EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 96/74/EF af 16. december 1996 om betegnelser for tekstilprodukter
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 71/307/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter (4) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;
(2) forskelle mellem de enkelte medlemsstaters bestemmelser om tekstilprodukters betegnelse, sammensætning og mærkning ville skabe hindringer for det indre markeds funktion;
(3) disse hindringer kan fjernes, såfremt der gennemføres ensartede regler for tekstilprodukter, der bringes på markedet på fællesskabsplan; derfor må betegnelserne for tekstilfibre samt angivelserne på etiketter og mærker og i dokumenter, som ledsager tekstilprodukterne på de forskellige trin af produktionen, forarbejdningen og distributionen, harmoniseres; begrebet tekstilfiber bør også omfatte strimler, flade eller rørformede, med en normal bredde på højst 5 mm, der er skåret af folier, som ved ekstrudering er fremstillet af de i bilag I, nr. 19 til 38 og nr. 41 anførte polymerer og derefter strakt i længderetningen;
(4) det vil også være nødvendigt at medtage produkter, der ikke udelukkende består af tekstiler, såfremt tekstiler udgør en væsentlig bestanddel af produktet, eller de ved særlige angivelser fremhæves af producenten, forarbejderen eller forhandleren;
det er ikke nødvendigt under nr. 30 i bilag II at skelne mellem de forskellige former for polyamid eller nylon og de vedtagne satser herfor bør derfor slås sammen;
(5) den tolerance med hensyn til fremmede fibre, der allerede er fastsat for rene produkter, bør ligeledes gælde for blandede produkter;
(6) for at nå de mål, som ligger til grund for de nationale bestemmelser, bør der indføres mærkningspligt;
(7) hvad angår de produkter, for hvilke det teknisk er vanskeligt at præcisere sammensætningen på fremstillingstidspunktet, kan de på dette tidspunkt eventuelt kendte fibre anføres på etiketten, forudsat at de udgør en vis procentdel af det færdige produkt;
(8) for at undgå de forskelle, der med hensyn til gennemførelsen har vist sig i Fællesskabet, bør der foretages en nærmere fastsættelse af de særlige bestemmelser om mærkning af visse tekstilprodukter, bestående af to eller flere dele, samt af de bestanddele i tekstilprodukterne, som ikke kommer i betragtning ved mærkning og analyse;
(9) tekstilprodukter, for hvilke der kun gælder en pligt til fælles mærkning, og tekstilprodukter, der sælges metervis eller afskåret, bør udbydes til salg på en sådan måde, at forbrugeren reelt kan gøre sig bekendt med angivelserne på den fælles emballage eller på rullen; det påhviler medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger, der skal vedtages med henblik herpå;
(10) der bør fastsættes visse betingelser for benyttelsen af benævnelser eller betegnelser, der nyder særlig anseelse hos brugeren eller forbrugeren;
(11) det har vist sig nødvendigt at fastsætte metoder til prøveudtagning og analyse af tekstiler for at udelukke enhver mulighed for anfægtelse af de anvendte metoder; den midlertidige opretholdelse af de nugældende nationale metoder er dog ikke til hinder for anvendelse af ensartede regler;
(12) i bilag II til dette direktiv, som omfatter de vedtagne satser, der skal anvendes på den vandfri vægt af hver fiber ved den analysemæssige bestemmelse af tekstilprodukters fibersammensætning, er der for nr. 1 2 og 3 fastsat to forskellige vedtagne satser for beregningen af sammensætningen af kartede eller kæmmede varer, som indeholder uld og/eller hår; det er imidlertid ikke altid muligt for laboratorierne at afgøre, om varer er fremstillet ved kartning eller kæmning, og der kan derfor fremkomme afvigende resultater ved anvendelsen af denne bestemmelse under overensstemmelseskontrol med sådanne varer i Fællesskabet; det bør derfor tillades laboratorierne at anvende en vedtagen enhedssats i de tilfælde, hvor der er tvivl;
(13) det er ikke hensigtsmæssigt i et særligt direktiv at harmonisere alle for tekstilprodukter gældende bestemmelser;
(14) bilag III og IV bør i betragtning af den særlige karakter, der kendetegner de deri anførte tilfælde, også omfatte andre produkter, der er undtaget fra mærkningspligten, herunder de såkaldte engangsartikler, eller produkter for hvilke kun en fælles mærkning er berettiget;
(15) de bestemmelser, der er nødvendige for fastlæggelse af analysemetoderne og for disses tilpasning til den tekniske udvikling, er gennemførelsesbestemmelser af rent teknisk art; i forbindelse med disse bestemmelser samt ved de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse nærværende direktivs bilag I og II til den tekniske udvikling, bør den udvalgsprocedure, der er fastsat i artikel 6 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/73/EF af 16. december 1996 om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger (5), derfor vedtages;
(16) de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter;
(17) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister -
VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Tekstilprodukter kan kun bringes på markedet inden for Fællesskabet enten før enhver forarbejdning eller under produktionsprocessen og i de enkelte distributionsled, hvis de opfylder bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 2
1. Ved tekstilprodukter forstås i dette direktiv alle produkter, der i rå, halvbearbejdet, bearbejdet, halvforarbejdet, forarbejdet, halvkonfektioneret eller konfektioneret tilstand udelukkende indeholder tekstilfibre, uafhængigt af de til deres blanding eller samling anvendte processer.
2. Ved tekstilfiber forstås i dette direktiv:
- et produkt, der er kendetegnet ved sin bøjelighed, sin finhed og sin store længde i forhold til det største tværmål, og som således egner sig til fremstilling af tekstilprodukter
- bløde strimler, flade eller rørformede, med en normal bredde på højst 5 mm, herunder strimler skåret ud af bredere strimler eller af folier, fremstillet af kemiske forbindelser, der tjener til fremstilling af de fibre, som er klassificeret i bilag I under nummer 19 41, og som egner sig til fremstilling af tekstiler; normalbredden er bredden af den flade eller rørformede strimmel i foldet, fladtrykt, sammentrykt eller snoet form eller, hvis bredden ikke er ensartet, gennemsnitsbredden.
3. Ligestillet med tekstilprodukter og undergivet bestemmelserne i dette direktiv er:
- produkter, hvori tekstilfibrenes vægtandel udgør mindst 80 %
- betræks- og overtræksmateriale, hvori tekstildelenes vægtandel udgør mindst 80 %, til møbler, paraplyer og parasoller, og under samme forudsætning tekstildelene i guldbelægninger med flere lag, i madrasser og camping-artikler samt i varmeisolerende for i sko og handsker
- tekstiler, der er indarbejdet i andre varer og er blevet en bestanddel af disse, såfremt disse varers sammensætning er angivet.
Artikel 3
1. Betegnelserne for de i artikel 2 nævnte fibre samt disses beskrivelse er angivet i bilag I.
2. De i skemaet i bilag I anførte betegnelser kan kun anvendes for sådanne fibre, hvis art er angivet under samme punkt i skemaet.
3. For alle andre fibre er det ikke tilladt at anvende disse betegnelser, hverken som hovedbetegnelse, i ordforbindelser eller som egenskabsbetegnelse, uanset hvilket sprog der anvendes.
4. Det er ikke tilladt at anvende betegnelsen »silke« til angivelse af formen eller den særlige karakter af tekstilfibre som endeløse filamenter.
Artikel 4
1. Et tekstilprodukt må kun betegnes med tilføjelsen »100 %« eller »ren«, eventuelt »hel-«, når det i dets helhed består af den samme fiber; anvendelse af andre tilsvarende tilføjelser er udelukket.
2. En andel af andre fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets vægt tolereres, for så vidt dette er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af en systematisk tilføjelse. For tekstilprodukter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, forhøjes denne tolerance til 5 %.
Artikel 5
1. Et uldprodukt må kun betegnes som:
- »lana virgen« eller »lana de esquilado«
- ren, ny uld
- »Schurwolle«
- »ðáñèÝíï ìáëëß«
- »fleece wool« eller »virgin wool«
- »laine vierge« eller »laine de tonte«
- »lana virgine« eller »lana di tosa«
- »scheerwol«
- »la virgem«
- »uusi villa«
- »ren ull«
når det udelukkende består af en fiber, der aldrig har været indarbejdet i et færdigt produkt, som hverken har været underkastet en anden spinde- og/eller filtningsproces end den i fremstillingen af tekstilproduktet nødvendige, eller har været udsat for en fiberbeskadigende behandling eller benyttelse.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan betegnelserne i nævnte stykke anvendes for den i en fiberblanding indeholdte uld, når:
a) hele den i blandingen indeholdte uldmængde svarer til betegnelserne i stk. 1
b) mængden af denne uld i forhold til blandingens samlede vægt ikke er under 25 %
c) ulden - i tilfælde af en intim fiberblanding - kun er blandet med en enkelt anden fiber.
I det tilfælde, som er nævnt i dette stykke, er angivelsen af den fuldstændige procentvise sammensætning påbudt.
3. Den af tekniske grunde ved fremstillingen berettigede tolerance for fremmede fibre er begrænset til 0,3 % for produkter, der er omfattet af stk. 1 og 2; dette gælder også for uldprodukter, der har undergået en strøggarnsproces (kartegarnsproces).
Artikel 6
1. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, og hvor mindst 85 % af den samlede vægt udgøres af en fiber, betegnes:
- enten med denne fibers navn med angivelse af dens vægtprocent, eller
- efter denne fibers navn med tilføjelsen »min. 85 %«, eller
- ved angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.
2. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, hvoraf ingen enkelt fiber udgør 85 % af den samlede vægt, angives med betegnelsen og vægtprocenten for mindst de to vægtmæssigt vigtigste fibre efterfulgt af en opregning af betegnelserne for de øvrige fibre, hvoraf produktet er sammensat, i rækkefølge efter faldende vægt, med eller uden angivelse af deres vægtprocent. Dog:
a) kan samtlige de fibre, som for hver enkelts vedkommende indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, betegnes med udtrykket »øvrige fibre« efterfulgt af den samlede vægtprocent
b) skal der, såfremt betegnelsen for en fiber nævnes, og denne fiber indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, foreligge angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.
3. Produkter med en kæde af ren bomuld og skud af ren hør, i hvilke hørrens procentvise andel udgør mindst 40 % af den samlede vægt af det afslettede væv, kan betegnes som »halvlinned«, og i så fald skal angivelsen af sammensætningen »kæde ren bomuld - skud ren hør« tilføjes.
4. For tekstilprodukter bestemt til den endelige forbruger og med en procentvis sammensætning som anført i stk. 1-3 og 5:
a) tolereres en andel af fremmede fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets samlede vægt, for så vidt denne er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af systematisk tilsætning; denne tolerance forhøjes til 5 % for produkter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, dog med forbehold af den i artikel 5, stk. 3, omhandlede tolerance
b) tillades, i forhold til den samlede vægt af de på etiketten anførte fibre, en fremstillingstolerance på 3 % mellem de anførte fiberprocenter og de fiberprocenter, der fremgår af analysen; nævnte tolerance gælder også for fibre, der i overensstemmelse med stk. 2 opregnes i rækkefølge efter faldende vægt og uden angivelse af deres vægtprocent. Denne tolerance finder ligeledes anvendelse på artikel 5, stk. 2, litra b).
Ved analysen beregnes disse tolerancer særskilt; den samlede vægt, der skal anvendes ved beregning af den i litra b) nævnte tolerance, er den samlede vægt af fibrene i det færdige produkt, bortset fra eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a).
Sammenlægning af de i litra a) og b) omhandlede tolerancer er kun tilladt, såfremt de ved analysen eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a), viser sig at være af samme kemiske art som en eller flere af de fibre, der er anført på etiketten.
For særlige produkter, hvis fremstillingsteknik nødvendiggør større tolerancer end dem, der er anført i litra a) og b), kan der ved den i artikel 13, stk. 1, omhandlede kontrol af overensstemmelsen kun tilledes større tolerancer i ganske særlige tilfælde, og såfremt der fra fabrikanten foreligger en tilstrækkelig begrundelse herfor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
5. Udtrykkene »forskellige fibre« eller »ubestemt tekstilsammensætning« kan anvendes for ethvert produkt, hvis sammensætning vanskeligt kan præciseres på fremstillingstidspunktet.
Artikel 7
Med forbehold af de tolerancer, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3 og artikel 6, stk. 4, kan anførelse af synlige, isolerbare fibre, med hvilke en rent dekorativ virkning skal opnås, og som ikke overstiger 7 % af det færdige produkts vægt, samt fibre (f. eks. metalliske), der anvendes med henblik på at opnå en antistatisk virkning, og som ikke overstiger 2 % af det færdige produkts vægt, undlades i de i artikel 4 og 6 omhandlede procentvise sammensætninger. Ved de i artikel 6, stk. 3, nævnte produkter skal disse procenter ikke beregnes på grundlag af stoffets vægt, men særskilt på grundlag af vægten af skud og vægten af kæde.
Artikel 8
1. Tekstilvarer, som defineret i dette direktiv, etiketteres eller mærkes ved enhver form for udsendelse på markedet som led i den industrielle og handelsmæssige proces; etikettering og mærkning kan erstattes eller suppleres af ledsagende handelsdokumenter, når varerne ikke udbydes til salg til den endelige forbruger, eller når de leveres ifølge bestilling fra staten eller anden offentligretlig juridisk person, eller i medlemsstater, hvor dette begreb ikke kendes, en tilsvarende enhed.
2. a) De i artikel 3 6 samt i bilag I anførte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning skal tydeligt angives i handelsdokumenterne. Denne forpligtelse udelukker i særdeleshed anvendelsen af forkortelser i kontrakter, fakturaer og salgsdokumenter; hulkortkoder er dog tilladt, såfremt betydningen af disse koder oplyses i samme dokument.
b) Ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger, i særdeleshed i kataloger, brochurer, på emballage, etiketter og mærker, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning angives med let læselige og tydeligt synlige ensartede bogstaver.
Andre end de i dette direktiv fastsatte angivelser og oplysninger holdes tydeligt adskilt fra disse. Denne bestemmelse anvendes dog ikke på de varemærker eller firmabetegnelser, som måtte være knyttet umiddelbart til de i dette direktiv foreskrevne angivelser.
Såfremt der ved salg eller udbud til salg til de i første afsnit nævnte forbrugere angives et varemærke eller en firmabetegnelse, hvorved en af de i bilag I anførte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, som egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om fibrenes sammensætning dog angives umiddelbart ved varemærket eller firmabetegnelsen med let læselige eller tydeligt synlige bogstaver.
c) Medlemsstaterne kan forlange, at den i denne artikel foreskrevne mærkning også sker på deres nationale sprog ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger på deres område.
For spoler, små vindsler, fed, nøgler og alle andre små enheder, af sy-, stoppe- og broderegarn kan medlemsstaterne kun udøve den i første afsnit omhandlede ret, for så vidt angår den fælles mærkning på emballagerne eller udstillingsarrangementerne. Med forbehold af de i bilag IV, nr. 18, anførte tilfælde kan mærkning af de enkelte enheder ske på et hvilket som helst af Fællesskabets sprog.
d) Medlemsstaterne kan ikke forbyde anvendelsen af andre end de i artikel 3, 4 og 5 anførte benævnelser eller angivelser om produkternes særkende, når disse benævnelser eller angivelser er i overensstemmelse med god handelssædvane i medlemsstaterne.
Artikel 9
1. Ethvert tekstilprodukt, der består af to eller flere dele, som ikke har samme fiberindhold, skal forsynes med en etiket, der angiver fiberindholdet for hver af disse dele. Denne mærkning er ikke nødvendig for dele, der udgør mindre end 30 % af den samlede vægt af produktet fraregnet det synlige forstof.
2. To eller flere tekstilprodukter med samme fiberindhold, som sædvanligvis danner et samlet hele, behøver kun at forsynes med en etiket.
3. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 12 gælder følgende:
a) Fibersammensætningen for nedennævnte korsetvarer anføres ved angivelse af sammensætningen af produktet som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af følgende dele:
- for brystholdere: ydre og indre stof i skåle og ryg
- for hofteholdere: forstykker, bagstykker og sidestykker
- for korseletter: ydre og indre stof i skåle, samt forstykker, bagstykker og sidestykker.
Fibersammensætningen for andre korsetvarer end dem, der er nævnt i første afsnit, anføres ved angivelse af sammensætningen for varen som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af de forskellige dele af de pågældende varer, idet mærkning ikke er påkrævet for dele, der udgør mindre end 10 % af produktets samlede vægt.
Den særskilte mærkning af de forskellige dele af nævnte korsetvarer skal foretages på en sådan måde, at den endelige forbruger let kan se, hvilken del af produktet, der er omfattet af angivelserne på etiketten.
b) Fibersammensætningen af ætsede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af det ætsede stof, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.
c) Fibersammensætningen for broderede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af broderegarnet, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse; hvis de broderede dele udgør mindre end 10 % af produktets overflade, er det tilstrækkeligt at angive sammensætningen af bundstoffet.
d) Sammensætningen af garner, der består af en kerne og en omspinding af forskellige fibre, og som udbydes som sådanne til forbrugerne, anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af kernen og af omspindingen, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.
e) Fibersammensætningen af tekstilprodukter i fløjl og plys eller lignende produkter anføres for produktet som helhed og kan, når de pågældende produkter består af et bundstof og et slidlag af forskellige fibre, angives særskilt for disse to bestanddele, der skal angives med benævnelse.
f) Sammensætningen af gulvbelægninger og -tæpper, hvis bund og slidlag består af forskellige fibre, kan anføres alene for slidlaget, der skal angives med benævnelse.
Artikel 10
1. Uanset bestemmelserne i artikel 8 og 9:
a) kan medlemsstaterne ikke forlange etikettering eller mærkning med betegnelse og angivelse af sammensætningen for de i bilag III nævnte tekstilprodukter, der befinder sig på et af de i artikel 2, stk. 1, nævnte forarbejdningstrin. Bestemmelserne i artikel 8 og 9 finder dog anvendelse, såfremt disse produkter er forsynet med en etiket eller en mærkning, der angiver betegnelsen, sammensætningen eller varemærket eller navnet på en virksomhed, hvorved en af de i bilag I nævnte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser
b) kan de i bilag IV nævnte tekstilprodukter udbydes til salg med en fælles mærkning, der indeholder de i dette direktiv fastsatte angivelser om sammensætningen, såfremt de er af samme art og udviser samme sammensætning
c) kan mærkningen vedrørende sammensætningen af tekstilprodukter, der sælges i metermål, ske udelukkende på det stykke eller den rulle, der udbydes til salg.
2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at de i stk. 1, litra b) og c), nævnte produkter udbydes til salg på en sådan måde, at den endelige forbruger reelt kan gøre sig bekendt med sammensætningen af de pågældende produkter.
Artikel 11
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger der gives, når tekstilprodukter bringes på markedet, ikke kan give anledning til forveksling med de i dette direktiv fastsatte betegnelser og angivelser.
Artikel 12
Med henblik på anvendelsen af artikel 8, stk. 1, og de øvrige bestemmelser i dette direktiv om mærkning af tekstilprodukter fastsættes de fiberprocenter, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6, uden hensyn til følgende bestanddele:
1. For samtlige tekstilprodukter:
Ikke-tekstildele, ægkanter, etiketter og emblemer, borter, lidser og besætning, der ikke udgør en integrerende del af produktet, knapper og spænder overtrukket med tekstilmaterialer, tilbehør, smykkebesætning, faste bånd, elastiske snore og bånd, der er anbragt på særlige og begrænsede steder på produktet, og på de i artikel 7 fastsatte betingelser, synlige og isolerbare fibre med en dekorativ virkning samt antistatiske fibre.
2. a) For gulvbelægninger og -tæpper: samtlige bestanddele bortset fra slidlaget.
b) For møbelstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af slidlaget.
For svære gardinstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af retsiden.
c) For andre tekstilprodukter: indlægsstoffer, forstærkninger, lærredsindlæg og -underlag, sygarn, for så vidt det ikke erstatter stoffets skud og/eller kæde, polstringsmaterialer, der ikke har en isolerende funktion, og med forbehold af artikel 9, stk. 1, for.
I denne bestemmelse:
- betragtes sådanne bundstoffer i tekstilprodukter, der tjener til støtte for slidlaget, navnlig bundstoffer i plaider og i dobbelte stoffer samt bundstoffer i fløjls- og plysprodukter og tilsvarende produkter, ikke som indlægsstoffer, der skal ses bort fra
- forstås ved forstærkninger sådanne garner og stoffer, der er tilsat på særlige og begrænsede steder på tekstilprodukter for at forstærke disse steder eller bibringe dem stivhed eller tykkelse.
3. Fedtstoffer, bindemidler, betyngninger, appreturmidler, imprægneringsmidler, hjælpemidler til farvning og trykning samt andre midler til behandling af tekstilprodukter. Hvor der ikke er fastsat fællesskabsbestemmelser, træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger til at undgå, at disse bestanddele er til stede i et sådant omfang, at forbrugeren vildledes.
Artikel 13
1. Kontrol af tekstilprodukters overensstemmelse med de sammensætningsangivelser, der er foreskrevet i dette direktiv, foretages efter de analysemetoder, der fastlægges i de i stk. 2 nævnte direktiver.
Med henblik herpå bestemmes de i artikel 4, 5 og 6 omhandlede fiberprocenter ved på hver enkelt fibers tørvægt at anvende den dertil svarende vedtagnes sats, som er anført i bilag II, efter forudgående fradrag af de i artikel 12, nr. 1, 2 og 3 nævnte bestanddele.
2. De metoder til prøveudtagning og de analysemetoder, der i medlemsstaterne skal anvendes til bestemmelse af fibersammensætningen i de af dette direktiv omfattede produkter, fastlægges i særlige direktiver.
Artikel 14
Medlemsstaterne kan hverken forbyde eller forhindre, at tekstilprodukter bringes på markedet på grund af produkternes betegnelser eller angivelser om deres sammensætning, når produkterne opfylder de i dette direktiv fastsatte bestemmelser.
Dette direktiv er ikke til hinder for, at de i hver enkelt medlemsstat gældende bestemmelser om beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret, om angivelse af købs- eller oprindelsessted og om bekæmpelse af illoyal konkurrence finder anvendelse.
Artikel 15
Bestemmelserne i dette direktiv anvendes ikke på tekstilprodukter, der:
1) er bestemt for udførsel til tredjeland
2) med henblik på transit befinder sig under toldkontrol i medlemsstaterne
3) indføres fra tredjelande med henblik på forædling
4) uden at salg finder sted, overgives til hjemmearbejdere eller selvstændige virksomheder med henblik på videreforarbejdning.
Artikel 16
1. De tilføjelser til bilag I og de tilføjelser og ændringer til bilag II til nærværende direktiv, der er nødvendige for at tilpasse disse bilag til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 6 i direktiv 96/73/EF.
2. Efter denne procedure fastsættes også nye metoder til kvantitativ analyse af binære og ternære blandinger, bortset fra de metoder, der er omhandlet i Rådets direktiv 96/73/EF og direktiv 73/44/EØF af 26. februar 1973 (6) om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kvantitativ analyse af ternære tekstilfiberblandinger.
3. Betegnelsen for den i artikel 5 i direktiv 96/73/EF omhandlede komité skal lyde »Udvalget for direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter«.
Artikel 17
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 18
De i bilag V, del A, anførte direktiver ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.
Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VI anførte sammenligningstabel.
Artikel 19
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 1996.
31996L0074
L 032/38
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 96/74/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 декември 1996 година
относно наименованията на текстилните продукти
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че Директива 71/307/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно наименованията на текстилните продукти (4) е била изменяна многократно и съществено; като имат предвид, че от съображения за яснота и рационалност посочената директива следва да бъде консолидирана;
(2)
като имат предвид, че ако разпоредбите на държавите-членки относно наименованията, състава и етикетирането на текстилните продукти се различават в отделните държави-членки, това би създало препятствия за правилното функциониране на вътрешния пазар;
(3)
като имат предвид, че тези препятствия могат да бъдат премахнати, ако пускането на текстилните продукти на пазара на ниво на Общността е предмет на единни правила; като имат предвид, че следователно е необходимо да се хармонизират наименованията на текстилните влакна и на данните върху етикетите, маркировките и документите, които придружават текстилните продукти на различните етапи от тяхното производство, преработка и разпространение; като имат предвид, че терминът „текстилно влакно“ следва да се разшири, за да обхване ленти или цеви с видима ширина не повече от 5 милиметра, които са оформени от листове, произведени чрез пресоване на полимери, описани като позиции от 19 до 38 и 41 в приложение I, и впоследствие изтеглени надлъжно;
(4)
като имат предвид, че следва също да бъде предвидена разпоредба по отношение на някои продукти, които не са изработени единствено от текстилни материали, но имат текстилна съставка, която съставлява съществена част от продукта или към която е насочено по-специално вниманието на производителя, преработвателя или търговеца; като има предвид, че в № 30 на приложение II не е необходимо разграничаване между различните видове полиамид или найлон, приетите отклонения за които следва да бъдат съответно приведени в съответствие;
(5)
като имат предвид, че допустимото отклонение по отношение на „други влакна“, които са вече установени за чистите продукти, трябва също така да се прилага към смесените тъкани;
(6)
като имат предвид, че за да се постигнат обективни основополагащи национални разпоредби в тази област, етикетирането следва да бъде задължително;
(7)
като имат предвид, че в случаите, в които е технически трудно да се определи точно съставът на даден продукт по време на производството, всички влакна, известни към съответния момент, могат да бъдат указани върху етикета, при условие че те съставляват определен процент от завършения продукт;
(8)
като имат предвид, че е целесъобразно, с цел да се избегнат различията по прилагането, които станаха явни в тази връзка в рамките на Общността, да се определят точните методи на етикетиране на някои текстилни продукти, състоящи се от два или повече компонента, както и компонентите на текстилните продукти, които не е необходимо да бъдат вземани предвид за целите на етикетирането и анализа;
(9)
като имат предвид, че текстилните продукти са предмет само на изискванията на общото етикетиране и продаваните на метър или на парчета продукти следва да бъдат предлагани за продажба по такъв начин, че клиентът да може сам напълно да се запознае с данните, посочени върху външната опаковка или върху топа; като имат предвид, че зависи от държавите-членки да вземат решение относно мерките, които трябва да бъдат приети за тази цел;
(10)
като имат предвид, че използването на описания или наименования, които се ползват с особен престиж сред потребителите и купувачите, следва да бъдат предмет на определени условия;
(11)
като имат предвид, че бе необходимо установяването на методи за вземане на проби и анализ на текстилните продукти, с цел да се изключи всякаква възможност за възражения срещу използваните методи; като имат предвид обаче, че временното запазване на действащите в момента национални методи не пречи на прилагането на единни правила;
(12)
като имат предвид, че приложение II към настоящата директива, което установява приетите отклонения, които да се прилагат при безводната маса на всяко влакно по време на определянето посредством анализ на съдържащите се в текстилния продукт влакна, дава в точки 1, 2 и 3 две различни приети допустими отклонения за изчисление на състава на кардирани или камгарни влакна, съдържащи вълна и/или животинска козина; като имат предвид, че лабораториите не винаги могат да установят дали продуктът е кардиран или камгарен, и следователно могат да възникнат противоречиви резултати от прилагането на тази разпоредба по време на проверките за съответствието на текстилните продукти, извършвани в Общността; като имат предвид, че следователно лабораториите следва да бъдат оправомощени да прилагат единно прието допустимо отклонение при случаи на съмнение;
(13)
като имат предвид, че не е препоръчително в отделна директива относно текстилните продукти да се хармонизират всички разпоредби, приложими към такива продукти;
(14)
като имат предвид, че приложения III и IV, поради изключителните характеристики на позициите, посочени в тях, следва също да се отнасят до други продукти, освободени от задължението за етикетиране, по-специално продукти за еднократна употреба или продукти, за които се изисква общо етикетиране;
(15)
като имат предвид, че разпоредбите, необходими за определянето и адаптирането към техническия напредък на методите за анализ са мерки за изпълнение със строго технически характер; като имат предвид, че следователно е необходимо да се прилагат тези мерки и мерките за адаптиране на приложения I и II към настоящата директива към техническия напредък, процедурата на Комитета, която вече е установена в член 6 от Директива 96/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно някои методи за количествен анализ на двукомпонентни смеси от текстилни влакна (5);
(16)
като имат предвид, че разпоредбите, установени в настоящата директива са в съответствие със становището на Комитета по директивите, свързани с наименованията на текстилните продукти и етикетирането;
(17)
като имат предвид, че настоящата директива не следва да нарушава задълженията на държавите-членки по отношение на крайните срокове за транспониране на директивите, определени в приложение V, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Текстилните продукти могат да бъдат търгувани в рамките на Общността, било преди или по време на тяхната промишлена преработка, или на който и да било от етапите на разпространение, само ако тези продукти съответстват на разпоредбите на настоящата директива.
Член 2
1. За целите на настоящата директива, „текстилни продукти“ означават всякакви сурови, полуобработени, обработени, полуфабрикати, фабрикати, полуготови или готови продукти, които са съставени изключително от текстилни влакна, независимо от използваният процес за смесване или съчетаване.
2. За целите на настоящата директива „текстилни влакна“ означават:
-
част от материя, характеризираща се със своята гъвкавост, тънкост и високо съотношение на дължина към максималния напречен размер, което я прави подходяща за текстилно приложение,
-
гъвкави ленти или цеви, с видима ширина не повече от 5 милиметра, включително ленти, изрязани от по-широки ленти или нишки, произведени от материали, използвани за изработката на влакна, описани в позиции от 19 до 41 на приложение I и подходящи за текстилно приложение; видимата ширина е ширината на лентата или цевта след като е фалцована, сплескана, пресована или усукана, или средната ширина, когато ширината не е стандартна.
3. Следните продукти се третират по същия начин като текстилните продукти и са предмет на разпоредбите на настоящата директива:
-
продукти, съдържащи най-малко 80 % от масата текстилни влакна,
-
покривни материи за мебели, дъждобрани или слънчобрани, съдържащи в поне 80 % от масата текстилни компоненти; също така текстилни компоненти на многослойни подови настилки, на матраци, продукти за къмпинг и топли подплати за обувни изделия и ръкавици и спортни ръкавици, при условие че тези части или подплати съставляват поне 80 % от масата на целия продукт,
-
текстилни изделия включени в други продукти и съставляващи интегрална част от тях, когато техният състав е указан.
Член 3
1. Наименованията и описанията на влакната, посочени в член 2, са изброени в приложение I.
2. Използването на наименованията, включени в таблицата на приложение I, са запазени за влакна, чиито характеристики са уточнени в същия № на посочената таблица.
3. Никое от тези наименования не може да бъде използвано за каквото и да било друго влакно, нито под формата на самото наименование, нито като корен или като прилагателно на какъвто и да било език.
4. Думата „коприна“ не може да се използва за обозначение на форма или специално представяне на непрекъсната нишка от текстилни влакна.
Член 4
1. Никакъв текстилен продукт не може да бъде описан като „100 %“, „чист“ или „изцяло“, освен ако той е съставен изключително само от едно и също влакно; никакъв подобен термин не може да бъде използван;
2. Текстилен продукт може да се състои в до 2 % от масата си от други влакна, при условие че това количество е оправдано поради технически причини и не е добавено поради установена практика. Това допустимо отклонение се увеличава до 5 % в случай на текстилни продукти, които са били подложени на кардиране.
Член 5
1. Вълненият продукт може да бъде описан като:
-
„lana virgen“ или „lana de esquilado“,
-
„ren, ny uld“,
-
„Schurwolle“
-
„παρθένο μαλλί“,
-
„fleece wool“ или „virgin wool“,
-
„laine vierge“ или „laine de tonte“,
-
„lana vergine“ или „lana di tosa“,
-
„scheerwol“,
-
„lã virgem“,
-
„uusi villa“,
-
„ren ull“,
само ако е съставен изключително от влакно, което преди това не е било включвано в готов продукт, което не е било подложено на каквито и да било процеси на изпридане и/или сплъстяване, различни от необходимите за производството на този продукт, и което не е било повредено от обработка или употреба.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 наименованията, посочени в същия, могат да бъдат използвани за описание на вълна, съдържаща се в смес от влакна, когато:
а)
цялата вълна, съдържаща се в тази смес, отговаря на изискванията, определени в параграф 1;
б)
тази вълна съставлява не по-малко от 25 % от общата маса на сместа;
в)
в случай на кардирана смес, вълната се смесва само с едно друго влакно.
В случая, посочен в този параграф, трябва да се даде пълното процентно съдържание на състава.
3. Това допустимо отклонение, оправдано по технически причини, свързани с производството, се ограничава до 0,3 % от влакнестите примеси в случая на продуктите, посочени в параграфи 1 и 2, включително вълнени продукти, които са подложени на процес на кардиране.
Член 6
1. Текстилен продукт, съставен от две или повече влакна, едно от които съставлява поне 85 % от общата маса, се обозначава:
-
с наименованието на последното влакно, последвано от неговото процентно съдържание от масата, или
-
с наименованието на последното влакно, последвано от думите „85 % минимум“, или
-
от пълното процентно съдържание на продукта.
2. Текстилен продукт, съставен от две или повече влакна, никое от които не съставлява поне 85 % от общата маса, се обозначава с наименованието и процентното съдържание от масата на поне двете основни влакна, последвани от наименованията на другите съставляващи влакна в низходящ ред по маса, със или без указание за тяхното процентно съдържание от масата. При това:
а)
влакна, които поотделно съставляват не по-малко от 10 % от общата маса на продукта, може да бъдат посочени събирателно посредством термина „други влакна“, последван от пълното процентно съдържание от масата;
б)
когато наименованието на влакното, което съставлява не по-малко от 10 % от общата маса на продукта, е указано, се дава пълното процентно съдържание на този продукт.
3. На продукти, имащи основа от чист памук и вътък от чист лен, в които процентното съдържание на лена съставлява не по-малко от 40 % от общото тегло на неоразмерената маса, може да се даде наименованието „памучно-ленена смес“, която трябва да бъде придружена от указание за състава „чисто памучна основа - чисто ленен вътък“.
4. В случай на текстилни продукти, предназначени за краен потребител, в процентните съдържания на състава, указани в параграфи 1, 2, 3 и 5:
а)
се допуска количество примеси от други влакна до 2 % от общата маса на текстилния продукт, при условие че това количество е оправдано поради технически причини и не е добавено поради установена практика; това отклонение се увеличава до 5 % в случай на продукти, които са били подложени на процес на кардиране, без да се нарушава допустимото отклонение, посочено в член 5, параграф 3;
б)
се допуска производствено отклонение от 3 % между декларираните процентни съдържания на влакното и процентните съдържания, получени от анализа, по отношение на общата маса на влакната, указана на етикета; такова отклонение може да се приложи също така при влакна, които в съответствие с параграф 2, са изброени в низходящ ред по маса без указание за тяхното процентно съдържание. Това отклонение да се прилага също така към член 5, параграф 2, буква б).
При анализа отклоненията се изчисляват поотделно; общата маса, което трябва да се вземе предвид при изчисляването на допустимото отклонение, указано в буква б), е масата на влакната на крайните продукти без масата на каквито и да било чужди влакна, установени при прилагането на отклонението, посочено в буква а).
Прибавянето на отклоненията, посочени в букви а) и б) се допуска, само ако което и да било чуждо влакно, установено при анализа, в хода на прилагане на отклонението, посочено в буква а), се докаже, че е от същия химически вид като едно или повече от влакната, указани на етикета.
В случай на специфични продукти, за които производственият процес изисква отклонения, по-високи от указаните в букви а) и б), по-високи отклонения могат да бъдат разрешени, когато съответствието на продукта е проверено съгласно член 13, параграф 1 само при изключителни случаи и когато е представена съответна обосновка от производителя. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията за това.
5. Терминът „смесени влакна“ или терминът „неуказан текстилен състав“ могат да бъдат използвани за всеки продукт, чийто състав не може да бъде установен лесно по време на производство.
Член 7
Без да се нарушават отклоненията, установени в член 4, параграф 2, член 5, параграф 3 и член 6, параграф 4, видимите и разграничими влакна с чисто декоративен характер, които не надвишават 7 % от масата на крайния продукт не е необходимо да бъдат споменавани в състава на влакната, предвиден в членове 4 и 6; същото се прилага към влакна (например метални влакна), които са включени, за да се получи антистатичен ефект и които не надвишават 2 % от теглото на крайния продукт. В случай на продукти, указани в член 6, параграф 3, тези процентни съдържания се изчисляват не от масата на тъканта, а от масата на основата и масата на вътъка поотделно.
Член 8
1. Текстилните продукти по смисъла на настоящата директива се етикетират или маркират всеки път, когато се пускат на пазара за производствени или търговски цели; това етикетиране или маркиране може да бъде заменено или допълнено с придружаващи търговски документи, когато продуктите не се предлагат за продажба на крайния потребител или когато те се доставят в изпълнение на поръчка, направена от държавата или друго публичноправно юридическо лице или в онези държави-членки, в които това понятие е непознато, от еквивалентен субект.
2.
а)
Наименованията, описанията и данните за състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I се указват ясно в търговските документи. Това изискване по-специално изключва възможността за употребата на съкращения в договорите за продажба, сметките и фактурите; може обаче да се използва код за механизирана обработка, при условие че този код е пояснен в същия документ.
б)
Наименованията, описанията и данните за състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I се указва с ясен, четлив и стандартен печатен шрифт, когато текстилните продукти се предлагат за продажба или се продават на потребителя, и по-специално в каталозите и търговската литература, върху опаковките, етикетите и маркировките.
Данни и информация, различни от предвидените в настоящата директива, се дават отделно. Тази разпоредба не се прилага за търговските марки или за наименованието на предприятието, което може да се постави непосредствено преди или след данните, предвидени от настоящата директива.
Ако обаче, когато текстилен продукт се предлага за продажба или се продава на потребителя съгласно посоченото в първа алинея, се посочва търговската марка или наименованието на предприятието, което съдържа като название или като прилагателно, или като корен едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което може да въведе потребителя в заблуждение, търговската марка или наименованието на предприятието трябва да бъдат непосредствено предхождани, или последвани от наименованията, описанията и данните относно състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I с ясен и четлив печатен шрифт.
в)
Държавите-членки могат да изискват, когато текстилните продукти се предлагат за продажба или се продават на крайния потребител на тяхна територия, техните национални езици да бъдат също така използвани при етикетирането и маркирането, изисквано от настоящия член.
В случай на макари, масури, чилета, кълбета или друго малко количество от шевни, прежди за шиене, кърпене или бродиране, възможността, предвидена в първа алинея, може да бъде използвана от държавите-членки само в случай на общо етикетиране за състава върху опаковката или маркировката. Без да се нарушават случаите, предвидени в № 18 на приложение IV, отделни изделия могат да бъдат етикетирани на всеки един от езиците на Общността.
г)
Държавите-членки не могат да забраняват използването на други описания или данни освен предвидените в членове 3, 4 и 5, които се отнасят до характеристиките на продуктите, при които подобни описания или данни са в съответствие с техните практики за лоялна търговия.
Член 9
1. Всеки текстилен продукт, съставен от два или повече компонента, съставени от различни влакна, има поставен етикет, указващ състава на влакната на всеки компонент. Такова етикетиране не е задължително при компоненти, представляващи по-малко от 30 % от общата маса на продукта, с изключение на случаите, когато този компонент представлява основна подплата.
2. Когато два или повече текстилни продукти имат еднакъв влакнест състав и обикновено образуват цялостен продукт, те имат прикрепен само един етикет.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 12:
а)
влакнестият състав на следните корсетни артикули трябва да бъде указан чрез посочване на състава на цялостния продукт или този на компонентите, изброени по-долу, заедно или отделно:
-
за сутиени: външната и вътрешна материя на чашките и гърба,
-
за корсети: предницата, гърба и странични пристягащи елементи,
-
за корсети, комбинирани със сутиен: външната и вътрешна материя на чашките, предните и задните пристягащи елементи и страничните части.
Съставът от влакна на корсетни артикули, различни от изброените в първа алинея, се указва чрез посочване състава на цялостния продукт или, заедно или поотделно, състава на различните компоненти на артикулите; такова етикетиране не е задължително за компоненти, представляващи по-малко от 10 % от общата маса на продукта.
Отделното етикетиране на различните части на посочените корсетни артикули се осъществява по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере за коя част на продукта се отнасят посочените в етикета данни;
б)
влакнестият състав на релефни или печатани текстилни изделия, получени чрез процес на ецване, се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на основната материя и тази на ецваните части. Тези съставки трябва да се упоменат по наименование;
в)
влакнестият състав на бродираните текстилни изделия се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на основната материя и тази на материята за бродиране; тези компоненти се упоменат по наименование; ако избродираните части възлизат на по-малко от 10 % от повърхността на продукта, се посочва само съставът на основната материя;
г)
влакнестият състав на нишките, състоящи се от сърцевина и покритие, направени от различни влакна и предлагани за продажба като такива на крайния потребител, се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на сърцевината и на покритието; тези съставки се упоменават по наименование;
д)
влакнестият състав на кадифените и плюшените текстилни изделия или на текстилните продукти, съдържащи кадифе или плюш, се указва за целия продукт и където продуктът е с различен състав на лицевата и опаковата страна, то може да се посочи поотделно, като се посочват наименованията на влакната;
е)
съставът на подовите настилки и килимите, чиито лицева и опакова страна се състоят от различни влакна, може да се укаже само за състава на лицевата страна, чието наименование се посочва.
Член 10
1. Чрез дерогация от разпоредбите на членове 8 и 9:
а)
за текстилните продукти, изброени в приложение III, които са на един от етапите, посочени в член 2, параграф 1, държавите-членки могат да не изискват етикетиране или маркиране с наименованието или състава. Разпоредбите на членове 8 и 9 обаче се прилагат, когато такива продукти носят етикет или маркировка, указваща наименованието или състава, или търговската марка, или наименованието на предприятието, което включва самото название или названието като прилагателно, или като корен, или пък едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което може да въведе в заблуждение;
б)
когато текстилните продукти, изброени в приложение IV са с еднакъв вид и състав, те могат да се предлагат за продажба заедно под общ етикет за състава, указващ данните за състава, установени от настоящата директива;
в)
съставът на текстилните продукти, продавани на метър, може да се посочва само за дължината или топа, предлагани за продажба.
2. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да осигурят продуктите, посочени в букви б) и в) на параграф 1, да се предлагат за продажба по такъв начин, че крайният потребител да може сам изцяло да се запознае със състава на тези продукти.
Член 11
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, всяка информация, предоставена при пускането на текстилните продукти на пазара, да не може да бъде объркана с наименованията и данните, установени от настоящата директива.
Член 12
За целите на прилагането на член 8, параграф 1 и на останалите разпоредби от настоящата директива относно етикетирането на текстилните продукти процентното съдържание на влакна, посочени в членове 4, 5 и 6 се определя, без да се вземат предвид следните артикули:
1.
за всички текстилни продукти:
нетекстилните части, кантове, етикети и означения, обшивки и гарнитури, които не съставляват неразделна част от продукта, копчета и катарами, облечени с текстилни материали, аксесоари, декорации, нееластични панделки, еластични конци и ленти, прибавени на специфични и точно определени места на продукта и предмет на условията, указани в член 7, видими, разграничими декоративни влакна и антистатични влакна;
2.
а)
за подови настилки и килими: всички съставки, различни от използваемата повърхност;
б)
за платове за тапициране: основи и вътъци за кантове и пълнеж, които не формират лицевата страна на плата;
за пердета и завеси: компонентите, свързващи и запълващи вътъка и основата, които не формират лицевата страна на плата;
в)
за други текстилни продукти: материи за основа и хастар, подплънки и подложки, хастарни и бризентови подплати, шевни и свързващи конци, освен ако заместват основата и/или вътъка на плата, подплънки, които нямат изолиращи функции, и хастари, предмет на член 9, параграф 1.
По смисъла на настоящата разпоредба:
-
материали, представляващи основа или подплата на текстилните продукти, подложка на лицева част, по-специално при одеяла и двойни платове, и опакова страна за кадифени и плюшени материи и сродни продукти няма да бъдат считани за отделящи се хастари.
-
„подплънки и подложки“ означават нишки или материи, добавяни на специфични и точно определени места на текстилните продукти за тяхното заздравяване или за да им придаде твърдост или плътност;
3.
промазващи, свързващи и подлепващи материали, пълнежи, импрегниращи вещества, допълнителни багрила, вещества за щамповане и други вещества за текстилна обработка. При липса на разпоредби на Общността, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тези артикули да не бъдат представени в количества, които могат да въведат потребителя в заблуждение.
Член 13
1. Проверки по това дали съставът на текстилните продукти е в съответствие с информацията, предоставена съгласно настоящата директива, се осъществяват чрез методи за анализ, определени в директивите, посочени в параграф 2.
За тази цел процентното съдържание на влакната в членове 4, 5 и 6 се определят чрез прилагането към безводната маса на всяко влакно на съответно приетото допустимо отклонение, установено в приложение II, след като се отстранят елементите, посочени в член 12, параграфи 1, 2 и 3.
2. Отделни директиви ще уточнят методите за вземане на проби и анализ, които да се използват в държавите-членки за определянето на влакнестия състав на продуктите, предмет на настоящата директива.
Член 14
1. Никоя държава-членка не може, поради причини, свързани с наименованията или характеристиките на състава, да забрани или да възпрепятства пускането на пазара на текстилните продукти, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
2. Разпоредбите на настоящата директива не изключват прилагането на действащите разпоредби във всяка държава-членка относно защитата на индустриалната и търговската собственост, относно указанията за произход, наименованията за произход и защита срещу нелоялна конкуренция.
Член 15
Разпоредбите на настоящата директива не се прилагат към текстилни продукти, които:
1.
са предназначени за износ в трети страни;
2.
влизат в страните-членки под митнически контрол за транзитни цели;
3.
са внасяни от трети страни за активно усъвършенстване;
4.
са договорени с лица работещи надомно или със самостоятелни предприятия, които работят с материали на ишлеме.
Член 16
1. Допълненията към приложение I и допълненията и измененията към приложение II на настоящата директива, които са необходими за адаптирането на тези приложения към техническия прогрес се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 6 на Директива 96/73/ЕО.
2. Новият метод за количествен анализ на двукомпонентни и трикомпонентни смеси, различни от тези посочени в Директива 96/73/ЕО и Директива 73/44/ЕИО на Съвета от 26 февруари 1973 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно количествения анализ на трикомпонентни меланжи от текстилни влакна (6) също да се определя по тази процедура.
3. Комитетът, указан в член 5 от Директива 96/73/ЕО, е наречен „Комитет за директиви относно текстилните наименования и етикетиране“.
Член 17
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националните си законодателства, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 18
Директивите, изброени в приложение V, част А, се отменят, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране, установени в приложение V, част Б.
Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива и следва да бъдат тълкувани в съответствие с таблицата на съответствие, съдържаща се в приложение VI.
Член 19
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Настоящата директива влиза в сила на 20-тия ден след нейното публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 16 декември 1996 година.