Rådets forordning (EF) nr. 1030/2002
af 13. juni 2002
om ensartet udformning af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Amsterdam-traktaten tager sigte på gradvis at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og tillægger Kommissionen delt initiativret med henblik på vedtagelse af de relevante foranstaltninger, der er nødvendige for at nå frem til en harmoniseret indvandringspolitik.
(2) Ifølge foranstaltning 38, litra c), nr. ii) i Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres(3), skal der fastsættes regler for procedurerne for medlemsstaternes udstedelse af langtidsvisa og -opholdstilladelser.
(3) Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 understregede behovet for en sådan harmoniseret indvandringspolitik særligt under hensyn til traktatens bestemmelser om tredjelandsstatsborgeres ret til indrejse og ophold.
(4) Rådets fælles aktion 97/11/RIA(4) om ensartet udformning af opholdstilladelser bekræftede nødvendigheden af at harmonisere udformningen af de opholdstilladelser, som medlemsstaterne udsteder til tredjelandsstatsborgere. Fælles aktion 97/11/RIA bør derfor erstattes af en fællesskabsretsakt.
(5) Det er vigtigt, at de ensartet udformede opholdstilladelser indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige, og opfylder særdeles høje tekniske krav, navnlig med hensyn til sikring mod efterligning og forfalskning. Det vil bidrage til at forebygge og bekæmpe illegal indvandring og illegalt ophold. De bør desuden kunne anvendes i alle medlemsstater og være forsynet med universelt genkendelige og harmoniserede sikkerhedskarakteristika, som tydeligt kan ses med det blotte øje.
(6) For at forbedre beskyttelsen af opholdstilladelser mod efterligning og forfalskning bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt og i lyset af den teknologiske udvikling undersøge hvilke ændringer, der skal foretages i tilladelsernes sikkerhedselementer, navnlig med hensyn til indførelse og anvendelse af nye biometriske elementer.
(7) Denne forordning fastsætter kun specifikationer, der ikke er hemmelige. Disse specifikationer bør suppleres med yderligere specifikationer, der skal hemmeligholdes for at forebygge efterligning og forfalskning, og som ikke må indeholde persondata eller henvisning til sådanne data. Beføjelse til at vedtage sådanne supplerende specifikationer bør tillægges Kommissionen, der skal bistås af det udvalg, der blev nedsat ved artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udformning af visa(5). I den forbindelse er det vigtigt, at man undgår at bryde sammenhængen med opholdstilladelserne i Rådets afgørelser af 17. december 1997 og af 8. juni 2001.
(8) For at forhindre, at flere personer end nødvendigt får adgang til de pågældende oplysninger, er det tillige vigtigt, at hver medlemsstat kun udpeger et enkelt organ, der skal have ansvaret for at trykke de ensartet udformede opholdstilladelser, dog således at de om nødvendigt frit kan udpege et andet i stedet. Af sikkerhedshensyn bør hver medlemsstat meddele Kommissionen og de andre medlemsstater navnet på det udpegede organ.
(9) Medlemsstaterne bør i samråd med Kommissionen iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at behandlingen af personoplysninger finder sted på det beskyttelsesniveau, der omhandles i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(6).
(10) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7).
(11) Denne forordning berører ikke medlemsstaternes kompetence med hensyn til anerkendelse af stater og territoriale enheder samt de pas, rejse- og identitetsdokumenter som udstedes af disses myndigheder.
(12) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter at Rådet har truffet afgørelse om denne forordning til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.
(13) For så vidt angår Republikken Island og Kongeriget Norge udgør denne forordning en udbygning af Schengen-reglerne, og den falder ind under artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne.(8)
(14) I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, har Det Forenede Kongerige ved skrivelse af 3. juli 2001 meddelt, at Det Forenede Kongerige ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.
(15) I medfør af artikel 1 i nævnte protokol deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne forordning. Derfor er bestemmelserne i denne forordning ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Irland, jf. dog artikel 4 i nævnte protokol -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. De opholdstilladelser, som medlemsstaterne udsteder til tredjelandsstatsborgere, skal være ensartet udformet og rumme plads til de oplysninger, der er angivet i bilaget til denne forordning. De kan udfærdiges som selvklæbende mærkater eller som selvstændige dokumenter. Hver medlemsstat kan i den relevante rubrik på den ensartet udformede opholdstilladelse tilføje væsentlige oplysninger om tilladelsens art og den pågældende persons retlige status, herunder også, om vedkommende har arbejdstilladelse eller ej.
2. I denne forordning forstås ved:
a) "opholdstilladelse": enhver tilladelse udstedt af myndighederne i en medlemsstat til, at en tredjelandsstatsborger lovligt kan opholde sig i landet, med undtagelse af:
i) visa
ii) tilladelser udstedt mens en ansøgning om opholdstilladelse eller asyl behandles
iii) tilladelser til ophold af højst seks måneders varighed udstedt af de medlemsstater, der ikke anvender bestemmelserne i artikel 21 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser(9).
b) "tredjelandsstatsborger": enhver person, der ikke er unionsborger som defineret i traktatens artikel 17, stk. 1.
Artikel 2
1. Supplerende tekniske specifikationer for de ensartet udformede opholdstilladelser indføres i overensstemmelse med den procedure, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, for så vidt angår:
a) yderligere sikkerhedsfeatures og -krav, herunder forbedrede standarder til bekæmpelse af efterligning og forfalskning
b) tekniske fremgangsmåder og regler for udfyldelse af ensartet udformede opholdstilladelser
c) andre regler for udfyldelse af den ensartet udformede opholdstilladelse.
2. Den ensartet udformede opholdstilladelses farver kan ændres efter proceduren i artikel 7, stk. 2.
Artikel 3
De i artikel 2 nævnte specifikationer er hemmelige og må ikke offentliggøres. De meddeles kun til de organer, der er udpeget af medlemsstaterne til at forestå trykningen, og til personer, der er behørigt bemyndiget af en medlemsstat eller af Kommissionen.
Hver medlemsstat udpeger et enkelt organ, der har ansvaret for trykning af ensartet udformede opholdstilladelser. Medlemsstaten meddeler Kommissionen og de andre medlemsstater navnet på dette organ. Et og samme organ kan udpeges af to eller flere medlemsstater. Hver medlemsstat har ret til i stedet at udpege et andet organ. Den underretter i så fald Kommissionen og de andre medlemsstater herom.
Artikel 4
Medmindre andet følger af bestemmelserne om databeskyttelse, har den person, til hvem opholdstilladelsen er udstedt, ret til at kontrollere de personoplysninger, der figurerer på opholdstilladelsen, og til om fornødent at få dem rettet eller slettet.
Opholdstilladelser må ikke indeholde maskinlæsbar oplysninger, medmindre dette er foreskrevet i bilaget til denne forordning, eller hvis oplysningerne er indeholdt i det relevante rejsedokument.
Artikel 5
Denne forordning finder ikke anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der er:
- familiemedlemmer til en EU-borger, der har udnyttet deres ret til fri bevægelighed
- statsborgere i de af Den Europæiske Frihandelsorganisations medlemsstater, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og disses familiemedlemmer, der gør brug af retten til fri bevægelighed i henhold til denne aftale
- statsborgere i tredjelande, som er undtaget fra forpligtelsen til at være i besiddelse af visa, og som har tilladelse til at opholde sig i en medlemsstat i en periode på mindre end tre måneder.
Artikel 6
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 7, stk. 2.
Artikel 7
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1683/95.
2. Når der henvises til dette stykke anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 8
Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelser til at anerkende stater og territoriale enheder samt de pas, rejse- og identitetsdokumenter, som udstedes af disses myndigheder.
Artikel 9
Medlemsstaterne skal senest et år efter vedtagelsen af de i artikel 2, stk. 1, litra a), omhandlede yderligere sikkerhedsfeatures og -krav anvende den i artikel 1 omhandlede ensartet udformede opholdstilladelse.
Fra denne dato træder denne forordning i stedet for fælles aktion 97/11/RIA i de berørte medlemsstater.
Senest fem år efter vedtagelsen af de i artikel 2 nævnte tekniske specifikationer skal det integrerede fotografi, der er nævnt i punkt 14 i bilaget, figurere på opholdstilladelsen til tredjelandsstatsborgere i form af en selvklæbende mærkat.
Gyldigheden af allerede udstedte opholdstilladelser berøres dog ikke af indførelsen af den ensartet udformede opholdstilladelse, medmindre den pågældende medlemsstat bestemmer andet.
Artikel 10
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2002.
32002R1030
L 157/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1030/2002 НА СЪВЕТА
от 13 юни 2002 година
относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, точка 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Амстердамският договор, който визира постепенно установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, предоставя на Комисията право на съвместна инициатива при приемане на необходимите мерки за постигане на хармонизирана политика в областта на имиграцията.
(2)
Планът за действие, приет от Съвета и Комисията във връзка с оптималните условия за изпълнение разпоредбите на Амстердамския договор относно установяването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие (3), предвижда (параграф 38, буква в), ii) регламентиране на процедурата за издаване от държавите-членки на визи и документи за дългосрочно пребиваване.
(3)
На срещата си в Тампере на 15-16 октомври 1999 г. Съветът подчерта необходимостта от хармонизирана имиграционна политика предвид разпоредбите на Договора, които са свързани с влизането и пребиваването на граждани на трети страни.
(4)
Съвместно действие 97/11/ПВР на Съвета (4) за единните разрешителни за пребиваване потвърди необходимостта от единен формат за документите, издавани от държавите-членки на граждани на трети страни. Следователно е подходящо Съвместно действие 97/11/ПВР да бъде заменено с акт на Общността.
(5)
От основно значение е този единен формат на документа за пребиваване да съдържа всички необходими данни и да отговаря на много високи технически стандарти, особено по отношение на гаранциите срещу подправяне и фалшифициране. Това ще бъде принос към превантивните мерки спрямо нелегалната имиграция и пребиваването с нередовни документи и борбата срещу тях. Форматът трябва да бъде пригоден за използване от всички държави-членки и да съдържа хармонизирани, разпознаваеми навсякъде и видими с просто око елементи за сигурност.
(6)
С оглед по-високата защитеност на документите за пребиваване срещу подправяне и фалшифициране, държавите-членки и Комисията ще разглеждат периодично и системно промените, които благодарение на технологичното развитие могат да бъдат внесени в обезопасяването на документа, по-специално новите биометрични елементи.
(7)
Настоящият регламент предвижда само спецификации без поверителен характер. Те трябва да бъдат допълнени от други спецификации, които трябва да останат в тайна с оглед предотвратяване на риска от подправяне и фалшифициране, както и да не съдържат лични данни, нито позоваване на тях. Редно е Комисията да определи тези допълнителни технически спецификации със съдействието на комитета, учреден съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (5). В това отношение е важно да не се допуска непоследователност на разпоредби по отношение на разрешителните за пребиваване предвид решенията на Съвета от 17 декември 1997 г. и 8 юни 2001 г.
(8)
За да се гарантира, че въпросната информация ще остане известна само на необходимия кръг лица, от централно значение е всяка държава-членка да възложи отпечатването на единните документи за пребиваване на един-единствен орган, като си запазва правото да го смени при нужда. По съображения за сигурност всяка държава-членка следва да информира Комисията и останалите държави-членки за определения от нея орган.
(9)
Държавите-членки прилагат необходимите мерки, които са съгласувани с Комисията, за да гарантират, че личните данни се обработват при степен на защита, която съответства на изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6).
(10)
Мерките, които са необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да съответстват на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(11)
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки да признават държави или териториални единици, респективно издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
(12)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и следователно не е обвързана с него и не го прилага. Настоящият регламент предвижда доразвиване достиженията на правото от Шенген в приложение на разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност и предвид това Дания, позовавайки се на член 5 от Протокола, ще реши дали да транспонира настоящия регламент в националното си законодателство в шестмесечен срок след приемането му от Съвета.
(13)
По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящият регламент доразвива достиженията на правото на ЕС от Шенген в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развиването на достиженията на правото от Шенген (8).
(14)
Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство съобщава с писмо от 3 юли 2001 г. своето желание да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(15)
По силата на член 1 от споменатия Протокол Ирландия не участва в приемането на настоящия регламент, следователно неговите разпоредби не се прилагат в Ирландия, без това да засяга член 4 от Протокола,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯТ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Документите за пребиваване, които се издават от държавите-членки на граждани на трети страни, са изготвени по единен формат и предоставят достатъчно място за вписване на данните, които са посочени в приложението. Този формат може да се използва под формата на стикер или на отделен документ. Всяка държава-членка може да добави, в съответно предвиденото за целта място в единния формат, информация относно вида на документа и правното положение на заинтересованото лице, по-специално дали то има разрешително за работа.
2. За целите на настоящия регламент изброените по-долу термини се разбират, както следва:
а)
„разрешение за пребиваване“ означава всяко разрешение, което е издадено от органите на държава-членка и позволява на гражданин на трета страна да пребивава на нейната територия, с изключение на:
i)
визи;
ii)
разрешения, които са издавани за времето на проверката по подадено заявление за пребиваване или молба за убежище;
iii)
разрешителните за пребиваване до шест месеца, които са издадени от държави-членки, които не прилагат разпоредбите на член 21 от Конвенцията за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, на Федерална република Германия и на Френската република, относно постепенното премахване на контрола по общите граници (9);
б)
„гражданин на трета страна“ означава лице, което не е гражданин на Европейския съюз по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора.
Член 2
1. В съответствие с указаната в член 7, параграф 2 процедура, към единния формат се въвеждат допълнителни технически спецификации във връзка със:
а)
допълнителните елементи и изисквания за сигурност, включително и засилени превантивни стандарти за защита от подправяне и фалшификация;
б)
техническите способи и условия относно начина на попълване;
в)
другите условия, които трябва да се спазват при попълване на единното разрешително за пребиваване.
2. Цветовото оформление на единното разрешително за пребиваване може да бъде изменяно по реда на член 7, параграф 2.
Член 3
Посочените в член 2 спецификации са поверителни и не се публикуват. Съобщават се единствено на органите, които са посочени от държавите-членки за отпечатване, както и на лицата, които са надлежно упълномощени от тях или от Комисията.
Всяка държава-членка възлага отговорността за отпечатване на единното разрешително само на един орган и съобщава името му на Комисията и останалите държави-членки. Един и същ орган може да бъде определен от две или повече държави-членки. Всяка държава-членка има възможност да промени определения орган, за което съответно информира Комисията и останалите държави-членки.
Член 4
Без да се засягат правилата за защита на данните, получателите на разрешителното за пребиваване имат право да проверяват вписаните в него лични данни и съответно да поискат поправяне или заличаване в случай на нужда.
Документът не съдържа машинночетима информация, с изключение на случаите, които са посочени в приложението към настоящия регламент, или когато тя вече фигурира в съответния пътен документ.
Член 5
Настоящият регламент не се прилага за граждани на трети страни, които са:
-
членове на семействата на граждани на Европейския съюз, които упражняват правото си на свободно движение,
-
граждани на държавите от Европейското обединение за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство, както и членове на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение в съответствие с посоченото споразумение,
-
граждани на трети страни, които са освободени от задължението за виза и притежават разрешително за пребиваване до три месеца.
Член 6
Необходимите за въвеждането на настоящия регламент мерки се предприемат в съответствие с процедурата по член 7, параграф 2.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитета, който е създаден по член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1683/95.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат разпоредбите на членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на два месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 8
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки във връзка с признаването на държави или териториални единици и издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
Член 9
Държавите-членки издават единните разрешителни за пребиваване по описания в член 1 формат не по-късно от една година след приемането на допълнителните елементи и изисквания за сигурност по член 2, параграф 1, буква а).
От тази дата настоящият регламент заменя Съвместно действие 97/11/ПВР по отношение на съответните държави-членки.
Включването на снимка по точка 14 от приложението към разрешителното за пребиваване, което е във формата на стикер, трябва да стане не по-късно от пет години след приемането на техническите спецификации, които са предвидени в член 2 за тази цел.
Въвеждането на новия формат не прави невалидни вече издадените по друг формат разрешителни за пребиваване, освен ако съответната държава-членка не реши друго.
Член 10
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Люксембург на 13 юни 2002 година.