilke der påberåbes toldsuspension i henhold til artikel 2, skal være ledsaget af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, til hvis militære styrker varerne er bestemt. Certifikatet udfærdiges efter formularen i bilag III og forelægges toldmyndighederne i den importerende medlemsstat sammen med de varer, det vedrører. Det kan træde i stedet for den toldangivelse, der kræves i henhold til artikel 59-76 i forordning (EØF) nr. 2913/92.
2. Uanset stk. 1 kan certifikatet og de importerede varer af hensyn til beskyttelsen af nationale sikkerhedsinteresser forelægges andre myndigheder, som den importerende medlemsstat har udpeget med henblik herpå. I sådanne tilfælde sender den kompetente myndighed, der har udstedt certifikatet, hvert år inden henholdsvis den 31. januar og den 31. juli til en kortfattet rapport om sådan import til medlemsstatens toldmyndigheder. Rapporten skal dække en periode på seks måneder umiddelbart forud for den måned, hvor rapporten skal indsendes. Den skal indeholde hvert certifikats nummer og udstedelsesdato, indførselsdatoen samt den samlede værdi og bruttovægt af de importvarer, der er omfattet af disse certifikater.
3. Udstedelse af certifikatet og forelæggelse af dette for toldmyndighederne eller andre myndigheder med ansvar for fortoldning kan finde sted elektronisk i overensstemmelse med artikel 292, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92(3).
4. Denne artikel finder tilsvarende anvendelse på importerede varer, der er anført i bilag II.
Artikel 4
Bortset fra de i artikel 2, stk. 4, omhandlede tilfælde skal den kompetente myndighed, der udsteder certifikatet eller anvender varerne, i overensstemmelse med artikel 21 og 87 i forordning (EØF) nr. 2913/92 underrette toldmyndighederne i den pågældende medlemsstat i alle tilfælde, hvor varer anført i bilag I og artikel 2, stk. 2, anvendes til andre formål end de i artikel 2, stk. 1, omhandlede.
Artikel 5
1. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen navnene på de myndigheder, der er kompetente til at udstede det certifikat, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, sammen med en prøve på det stempel, der anvendes af disse myndigheder. Hver medlemsstat meddeler ligeledes Kommissionen navnet på den myndighed, der kan frigive de importerede varer i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2. Kommissionen underretter toldmyndighederne i de øvrige medlemsstater herom.
2. Angives varerne til overgang til fri omsætning i en anden medlemsstat end den, hvori certifikatet er udstedt, fremsender toldmyndighederne i den importerende medlemsstat en genpart af certifikatet til toldmyndighederne i den medlemsstat, hvis kompetente myndighed har udstedt certifikatet.
I de tilfælde, hvor varer er blevet frigivet af andre myndigheder i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i en anden medlemsstat end den, hvori certifikatet er udstedt, sender disse myndigheder en genpart af certifikatet direkte til den myndighed, der har udstedt certifikatet.
3. Den myndighed i hver af medlemsstaterne, der er bemyndiget til at udstede det certifikat, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, opbevarer i en periode på tre år, efter at toldtilsynet med varerne er bragt til ophør, en genpart af de udstedte certifikater og den dokumentation, der er nødvendigt for at kunne dokumentere, at suspensionen har været anvendt korrekt.
Artikel 6
Kommissionen orienterer medlemsstaterne om enhver anmodning, som en medlemsstat har fremsat med henblik på at fremsætte forslag om ændring af listerne i bilag I og II.
Artikel 7
1. Hver medlemsstat underretter Kommissionen om den administrative gennemførelse af denne forordning inden seks måneder efter ikrafttrædelsesdatoen.
2. Den sender endvidere senest tre måneder efter udgangen af hvert kalenderår Kommissionen oplysning om det samlede antal udstedte certifikater tillige med den samlede værdi og bruttovægt af de varer, der er indført i henhold til bestemmelserne i denne forordning.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2003.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2003.
32003R0150
L 025/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 150/2003 НА СЪВЕТА
от 21 януари 2003 година
за суспендиране на вносните мита върху определено въоръжение и военна екипировка
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 26 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като има предвид, че:
(1)
Общността се основава на митнически съюз, който изисква еднакво прилагане на Общата митническа тарифа при внасянето във всички държави-членки на продукти, с произход от трети страни, освен ако специални разпоредби на Общността не предвиждат друго.
(2)
В интерес на цялата Общност е държавите-членки да могат да снабдяват въоръжените си сили с най-съвременното въоръжение и военна екипировка. С оглед на бързото технологично развитие в този индустриален сектор в световен мащаб честа практика е органите на държавите-членки, отговорни за националната отбрана, да се снабдяват с въоръжение и военна екипировка от производители или други доставчици, установени в трети страни. В интерес на сигурността на държавите-членки, в интерес на Общността е някои от тези въоръжения и военна екипировка да се внасят без мита.
(3)
За да се прилага еднакво суспендирането на тези мита, е уместно да се състави общ списък на въоръженията и военната екипировка, които подлежат на суспендиране на митата. Предвид особеното естество на въпросните продукти също така е удачно частите, компонентите и сглобките, предназначени да се влагат или фиксират в изброените в списъка стоки, както и тези, предназначени за поправка, подновяване или поддръжка на тези стоки, и стоките, необходими за учения или изпитания на изброените в списъка стоки, да могат да се внасят без мита. Вносът на военни съоръжения, които не фигурират в настоящия регламент, се облага с митата, предвидени в Общата митническа тарифа.
(4)
Тъй като компетентните органи на държавите-членки са с най-различна организационна структура, е уместно за митнически цели да бъде определено крайното потребление на внесените материали, съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаването на Митническия кодекс на общността (2) и регламентите относно неговото прилагане (по-долу наричан „Митнически кодекс“). За да се намали административната тежест върху въпросните органи, е подходящо да се определи краен срок за митнически надзор.
(5)
За да се запази военната тайна на държавите-членки, е необходимо да се предвидят специални административни процедури за суспендиране на митата. Изготвянето на декларация от компетентния орган на държавата-членка, за която са предназначени въоръженията или военната екипировка, която може да служи и за митническа декларация съгласно разпоредбите на Митническия кодекс, представлява достатъчна гаранция, че необходимите условия са изпълнени. Декларацията следва да се изготви под формата на сертификат. Подходящо е да се уточни формата на сертификатите, която да позволи обработването на декларациите по електронен път.
(6)
Необходимо е да се определят правилата за предаване на информация между държавите-членки относно количеството, стойността и броя на издадените сертификати и относно процедурите за прилагане на настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Настоящият регламент определя условията за автономно суспендиране на вносните мита на определено въоръжение и военни съоръжения, внесени от трети страни от органите, отговорни за отбраната на държавите-членки или от тяхно име.
Член 2
1. Митата от Общата митническа тарифа, дължими при вноса на стоките, изброени в приложение 1, се суспендират напълно, когато въпросните стоки се използват от въоръжените сили на една държава-членка, или от името на тези въоръжени сили, самостоятелно или в сътрудничество с други държави, за защита на териториалната цялост на въпросната държава-членка или в рамките на международни мироопазващи операции и операции, поддържащи мира, или пък за други военни цели като например защитата на гражданите на държавите-членки на Европейския съюз, в случай на военни или социални безредици.
2. Тези мита се суспендират напълно също за:
а)
части, компоненти и сглобки, предназначени да се влагат или фиксират в стоките, изброени в списъка на приложения I и II, или в частите, компонентите и сглобките на въпросните стоки, или за поправка, подновяване или поддръжка на тези стоки;
б)
стоки, внесени с предназначение за учения или изпитания на стоките, изброени в таблиците от приложения I и II.
3. Внесените стоки, съгласно приложение I и параграф 2 от настоящия член отговарят на условията, предмет на условията за крайното потребление, предвидени в членове 21 и 82 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в регламентите по прилагането му. Митническият надзор върху крайното потребление се прекратява три години след датата на пускането в свободно обращение.
4. Употребата на стоките, изброени в приложение I за учения или временното използване на тези стоки на митническата територия на Общността от въоръжените сили или от други сили за граждански цели в случай на форсмажорни обстоятелства или природни бедствия не противоречи на разпоредбите за крайното потребление, определени в параграф 1.
Член 3
1. Искането за пускане в свободно обращение на стоките, за които е поискано суспендиране на митото по силата на член 2, се съпровожда със сертификат, издаден от компетентния орган на държавата-членка, чиито въоръжени сили са получатели на стоките. Сертификатът с форма, посочена в приложение III, се представя на митническите органи на внасящата държава-членка заедно със стоките, за които се отнася. Той може да замести митническата декларация, предвидена в членове от 59 до 76 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. По причини, свързани с военната тайна и без да се взема предвид параграф 1, издаването на сертификата и вносът на стоките могат да бъдат предоставени на други органи, определени за тази цел от внасящата държава-членка. В този случай компетентният орган, който издава сертификата, предоставя всяка година на митническите органи на своята държава-членка, преди 31 януари и 31 юли, обобщаващ доклад за този внос. Отчетът е за период от шест месеца, непосредствено предхождащи месеца, в който се представя докладът. Той посочва броя и датата на издаване на сертификатите, датата на вноса и общата му стойност, както и брутното тегло на стоките, внесени със сертификатите.
3. Издаването и представянето на сертификата пред митническите органи или други органи, отговорни за митническото освобождаване, могат да се извършват по електронен път при спазването на разпоредбите на член 292, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. относно някои разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 (3).
4. Настоящият член се прилага mutatis mutandis за внесените стоки, изброени в приложение II.
Член 4
Освен в случаите по член 2, параграф 4, всяка употреба на стоките, изброени в приложение I или описани в член 2, параграф 2 за цели, различни от предвидените по член 2, параграф 1 през периода на митническия надзор, се съобщава от компетентния орган на държавата-членка, който издава сертификата, или който употребява стоките на митническите органи на държавата-членка, в съответствие с членове 21 и 87 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
Член 5
1. Всяка държава-членка съобщава на Комисията имената на органите, които са компетентни да издават сертификата по член 3, параграф 1, както и спесимен на печата, използван от тези органи. Всяка държава-членка съобщава на Комисията също така и името на органа, компетентен да освобождава внесените стоки в случаите по член 3, параграф 2. Комисията предоставя тази информация на митническите органи на другите държави-членки.
2. Когато стоките се пускат в свободно обращение в държава-членка, различна от тази, която е издала сертификата, митническите органи на внасящата държава-членка представят копие от сертификата на митническата администрация на държавата-членка, чийто компетентен орган е издал сертификата.
Когато съгласно член 3, параграф 2 стоките се допускат от други органи в държава-членка различна от тази, в която е издаден сертификатът, тези органи предоставят копие от сертификата направо на органа, който го е издал.
3. Органът на всяка държава-членка, компетентен да издава сертификата по член 3, параграф 1, запазва копие от издадените сертификати и от документите, които удостоверяват, че суспендирането е било коректно приложено, за период от три години след датата на приключване на митническия надзор на въпросните стоки.
Член 6
Комисията информира държавите-членки за постъпили предложения за изменения в таблиците от приложения I и II, постъпили от някоя държава-членка.
Член 7
1. Всяка държава-членка информира Комисията за административното прилагане на настоящия регламент в срок от шест месеца, считано от влизането му в сила.
2. Най-късно три месеца след приключването на всяка календарна година държавите-членки предоставят на Комисията информация за общия брой на издадените сертификати, тяхната обща стойност и брутното тегло на стоките, внесени по силата на настоящия регламент.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 януари 2003 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2003 година.