KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1768/95 af 24. juli 1995 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende landbrugsundtagelsen i artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 14, stk. 3,
ud fra følgende betragtninger:
Artikel 14 i grundforordningen omhandler en undtagelse fra EF-sortsbeskyttelsen (landbrugsundtagelsen), og formålet hermed er at opretholde landbrugsproduktionen;
der skal på grundlag af de kriterier, der er fastlagt i grundforordningens artikel 14, stk. 3, fastsættes gennemførelsesbestemmelser om de nærmere regler for håndhævelsen af denne undtagelse og for beskyttelsen af planteforædlernes og landbrugernes legitime interesser;
nærværende forordning indeholder disse nærmere regler, idet den navnlig fastlægger de forpligtelser for landbrugere, forarbejdningsvirksomheder og indehavere, der følger af ovennævnte kriterier;
disse forpligtelser vedrører hovedsagelig landbrugernes betaling af et rimeligt vederlag til indehaveren for anvendelsen af undtagelsesbestemmelsen, meddelelse af oplysninger, sikring af, at et forarbejdet produkt er identisk med det høstudbytte, der er indleveret til forarbejdning, samt kontrol med, at bestemmelserne om undtagelsen overholdes;
definitionen af de »små landbrugere«, der ikke skal betale indehaveren et vederlag for anvendelse af undtagelsen, kompletteres desuden, navnlig hvad angår landbrugere, der dyrker visse foderplanter og kartofler;
Kommissionen vil i hele Fællesskabet nøje overvåge, hvilke virkninger den i grundforordningen fastlagte definition af »små landbrugere«, navnlig hvad angår forholdene vedrørende jordudtagning og - for kartoflers vedkommende - størrelsen af det maksimale areal, vil have for betydningen af det vederlag, der er fastlagt i artikel 5, stk. 3, i nærværende forordning, og om nødvendigt fremsætte passende forslag eller træffe hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre en sammenhængende ordning i hele Fællesskabet med hensyn til forholdet mellem anvendelsen af formeringsmateriale produceret på licens og anvendelsen af høstede produkter i medfør af undtagelsesbestemmelsen i grundforordningens artikel 14;
det har imidlertid endnu ikke været muligt at vurdere det omfang, i hvilket der er gjort brug af tilsvarende undtagelser i medlemsstaternes nugældende lovgivninger, sammenholdt med de beløb, der i øjeblikket opkræves for produktion på licens af formeringsmateriale af sorter, der er beskyttet under ovennævnte lovgivninger i medlemsstaterne;
Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt i medfør af de beføjelser, der i grundforordningens artikel 14, stk. 3, er tillagt EF-lovgiveren, foretage en endelig fastsættelse af størrelsen af det rimelige vederlag, som skal være betydeligt lavere end det beløb, der opkræves for en licens til produktion af formeringsmateriale;
begyndelsesniveauet og proceduren for senere tilpasninger bør dog fastlægges så hurtigt som muligt og senest den 1. juli 1997;
formålet med denne forordning er endvidere at fastlægge forholdet mellem EF-sortsbeskyttelsen og de rettigheder, der følger af artikel 14 i grundforordningen, på den ene side, og mellem den til landbrugeren givne tilladelse og landbrugerens bedrift på den anden;
endelig bør følgerne af, at sådanne forpligtelser ikke efterkommes, præciseres;
administrationsrådet er blevet hørt;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Sortsbeskyttelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning indeholder gennemførelsesbestemmelserne vedrørende de nærmere regler for håndhævelsen af undtagelsen i grundforordningens artikel 14, stk. 1.
2. Reglerne gælder for den i grundforordningens artikel 13, stk. 1, omhandlede indehavers rettigheder og forpligtelser og udøvelse og opfyldelse heraf samt for tilladelsen og dens anvendelse og for landbrugerens forpligtelser og opfyldelse heraf, i det omfang vedkommende rettigheder, tilladelse og forpligtelser kan udledes af grundforordningens artikel 14. Reglerne gælder også for rettigheder, tilladelse og forpligtelser for andre, som kan udledes af grundforordningens artikel 14, stk. 3.
3. Medmindre der er fastsat andet i denne forordning, er de nærmrere forhold vedrørende udøvelsen af rettigheder, anvendelsen af tilladelser og opfyldelsen af forpligtelser undergivet lovgivningen, herunder den internationale privatret, i den medlemsstat, i hvilken den landbrugers bedrift, som undtagelsen anvendes for, er beliggende.
Artikel 2
Beskyttelsen af interesser
1. De i artikel 1 omhandlede nærmere regler gennemføres såvel af indehaveren, der repræsenterer forædleren, som af landbrugeren på en sådan måde, at begge parters legitime interesser beskyttes.
2. De legitime interesser anses ikke for at være beskyttet, hvis en eller flere af disse interesser skades uden hensyntagen til behovet for at opretholde en rimelig ligevægt mellem alle disse interesser eller til behovet for, at formålet med en given regel og de faktiske virkninger af dens gennemførelse står i forhold til hinanden.
KAPITEL 2
INDEHAVEREN OG LANDBRUGEREN
Artikel 3
Indehaveren
1. De rettigheder og forpligtelser for indehaveren, som følger af grundforordningens artikel 14, og som nærmere er fastlagt i denne forordning, kan ikke overdrages til andre, idet dette dog ikke gælder for retten til et rimeligt vederlag som omhandlet i artikel 5, hvis dettes størrelse allerede kan fastlægges. De vil imidlertid være indeholdt i de rettigheder og forpligtelser, der er omfattet af den overdragelse af EF-sortsbeskyttelsen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 23.
2. De i stk. 1 omhandlede rettigheder kan påberåbes af enkelte indehavere, af flere indehavere i forening eller af en sammenslutning af indehavere, der på EF-plan, nationalt, regionalt eller lokalt plan er etableret i Fællesskabet. En sammenslutning af indehavere kan kun handle på vegne af sine medlemmer, og kun på vegne af de medlemmer, der har givet sammenslutningen en skriftlig fuldmagt hertil. Sammenslutningen ved en eller flere af sine repræsentanter eller ved de af sammenslutningen bemyndigede sagkyndige inden for grænserne af disses respektive fuldmagter.
3. En repræsentant for indehaveren eller for en sammenslutning af indehaver og en bemyndiget sagkyndig skal
a) have bopæl eller have sit hovedsæde eller forretningssted inden for Fællesskabets område, og
b) skriftligt være bemyndiget af indehaveren eller sammenslutningen, og
c) forelægge bevis for, at kravene i litra a) og b) er opfyldt, enten ved henvisning til relevante oplysninger herom, som indehavere har offentliggjort eller meddelt til landbrugsorganisationer, eller på anden måde og på anmodning forelægge en kopi af den i litra b) omhandlede skriftlige fuldmagt for enhver landbruger, over for hvem vedkommende påberåber rettighederne.
Artikel 4
Landbrugeren
1. Den tilladelse og de forpligtelser for landbrugeren, der kan udledes af grundforordningens artikel 14, og som er fastlagt i nærværende forordning eller i bestemmelser, der er vedtaget i henhold til nærværende forordning, kan ikke overdrages til andre. De vil imidlertid være indeholdt i de rettigheder og forpligtelser, der er omfattet af en overdragelse af landbrugerens bedrift, medmindre der, for så vidt angår den i artikel 5 omhandlede forpligtelse til at betale et rimeligt vederlag, er aftalt andet i dokumentet om overdragelsen af bedriften. Overdragelsen af tilladelsen og forpligtelserne får virkning på samme tidspunkt som det, hvor overdragelsen af bedriften får virkning.
2. Ved en »egen bedrift« som omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 1, forstås enhver bedrift eller del heraf, som landbrugeren faktisk udnytter til plantedyrkning, det være sig som ejer eller på anden måde, hvor bedriften ledes på hans ansvar og for hans regning, eksempelvis ved forpagtning. Hvis en bedrift eller en del deraf overlades til andre med henblik på udnyttelse, er dette at betragte som en overdragelse som omhandlet i stk. 1.
3. Den eller de personer, der er ejere af bedriften på det tidspunkt, hvor der fremsættes påkrav om opfyldelse af en forpligtelse, anses for at være landbrugeren, medmindre vedkommende fremlægger bevis for, at den landbruger, der i henhold til stk. 1 og 2 skal opfylde forpligtelsen, er en anden.
KAPITEL 3
VEDERLAG
Artikel 5
Vederlagets størrelse
1. Størrelsen af det rimelige vederlag, der i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 3, fjerde led, skal betales til indehaveren, kan fastsættes i en kontrakt mellem indehaveren og den pågældende landbruger.
2. Hvis en sådan kontrakt ikke er indgået eller ikke finder anvendelse, skal vederlaget være betydeligt lavere end det beløb, der opkræves for en licens til produktion af formeringsmateriale af den laveste kategori, der officielt kan certificeres, af samme sort i samme område.
Hvis der ikke i det område, hvor landbrugerens bedrift er beliggende, foregår nogen produktion på licens af formeringsmateriale af den pågældende sort, og hvis der ikke er noget ensartet niveau for dette beløb i hele Fællesskabet, skal vederlaget være betydeligt lavere end det beløb, der normalt med dette formål indregnes i den pris, til hvilken formeringsmateriale af den laveste kategori, der officielt kan certificeres, af den pågældende sort sælges i det pågældende område, såfremt dette ikke er højere end det ovennævnte beløb, der opkræves i det område, hvor formeringsmaterialet er produceret.
3. Vederlaget anses for at være betydeligt lavere i den i grundforordningens artikel 14, stk. 3, fjerde led, omhandlede forstand og som anført i stk. 2, hvis det ikke overstiger, hvad der er nødvendigt for, at det som en økonomisk faktor af betydning for omfanget af undtagelsesbestemmelsens udnyttelse kan skabe eller opretholde et rimeligt afbalanceret forhold mellem anvendelsen af formeringsmateriale produceret på licens og udsåningen af det høstede produkt af de forskellige sorter, der er omfattet af EF-sortsbeskyttelse.
Artikel 6
Individuel forpligtelse til betaling
1. Medmindre andet følger af stk. 2, opstår landbrugerens forpligtelse til at betale det rimelige vederlag på det tidspunkt, hvor han faktisk anvender det høstede produkt til formering på marken.
Indehaveren kan bestemme betalingstidspunktet og betalingsmåden. Han kan dog ikke bestemme et betalingstidspunkt, der ligger forud for det tidspunkt, hvor forpligtelsen er opstået.
2. Hvis der er tale om en EF-sortsbeskyttelse, der er meddelt i henhold til grundforordningens artikel 116, opstår den individuelle forpligtelse for en landbruger, der er berettiget til at påberåbe sig grundforordningens artikel 116, stk. 4, andet led, på det tidspunkt, hvor han efter den 30. juni 2001 faktisk gør brug af det høstede produkt til formering på marken.
Artikel 7
Små landbrugere
1. Et areal, hvorpå der dyrkes planter, i den i grundforordningens artikel 14, stk. 3, tredje led, omhandlede forstand, er et areal, der er tilsået med henblik på regelmæssig dyrkning og høst. Som et areal, hvorpå der dyrkes planter, anses ikke skovarealer, permanente græsgange udlagt for mere end fem år, permanente naturlige grønne områder og tilsvarende tilfælde, som Det Stående Udvalg for Sortsbeskyttelse måtte fastlægge.
2. Arealer på landbrugerens bedrift, på hvilke der er dyrket planter, men som midlertidigt eller endeligt er omfattet af jordudtagning i det produktionsår fra den 1. juli til den 30. juni det følgende kalenderår (»produktionsåret«), hvor betalingen af vederlaget forfalder, anses for at være arealer, på hvilke der stadig dyrkes planter, hvis der til jordudtagningen ydes tilskud eller godtgørelser fra Fællesskabet eller den pågældende medlemsstat.
3. Uden at bestemmelserne i grundforordningens artikel 14, stk. 3, tredje led, første underled, derved berøres, forstås ved små landbrugere, for så vidt angår de øvrige plantesorter, (grundforordningens artikel 14, stk. 3, tredje led, andet underled), landbrugere, som
a) for så vidt angår foderplanter omfattet af sidstnævnte bestemmelse:
uanset det areal, på hvilket de dyrker andre planter end de pågældende foderplanter, ikke dyrker disse foderplanter for en periode på mere end fem år på et areal, der overstiger der areal, der er påkrævet til at dyrke 92 tons korn pr. høst.
b) for så vidt angår kartofler: uanset det areal, på hvilket de dyrker andre planter end kartofler, ikke dyrker kartofler på et areal, der overstiger det areal, der er påkrævet til produktion af 185 tons kartofler pr. høst.
4. Beregningen af de i stk. 1, 2 og 3 omhandlede arealer foretages for hver medlemsstats område:
- for så vidt angår plantearter, der er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 (2), og for så vidt angår andre foderplanter end dem, der allerede er omfattet af bestemmelserne deri, i overensstemmelse med nævnte forordning, særlig artikel 3 og 4, eller med bestemmelser, der vedtages i henhold til nævnte forordning, og
- for så vidt angår kartofler, på grundlag af det gennemsnitlige hektarudbytte i den pågældende medlemsstat, der er konstateret i overensstemmelse med de statistiske oplysninger, der er meddelt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 959/93 af 5. april 1993 om statistiske oplysninger, der skal tilvejebringes af medlemsstaterne vedrørende andre afgrøder end korn (3).
5. En landbruger, der hævder at tilhøre gruppen af »små landbrugere«, skal, hvis der opstår strid herom, forelægge bevis for, at betingelserne for denne kategori af landbrugere er opfyldt. I den forbindelse finder betingelserne vedrørende »mindre producenter« som omhandlet i artikel 8, stk. 1 og 2 i forordning (EØF) nr. 1765/92 dog ikke anvendelse, medmindre indehaveren giver sit samtykke hertil.
KAPITEL 4
OPLYSNINGER
Artikel 8
Oplysninger fra landbrugeren
1. De relevante oplysninger, som landbrugeren i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 3, sjette led, skal meddele indehaveren, kan nærmere fastlægges i en kontrakt mellem indehaveren og den pågældende landbruger.
2. Hvis en sådan kontrakt ikke er blevet indgået eller ikke finder anvendelse, skal landbrugeren, uden at kravene om oplysninger i andre EF-bestemmelser eller i medlemsstaternes lovgivninger derved indskrænkes, efter anmodning fra indehaveren afgive en erklæring med de relevante oplysninger til indehaveren. Følgende forhold anses for at være relevante:
a) landbrugerens navn og bopæl samt adressen på hans bedrift
b) oplysning om, hvorvidt landbrugeren har anvendt det høstede produkt af en eller flere af indehaverens sorter til udsåning på bedriftens marker
c) hvis landbrugeren har foretaget en sådan anvendelse, den mængde af det høstede produkt af den eller de pågældende sorter, som landbrugeren har anvendt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 1
d) på samme betingelse navn og adresse på den eller de personer, der som tjenesteydelse har forarbejdet det pågældende høstede produkt for ham med henblik på udsåning
e) hvis de i henhold til litra b), c) eller d) meddelte oplysninger ikke kan bekræftes i overensstemmelse med artikel 14, angivelse af mængden af det af en licens omfattede formeringsmateriale af de pågældende sorter, der er anvendt, samt navn og adresse på leverandøren eller leverandørerne heraf, og
f) hvis landbrugeren påberåber sig grundforordningens artikel 116, stk. 4, andet led, oplysning om, hvorvidt han allerede tidligere har anvendt den pågældende sort til det i grundforordningens artikel 14, stk. 1, beskrevne formål uden at betale vederlag, og i bekræftende fald siden hvornår.
3. De i stk. 2, litra b), c), d) og e), omhandlede oplysninger skal vedrøre det løbende produktionsår og et eller flere af de tre foregående produktionsår, for hvilken indehaveren endnu ikke har fremsat nogen anmodning om oplysninger i overensstemmelse med stk. 4 eller 5.
Det første produktionsår, som oplysningerne skal vedrøre, skal dog være det, i hvilket den første sådanne anmodning blev fremsat vedrørende den eller de pågældende sorter og den pågældende landbruger, forudsat at indehaveren havde truffet egnede foranstaltninger til at sikre, at landbrugeren ved køb af formeringsmateriale af den eller de pågældende sorter forud herfor eller på dette tidspunkt i det mindste fik oplysning om, at der var indgivet ansøgning om meddelelse om EF-sortsbeskyttelse eller meddelt sådan beskyttelse samt betingelserne for anvendelsen af det pågældende formeringsmateriale.
I tilfælde af sorter, der er omfattet af grundforordningens artikel 116, og landbrugere, der er berettigede til at påberåbe sig grundforordningens artikel 116, stk. 4, andet led, skal det første produktionsår være 2001/02.
4. Indehaveren skal i sin anmodning angive sit navn og sin adresse, den eller de sorter, for hvilke han ønsker oplysninger samt en henvisning til den relevante EF-sortsbeskyttelse. Hvis landbrugeren kræver det, skal anmodningen fremsættes skriftligt, og der skal forelægges bevis for indehaverens EF-sortsbeskyttelse. Anmodningen skal fremsættes direkte til den pågældende landbruger, jf. dog stk. 5.
5. En anmodning, der ikke er fremsat direkte over for den pågældende landbruger, anses for at opfylde betingelsen i stk. 4, tredje punktum, hvis den er tilstillet landbrugerne via nedennævnte organer eller personer med disses respektives forudgående samtykke:
- landbrugerorganisationer eller kooperativer, for så vidt angår alle de landbrugere, der er medlemmer af en sådan organisation eller et sådant kooperation, eller
- forarbejdningsvirksomheder, for så vidt angår alle landbrugere, for hvem disse i det løbende produktionsår og i de tre forudgående produktionsår, begyndende med det i stk. 3 anførte produktionsår, har forarbejdet høstudbyttet med henblik på udsåning, eller
- leverandører af formeringsmateriale under licens af indehaverens sorter, for så vidt angår alle landbrugere, til hvem de har leveret sådant formeringsmateriale i det løbende produktionsår og i de tre foregående produktionsår, begyndende med det i stk. 3 angivne produktionsår.
6. Ved en anmodning, der fremsættes i overensstemmelse med stk. 5, er angivelsen af de enkelte landbrugere ikke nødvendig. De pågældende landbrugere kan bemyndige organisationerne, kooperativerne, forarbejdningsvirksomhederne til at fremsende de krævede oplysninger til indehaveren.
Artikel 9
Oplysninger fra forarbejdningsindustrien
1. De relevante oplysninger, om forarbejdningsvirksomheden skal meddele indehaveren i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 3, sjette led, kan nærmere fastlægges i en kontrakt mellem indehaveren og den pågældende forarbejdningsvirksomhed.
2. Hvis en sådan kontrakt ikke er indgået eller ikke finder anvendelse, skal forarbejdningsvirksomheden, uden at dette i øvrigt indskrænker oplysningskravene i andre EF-bestemmelser eller i medlemsstaternes lovgivninger, på anmodning af indehaveren afgive en erklæring til denne med de relevante oplysninger. Følgende forhold anses for at være relevante:
a) forarbejderens navn og bopæl samt den officielle adresse på hans virksomhed
b) angivelse af, hvorvidt forarbejdningsvirksomheden som tjenesteydelse har forarbejdet høsten af én eller flere af indehaverens sorter med henblik på udsåning, såfremt sorten eller sorterne var angivet over for forarbejdningsvirksomheden eller på anden måde var denne bekendt
c) hvis forarbejdningsvirksomheden har leveret en sådan tjenesteydelse, mængden af det høstede produkt af den eller de pågældende sorter, som med henblik på udsåning er blevet forarbejdet af forarbejdningsvirksomheden, og den samlede mængde, der er opnået ved forarbejdningen
d) dato og sted for den i litra c) omhandlede forarbejdning
e) navn og adresse på den eller de personer, som de i litra c) omhandlede forarbejdningstjenesteydelser er leveret til, samt de respektive mængder.
3. Oplysningerne i henhold til stk. 2, litra b), c), d) og e), skal vedrøre det løbende produktionsår og et eller flere af de tre foregående produktionsår, for hvilket indehaveren ikke tidligere har fremsat en anmodning i henhold til stk. 4 eller 5; det første produktionsår, som oplysningerne skal vedrøre, skal dog være det, i hvilket den første af sådanne anmodninger blev fremsat vedrørende den eller de pågældende sorter og den pågældende forarbejdningsvirksomhed.
4. Artikel 8, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse.
5. En anmodning, der ikke er fremsat direkte over for den pågældende forarbejdningsvirksomhed, anses for at være i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, tredje punktum, hvis den er tilstillet forarbejdningsvirksomhederne via følgende organer eller personer med disses respektives forudgående samtykke:
- organisationer af forarbejdningsvirksomheder i Fællesskabet, som er etableret på EF-plan eller på nationalt, regionalt eller lokalt plan, for så vidt angår forarbejdningsvirksomheder, der er medlemmer af eller repræsenteret i en sådan organisation
- landbrugere, for så vidt angår alle forarbejdningsvirksomheder, der i det løbende produktionsår og i de tre foregående produktionsår, begyndende med det i stk. 3 angivne produktionsår, som tjenesteydelse for landbrugerne har forarbejdet det pågældende produkt med henblik på udsåning.
6. I en anmodning, der fremsættes i overensstemmelse med stk. 5, er en angivelse af den enkelte forarbejdningsvirksomhed ikke nødvendig. Organisationerne eller landbrugerne kan af de pågældende forarbejdningsvirksomheder bemyndiges til at fremsende de krævede oplysninger til indehaveren.
Artikel 10
Oplysninger fra indehaveren
1. De oplysninger, som indehaveren skal meddele landbrugeren i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 3, fjerde led, kan nærmere fastlægges i en kontrakt mellem landbrugeren og den pågældende indehaver.
2. Hvis en sådan kontrakt ikke er indgået eller ikke finder anvendelse, skal indehaveren, uden at dette i øvrigt indskrænker oplysningskravene i andre EF-bestemmelser eller i medlemsstaternes lovgivninger, efter anmodning fra den landbruger, fra hvem indehaveren har krævet betaling af det i artikel 5 omhandlede vederlag, meddele landbrugeren en erklæring med de relevante oplysninger. Følgende forhold anses for at være relevante:
- det beløb, der opkræves for produktion på licens af formeringsmateriale af den laveste kategori, der officielt kan certificeres, af samme sort i det område, hvor landbrugerens bedrift er beliggende, eller
- hvis produktion af licens af formeringsmateriale af den pågældende sort ikke har fundet sted i det område, hvor landbrugerens bedrift er beliggende, og hvis der ikke er et ensartet niveau for nævnte beløb for hele Fællesskabet, det beløb, der med ovennævnte formål indgår i den pris, til hvilken formeringsmateriale af den laveste kategori, der officielt kan certificeres, af den pågældende sort sælges i nævnte område, samt det beløb af ovennævnte art, der opkræves i det område, hvor formeringsmaterialet er blevet produceret.
Artikel 11
Oplysninger fra de officielle organer
1. En anmodning om oplysninger om den faktiske anvendelse til udsåning af materiale af særlige arter eller sorter eller om resultaterne af en sådan anvendelse, som en indehaver retter til et officielt organ, skal fremsættes skriftligt. I en sådan anmodning skal indehaveren angive sit navn og sin adresse, den eller de sorter han er interesseret i oplysninger om, og arten af de oplysninger, han ønsker. Vedkommende skal også forelægge bevis for sin EF-beskyttelse.
2. Det officielle organ må kun tilbageholde de oplysninger, der er anmodet om, på nedenstående betingelser, idet anvendelsen af artikel 12 dog ikke derved indskrænkes:
- hvis det ikke er beskæftiget med overvågning af landbrugsproduktionen, eller
- hvis det ifølge EF-bestemmelser eller medlemsstaternes bestemmelser om fortrolighed med hensyn til offentlige organers aktiviteter ikke er tilladt at meddele sådanne oplysninger til indehaverne, eller
- hvis det i henhold til de EF-bestemmelser eller de nationale bestemmelser, ifølge hvilke oplysningerne er blevet indsamlet, er undergivet organets skøn, hvorvidt sådanne oplysninger skal tilbageholdes, eller
- hvis de oplysninger, der anmodes om, ikke eller ikke længere er tilgængelige, eller
- hvis sådanne oplysninger kan tilvejebringes ved det officielle organs normale varetagelse af sine opgaver, eller
- hvis sådanne oplysninger kun kan tilvejebringes ved en ekstra indsats eller gennem ekstra omkostninger, eller
- hvis sådanne oplysninger specielt vedrører materiale, der ikke tilhører indehaverens sorter.
De pågældende officielle organer skal underrette Kommissionen om, hvorledes de udøver det i tredje led omhandlede skøn.
3. Ved meddelelsen af oplysninger må det officielle organ ikke behandle indehaverne forskelligt. Det officielle organ kan meddele indehaveren de oplysninger, der er anmodet om, i form af kopier af dokumenter, der indeholder yderligere oplysninger ud over dem, der vedrører materiale af indehaverens sorter, såfremt der drages omsorg for, at enhver mulighed for at identificere enkeltpersoner, som er beskyttet i henhold til de i artikel 12 omhandlede bestemmelser, er blevet fjernet.
4. Hvis det officielle organ beslutter at tilbageholde de oplysninger, der er anmodet om, skal det give den indehaver, der har fremsat anmodningen, skriftlig meddelelse herom, og anføre begrundelsen for den trufne beslutning.
Artikel 12
Beskyttelse af personoplysninger
1. Enhver person, der meddeler eller modtager oplysninger i henhold til artikel 8, 9, 10 eller 11, er med hensyn til personoplysninger undergivet EF-bestemmelserne og medlemsstaternes lovgivninger om beskyttelse af enkeltpersoner, for så vidt angår behandlingen af personoplysninger og den frie udveksling heraf.
2. Enhver person, der modtager oplysninger i henhold til artikel 8, 9, 10 eller 11, må ikke uden forudgående samtykke fra den person, der har meddelt oplysningerne, videregive nogen del af disse oplysninger til en anden person eller anvende dem til andre formål end håndhævelse af EF-sortsbeskyttelse henholdsvis udnyttelse af den i grundforordningens artikel 14 givne tilladelse.
KAPITEL 5
ANDRE FORPLIGTELSER
Artikel 13
Forpligtelser i forbindelse med forarbejdning uden for landbrugerens bedrift
1. Uden at de begrænsninger, som medlemsstaterne måtte have fremsat i medfør af grundforordningens artikel 14, stk. 3, andet led, derved berøres, må høstudbyttet af en sort, der er omfattet af EF-sortsbeskyttelse, ikke uden indehaverens forudgående samtykke fjernes fra den bedrift, hvor det er høstet, for at blive forarbejdet med henblik på udsåning, medmindre landbrugeren
a) har truffet egnede foranstaltninger til at sikre, at det produkt, der indleveres til forarbejdning, er identisk med det forarbejdede produkt, og
b) sikrer sig, at den faktiske forarbejdning foretages af en forarbejdningsvirksomhed, der som tjenesteydelse foretager forarbejdning af høstudbytte med henblik på udsåning, og som
- enten er registreret i henhold til bestemmelser i den pågældende medlemsstat, som er vedtaget af hensyn til almenhedens interesse, eller, for så vidt angår de af EF-sortsbeskyttelsen omfattede sorter, over for landbrugeren har forpligtet sig til at give meddelelse om denne aktivitet til det kompetente organ, der er oprettet, udpeget eller bemyndiget hertil i den pågældende medlemsstat, enten gennem et officielt organ eller gennem en sammenslutning af indehavere, landbrugere eller forarbejdningsvirksomheder, med henblik på senere optagelse i en liste, der opstilles af nævnte kompetente organ, og
- over for landbrugeren har forpligtet sig til også at træffe egnede foranstaltninger til at sikre, at det produkt, som landbrugeren indleverer til forarbejdning, er identisk med det forarbejdede produkt.
2. Med henblik på opstillingen af det i stk. 1 omhandlede liste over forarbejdningsvirksomheder kan medlemsstaterne fastsætte kvalifikationskrav, som sådanne forarbejdningsvirksomheder skal opfylde.
3. Det register eller de lister, der er omhandlet i stk. 1, skal offentliggøres eller gøres tilgængelig for sammenslutningerne af henholdsvis indehavere, landbrugere og forarbejdningsvirksomheder.
4. De i stk. 1 omhandlede lister skal være opstillet senest den 1. juli 1997.
KAPITEL 6
INDEHAVERENS KONTROL
Artikel 14
Kontrol med landbrugerne
1. For at indehaveren kan kontrollere, at grundforordningens artikel 14 overholdes som fastlagt i nærværende forordning, for så vidt angår opfyldelsen af landbrugerens forpligtelser, skal landbrugeren efter anmodning fra indehaveren
a) tilvejebringe dokumentation til støtte for sine erklæringer med oplysninger i henhold til artikel 8 ved forelæggelsen af tilrådighedværende relevante dokumenter såsom fakturaer, anvendte etiketter eller anden passende dokumentation som den i artikel 13, stk. 1, litra a), krævede vedrørende
- en tredjemands leverance af tjenesteydelser i form af forarbejdning af høstudbyttet af en af indehaverens sorter med henblik på udsåning, eller
- i det i artikel 8, stk. 2, litra e), omhandlede tilfælde leverance af formeringsmateriale af en af indehaverens sorter
eller ved forevisning af arealer eller lagerfaciliteter
b) forelægge eller tilvejebringe det i artikel 4, stk. 3, eller artikel 7, stk. 5, krævede bevis.
2. Uden at andre EF-bestemmelser eller medlemsstaternes lovgivninger derved berøres, skal landbrugeren mindst opbevare dokumenter og dokumentation som omhandlet i stk. 1 i den i artikel 8, stk. 3, nævnte periode, for så vidt angår anvendte etiketter dog kun såfremt de oplysninger, der blev givet i forbindelse med det i artikel 8, stk. 3, andet afsnit, omhandlede formeringsmateriale, indeholdt anvisning om at opbevare etiketten vedrørende det pågældende materiale.
Artikel 15
Kontrol med forarbejdningsvirksomhederne
1. For at indehaveren kan kontrollere, at grundforordningens artikel 14 overholdes som fastlagt i nærværende forordning, for så vidt angår opfyldelsen af forarbejdningsvirksomhedens forpligtelser, skal forarbejdningsvirksomheden efter anmodning fra indehaveren tilvejebringe dokumentation til støtte for sine erklæringer med oplysninger i henhold til artikel 9 ved forelæggelse af tilrådighedværende relevante dokumenter såsom fakturaer og dokumentation, der er egnet til identificering af materiale, eller enhver anden relevant dokumentation som krævet i henhold til artikel 13, stk. 1, litra b), andet led, eller prøver af forarbejdet materiale vedrørende hans levering af tjenesteydelser i form af forarbejdning af høstudbyttet af en af indehaverens sorter for landbrugere med henblik på udsåning, eller ved forevisning af forarbejdnings- eller lagerfaciliteter.
2. Uden at andre EF-bestemmelser eller medlemsstaternes lovgivninger derved berøres, skal forarbejdningsvirksomhederne mindst opbevare dokumentater og dokumentation som omhandlet i stk. 1 i den i artikel 9, stk. 3, angivne periode.
Artikel 16
Kontrollens art
1. Kontrollen foretages af indehaveren. Han kan frit indgå aftaler med henblik på at sikre sig bistand fra landbrugernes, forarbejdningsvirksomhedernes og kooperativernes organisationer og fra andre kredse inden for landbruget.
2. De betingelser vedrørende kontrolmetoderne, der fastlægges i aftaler mellem sammenslutninger af indehavere og landbrugeres eller forarbejdningsvirksomheders organisationer, der i Fællesskabet er etableret på EF-plan, nationalt, regionalt eller lokalt plan, anvendes som retningslinjer, der ved sådanne aftaler skriftligt er meddelt Kommissionen af bemyndigede repræsentanter for de pågældende organisationer og offentliggjort i den »officielle tidende«, der udgives af EF-sortsmyndigheden.
KAPITEL 7
KRÆNKELSER OG SÆRLIGE CIVILRETLIGE SØGSMÅL
Artikel 17
Krænkelser
Indehaveren kan påberåbe sig de af EF-sortsbeskyttelsen omfattede rettigheder over for en person, der overtræder de betingelser eller begrænsninger, der er knyttet til den i grundforordningens artikel 14 omhandlede undtagelse som fastlagt i nærværende forordning.
Artikel 18
Særlige civilretlige søgsmål
1. En person som omhandlet i artikel 17 kan sagsøges af indehaveren med henblik på opfyldelsen af vedkommendes forpligtelser i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 3, som fastlagt i nærværende forordning.
2. Hvis en sådan person gentagne gange forsætligt har misligholdt forpligtelsen i grundforordningens artikel 14, stk. 3, fjerde led, for så vidt angår én eller flere af samme indehavers sorter, er han forpligtet til i henhold til grundforordningens artikel 94, stk. 2, at erstatte indehaveren eventuel yderligere opstået skade, og en sådan erstatning skal mindst omfatte et engangsbeløb svarende til det firedobbelte af det gennemsnitlige beløb, der opkræves for produktion på licens af en tilsvarende mængde formeringsmateriale af beskyttede sorter af den pågældende planteart i samme område, uden at dette dog udelukker erstatning for en eventuel større skade.
KAPITEL 8
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 1995.
31995R1768
L 173/14
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1768/95 НА КОМИСИЯТА
от 24 юли 1995 година
за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г., относно правната закрила на Общността на сортовете растения (основния регламент) (1), и по-специално член 14, параграф 3 от него,
като има предвид, че член 14 от основния регламент предвижда дерогация от правната закрила на Общността на сортовете растения, с цел защита на селскостопанската продукция (селскостопанско освобождаване);
като има предвид, че условията за осъществяване на тази дерогация и за защита на легитимните интереси на селекционера и на земеделския производител, следва да бъдат установени в правила за прилагане, на базата на критериите, предвидени в член 14, параграф 3 от основния регламент;
като има предвид, че настоящият регламент установява тези условия чрез определянето, по-специално, на задълженията на земеделските производители, преработвателите и титулярите, в резултат от гореспоменатите критерии;
като има предвид, че тези задължения се отнасят в много голяма степен към плащането от земеделските производители на справедливо възнаграждение на титуляра за използването на дерогацията, за предоставяне на информация, за гаранция, че продуктът от реколтата, подложен на преработка, е идентичен с този, който е резултат от преработка, както и за контрол на спазването на разпоредбите на дерогацията;
като има предвид също, че определението за „малки земеделски производители“, от които следва да не се изисква плащане на възнаграждение на титуляра за използването на дерогацията, се допълва по-специално по отношение на земеделски производители, отглеждащи определени фуражни растения и картофи;
като има предвид, че Комисията ще контролира стриктно, в цялата Общност, ефекта, който определението на „малки земеделски производители“, както е предвидено в основния регламент, и по-специално относно включването на угари и - в случая с картофите - на максималния размер на площта, посочена в настоящия регламент, може да произведе по отношение на ролята на възнаграждението, както е предвидено в член 5, параграф 3 на настоящия регламент, и, когато е необходимо, ще направи подходящите предложения или предприеме подходящите стъпки с оглед постигане на съгласуваност в цялата Общност по отношение съотношението между използването на лицензиран посадъчен материал и това на продукта от реколтата, съгласно дерогацията, предвидена в член 14 от основния регламент;
като има предвид, че, въпреки това, все още не е възможно да се оцени размерът, до който са използвани сравними дерогации, съгласно настоящото законодателство на държавите-членки, по отношение на сумите, изисквани понастоящем за лицензирана продукция на посадъчен материал от сортове, защитени съгласно гореспоменатото законодателство на държавите-членки;
като има предвид, че следователно Комисията може понастоящем да не е способна да дефинира по подходящ начин, в рамките на обхвата на отговорност, даден на законодателя на Общността, съгласно член 14, параграф 3 от основния регламент, нивото на справедливо възнаграждение, което трябва да бъде чувствително по-ниско от сумата, искана за лицензирано производство на посадъчен материал;
като има предвид, че, въпреки това, първоначалното ниво, както и системата за последващи приспособявания, следва да бъдат определени колкото е възможно по-скоро и не по-късно от 1 юли 1997 г.;
като има предвид, че настоящият регламент цели определянето на връзката между правната закрила на Общността на сортовете растения и правата, които произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент, от една страна, и тези между даденото одобрение на земеделския производител и неговото стопанство, от друга;
като има предвид последно, че последствията от неспазване на задълженията, които произтичат от съответните разпоредби, следва да бъдат уточнени;
като има предвид, че Административният съвет е бил консултиран;
като има предвид, че разпоредбите, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по правната закрила на сортовете растения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент установява реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 1 от основния регламент.
2. Условията се прилагат за правата на титуляра и тяхното упражняване, както и за задълженията и тяхното изпълнение от титуляра, по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент; условията се прилагат също така и за разрешението на земеделския производител и използването му, както и за задълженията и тяхното изпълнение, от земеделския производител, в степента, в която тези права, разрешения и задължения произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент. Те се прилагат също така по отношение на правата, разрешенията и задълженията, които произтичат от разпоредбите на член 14, параграф 3 от основния регламент по отношение на трети лица.
3. Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, подробностите относно упражняването на правата, използването на разрешения или изпълнението на задълженията се регулират от правото на държавата-членка, включително нейното международно частно право, в която е разположено стопанството на земеделския производител, за което се прилага дерогацията.
Член 2
Защита на интереси
1. Условията, посочени в член 1, се прилагат както от титуляра, представляващ селекционера, така и от земеделския производител по такъв начин, че да се защитават легитимните им взаимни интереси.
2. Легитимните интереси не следва да се считат за защитени, ако един или повече от интересите са повлияни негативно, без да се вземе предвид нуждата да се поддържа разумен баланс между всички тях, или нуждата от пропорционалност между целта на съответното условие и действителния ефект от неговото прилагане.
ГЛАВА 2
ТИТУЛЯР И ЗЕМЕДЕЛСКИ ПРОИЗВОДИТЕЛ
Член 3
Титуляр
1. Правата и задълженията на титуляра, които произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент, различни от правата върху вече определено заплащане на разумно възнаграждение, посочено в член 5, не могат да бъдат предмет на прехвърляне на трети лица. Въпреки това, те се включват в правата и задълженията, които са предмет на прехвърляне на правна закрила на Общността на сортовете растения, съгласно разпоредбите на член 23 от основния регламент.
2. Правата, посочени в параграф 1, могат да бъдат предявени от индивидуални титуляри, колективно от няколко титуляри или от организация на титуляри, която е създадена в Общността, на равнище Общност, на национално, регионално или местно равнище. Организацията на титулярите може да действа само от името на своите членове, и само от името на тези от тях, които са дали писмено съответно пълномощно на организацията. Тя действа чрез един или повече от своите представители, или чрез акредитирани от нея одитори, в рамките на техните съответни пълномощия.
3. Представителят на титуляр или на организация на титуляри, както и акредитиран одитор:
а)
има местожителство, седалище или е установен на територията на Общността; и
б)
е упълномощен писмено от титуляра или организацията; и
в)
представя доказателство за условията, предвидени в букви а) и б), или чрез препратка към съответна информация, публикувана от титуляра или изпратени от титулярите до организациите на земеделските производители, или по друг начин и представя, при поискване, копие от писменото пълномощно, посочено в буква б), за всеки земеделски производител, срещу когото той предявява права.
Член 4
Земеделски производител
1. Разрешението и задълженията на земеделския производител, които произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент или в разпоредбите, приети съгласно настоящия регламент, не могат да бъдат предмет на прехвърляне на трети лица. Въпреки това, те се включват в правата и задълженията, които са предмет на прехвърлянето на стопанството на земеделския производител, освен ако по отношение на задължението да плати справедливото възнаграждение, посочено в член 5, е договорено нещо друго при прехвърлянето на стопанството. Прехвърлянето на разрешението и задълженията поражда ефект по същото време, по което става прехвърлянето на стопанството.
2. За „собствено стопанство“ по смисъла на член 14, параграф 1 от основния регламент се счита всяко стопанство или част от него, което земеделският производител действително използва за отглеждане на растения, като негова собственост или управлявано по друг начин на негова отговорност и за негова сметка, по-специално в случай на стопанства под аренда. Разпореждането със стопанство или с част от него с оглед използването му от трети лица, се счита за прехвърляне по смисъла на параграф 1.
3. Лицето или лицата, на които принадлежи съответното стопанство като собственост по времето, по което се изисква изпълнението на задълженията, се считат за земеделски производител, освен ако те представят доказателство, че друго лице е земеделският производител, който трябва да изпълни задълженията, съгласно разпоредбите на параграфи 1 и 2.
ГЛАВА 3
ВЪЗНАГРАЖДЕНИЕ
Член 5
Ниво на възнаграждение
1. Нивото на справедливото възнаграждение, което се изплаща на титуляра съгласно член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент, може да бъде предмет на договор между титуляра и съответния земеделски производител.
2. Когато такъв договор не е сключен или не се прилага, нивото на възнаграждение следва да бъде значително по-ниско от сумата, плащана за лицензирано производство на посадъчен материал от най-ниска категория, квалифициран за официална сертификация, от същия сорт в същата област.
Ако няма лицензирано производство на посадъчен материал от съответния сорт в областта, в която е разположено стопанството на земеделския производител, и ако няма унифицирано ниво за горепосочените суми в цялата Общност, нивото на възнаграждение следва да бъде значително по-ниско от сумата, която обикновено се включва за гореспоменатата цел в цената, на която посадъчен материал от най-ниска категория, квалифициран за официална сертификация, от този сорт, се продава в тази област, при условие че не е по-висока от горепосочената сума, искана в областта, в която е произведен този посадъчен материал.
3. В съответствие с параграф 2, нивото на възнаграждение се счита за значително по-ниско, по смисъла на член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент, ако не надвишава нивото, необходимо за създаването или стабилизирането, като икономически фактор определящ степента, в която се използва дерогацията, на разумно балансирано съотношение между използването на лицензиран посадъчен материал и засяването на продукт от реколтата от съответния сорт, обхванат от правната закрила на Общността на сортовете растения. Счита се, че такова съотношение е разумно балансирано, ако гарантира, че титулярът получава, като цяло, легитимна компенсация за общото използване на неговия собствен сорт.
Член 6
Индивидуално задължение за плащане
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, индивидуалното задължение на земеделския производител да плати справедливо възнаграждение се поражда, когато той действително използва продукта от реколтата за посевни цели на полето.
Титулярът може да определи датата и начина на плащане. Въпреки това, датата на плащане не може да бъде по-ранна от датата, на която се е породило задължението.
2. В случай на право на закрила на Общността на сортовете растения, дадено съгласно член 116 от основния регламент, индивидуалното задължение на земеделския производител, който може да се позове на разпоредбите на член 116, параграф 4, второ тире от основния регламент, възниква по времето, когато той действително използва продукта от реколтата за посевни цели на полето след 30 юни 2001 г.
Член 7
Малки земеделски производители
1. Площ, върху която се отглеждат растения, по смисъла на член 14, параграф 3, трето тире от основния регламент, е площта, която е била засята за редовна култивация и реколта. По-специално горска земя, постоянни пасища, създадени за продължителност от повече от пет години, постоянна природна зелена земя и подобни случаи, както е определено от Постоянния комитет по правна закрила на сортовете растения, не се считат за площи, на които се отглеждат растения.
2. Площи от стопанството на земеделския производител, на които се отглеждат растения, но които са на земя под угар - временно или постоянно - през пазарната година, започваща на 1 юли и завършваща на 30 юни на следващата календарна година („пазарна година“), в която плащането на възнаграждението би било дължимо, се считат за площи, на които все още се отглеждат растения, ако по отношение на тази земя под угар се дават субсидии или компенсаторни плащания от Общността или от съответната държава-членка.
3. Без да се засягат разпоредбите, предвидени в член 14, параграф 3, трето тире, първо подтире от основния регламент, за малки земеделски производители в случай на други растителни сортове (член 14, параграф 3, трето тире, второ подтире от основния регламент) се считат земеделските производители, които:
а)
в случай на фуражни растения, съгласно тази последна разпоредба: независимо от площта, на която се отглеждат растения, различни от тези фуражни растения, не отглеждат тези фуражни растения за период от повече от пет години на площ, по-голяма от площта, която би била нужна за производството на 92 тона зърнени растения за реколта;
б)
в случая с картофи: независимо от площта, на която те отглеждат растения, различни от картофи, не отглеждат картофи на площ по-голяма от площта, която би била необходима за производството на 185 тона картофи за реколта.
4. За територията на всяка държава-членка изчисляването на площите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, се извършва:
-
в случай на растителни сортове, за които се прилага Регламент (ЕИО) № 1765/92 (2) на Съвета, и в случай на фуражни растения, различни от тези, попадащи под разпоредбите от него, съгласно разпоредбите на посочения регламент, и по-специално членове 3 и 4 от него, или съгласно разпоредбите, приети съгласно посочения регламент, и
-
в случая на картофите, на базата на средния добив от хектар, установен в съответната държава-членка, съгласно статистическата информация, предоставена съгласно Регламент (ЕИО) № 959/93 на Съвета (3) относно статистическата информация, която следва да се предоставя от държавите-членки относно растителните продукти, различни от зърнени култури.
5. В случай на спор земеделски производител, който твърди, че е „малък земеделски производител“, следва да представи доказателство, че отговаря на изискванията за тази категория земеделски производители. Въпреки това, условията, приложими за дефиницията на „малък производител“, по смисъла на член 8, параграфи 1 и 2 на Регламент (ЕИО) № 1765/92 на Съвета, не се прилагат за тази цел, освен ако титулярът се съгласи на противното.
ГЛАВА 4
ИНФОРМАЦИЯ
Член 8
Информация от земеделския производител
1. Подробностите за съответната информация, която следва да бъде предоставена от земеделския производител на титуляра съгласно член 14, параграф 3, шесто тире от основния регламент, могат да представляват предмет на договор между титуляра и съответния земеделски производител.
2. Когато такъв договор не е подписан или не се прилага, земеделският производител, без да се засягат задълженията за информация, приложими съгласно законодателството на Общността или съгласно законодателството на държавите-членки, по искане на титуляра е длъжен да му предостави декларация за съответната информация. Необходимо е да се уточни следното:
а)
името на земеделския производител, неговото местожителство и адрес на стопанството му;
б)
фактът дали земеделският производител е използвал продукта от реколтата, принадлежащ към един или повече сортове на титуляра, за засаждане на полето или полетата на неговото стопанство;
в)
ако земеделският производител го е използвал, количеството продукт от реколтата, принадлежащо към съответния сорт или сортове, които са използвани от земеделския производител съгласно член 14, параграф 1 от основния регламент;
г)
при същото условие името и адресът на лицето или лицата, които са осигурили обработването на съответния продукт от реколтата за него, за засаждане;
д)
ако информацията, получена съгласно букви б), в) и г), не може да бъде доказана съгласно разпоредбите на член 14, количеството лицензиран посадъчен материал от съответните сортове, които са използвани, а също и името и адресът на доставчика или доставчиците; и
е)
в случай на земеделски производител, който се позовава на разпоредбите на член 116, параграф 4, второ тире от основния регламент, дали той вече е използвал съответния сорт за целите, описани в член 14, параграф 1 от основния регламент, без да плаща възнаграждение, и ако случаят е такъв, откога.
3. Информацията съгласно параграф 2, букви б), в), г) и д) се отнася за текущата пазарна година и за една или повече от трите предшестващи пазарни години, за които земеделският производител не е предоставил предварително съответна информация по искане на титуляра съгласно разпоредбите на параграфи 4 и 5.
Въпреки това, първата пазарна година, за която се отнася информацията, не предхожда тази, в която е направено първото от тези искания за информация по отношение на сорта или сортове и съответния земеделски производител, или в която земеделският производител е придобил посадъчен материал за съответния сорт или сортове, ако това е било придружено с информация поне за подаването на молба за даване на правна закрила на Общността на сортовете растения или за предоставянето на такава закрила, както и за възможни условия, свързани с използването на този посадъчен материал.
В случай на сортове, попадащи под разпоредбите на член 116 от основния регламент и по отношение на земеделските производители, които имат право да се позовават на разпоредбите на член 116, параграф 4, второ тире от основния регламент, първата пазарна година е 2001/2002.
4. В своето искане титулярът уточнява своето име и адрес, сорта или сортовете, по отношение на които се интересува от информация, както и позоваване или позовавания на съответното право или права на закрила на Общността на сортовете растения. По искане на земеделския производител молбата следва да се направи в писмен вид и да бъде придружена от доказателство за собственост. Без да се засягат разпоредбите на параграф 5, искането се адресира директно към съответния земеделски производител.
5. Счита се, че искането, което не е било направено директно към съответния земеделски производител, отговаря на разпоредбите на параграф 4, трето изречение, ако е изпратено на земеделския производител чрез следните органи или лица, с тяхното предварително съгласие:
-
организации на земеделски производители или кооперативи, имащи връзка с всички земеделски производители, които са членове на такава организация или кооператив, или
-
преработватели, които имат връзка с всички земеделски производители, на които предоставят услугата обработка на съответния продукт от реколтата за засяване през текущата пазарна година и през предходните три пазарни години, като се започне от пазарната година, както е определено в параграф 3, или
-
доставчици на лицензиран посадъчен материал от сортовете на титуляра, които имат връзка с всички земеделски производители, на които са доставили такъв посадъчен материал през текущата пазарна година и през предходните три пазарни години, като се започне от пазарната година, както е определено в параграф 3.
6. За исканията, направени съгласно разпоредбите на параграф 5, не е необходимо да се посочва всеки земеделски производител. На организациите, кооперативите, преработвателите или доставчиците може да бъде разрешено от съответните земеделски производители да изпратят изискваната информация на титуляра.
Член 9
Информация от преработвателя
1. Подробностите за съответната информация, която се предоставя от преработвателя на титуляра съгласно член 14, параграф 3, шесто тире от основния регламент, може да бъде предмет на договор между титуляра и съответния преработвател.
2. Когато такъв договор не е сключен или не се прилага, преработвателят, без да се засягат задълженията за информация, приложими съгласно законодателството на Общността или законодателството на държавите-членки, е длъжен да предостави съответната информация на титуляра по негово искане. Необходимо е да се уточни следното:
а)
името на преработвателя, местожителство и име и адрес, регистрирани за предприятието му;
б)
дали преработвателят е доставил услуга за преработването на продукта от реколтата, принадлежаща към един или повече от сортовете на титуляра за засяване, когато сортът или сортовете са били декларирани или известни на преработвателя;
в)
ако преработвателят е предоставил такава услуга, количеството продукт от реколтата, принадлежащо към съответния сорт или сортове, което е било преработено за засяване от преработвателя, и общото количество в резултат от преработката;
г)
датите и местата на преработването, посочено в буква в); и
д)
името и адреса на лицето или лицата, на които той е извършил услугата по преработката, посочена в буква в), и съответните количества.
3. Информацията съгласно параграф 2, букви б), в), г) и д) се отнася за текущата пазарна година и за една или повече от трите предшестващи пазарни години, за които титулярът още не е направил искане съгласно разпоредбите на параграфи 4 и 5; въпреки това, първата пазарна година, за която се отнася информацията, е тази, в която е направено първото от подобни искания по отношение на сорта или сортовете и съответния преработвател.
4. Разпоредбите на член 8, параграф 4 се прилагат mutatis mutandis.
5. Счита се, че искане, което не е направено директно към съответния преработвател, отговаря на разпоредбите на член 8, параграф 4, трето изречение, ако е изпратено до преработвателя чрез следните лица или организации и с тяхно съгласие:
-
организации на преработватели в Общността, които са установени на равнище Общност, на национално, регионално или местно равнище, имащи връзка с всички преработватели, които са членове на или са представени в тези организации,
-
земеделски производители, които имат връзка с всички преработватели, които са предоставяли услуга по преработката на съответния продукт от реколтата за тях за засаждане през текущата пазарна година и през три предходни пазарни години, като се започне от пазарната година, както е определено в параграф 3.
6. За исканията, направени съгласно разпоредбите на параграф 5, не е необходимо посочване на всеки отделен преработвател. На организациите или на земеделските производители може да бъде разрешено от съответните преработватели да изпратят изискваната информация на титуляра.
Член 10
Информация от титуляра
1. Подробностите за информацията, която следва да се предостави от титуляра на земеделския производител съгласно член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент, може да бъде предмет на договор между земеделския производител и съответния титуляр.
2. Когато такъв договор не е сключен или не се прилага, титулярът, без да се засягат задълженията за информация съгласно законодателството на Общността или съгласно законодателството на държавите-членки, по искане на земеделския производител, от който титулярът иска плащането на възнаграждението, посочено в член 5, е длъжен да предостави съответната информация на земеделския производител. Необходимо е да се уточни следното:
-
сумата, платена за лицензираното производство на посадъчен материал от най-ниска категория, квалифициран за официална сертификация, от същия сорт в областта, в която се намира стопанството на земеделския производител, или
-
ако не е имало лицензирано производство на посадъчен материал от съответния сорт в областта, в която е разположено стопанството на земеделския производител, и ако няма унифицирано ниво на гореспоменатата сума в Общността, сумата, която нормално се включва за по-горните цели в цената, на която се продава посадъчен материал от най-ниската категория, квалифициран за официално сертифициране, от този сорт в тази област, също и гореспоменатата сума, плащана в областта, в която този посадъчен материал е бил произведен.
Член 11
Информация от официалните органи
1. Искането за информация за действителното използване на материал чрез засаждане на определени видове или сортове, или за резултатите от това използване, което титулярът адресира до официалния орган, трябва да бъде в писмен вид. В това искане титулярът попълва своето име и адрес, сорта или сортовете, по отношение на които изисква информация, и типа информация, която търси. Той следва също да представи доказателство за собствеността си.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 12, официалният орган може да отхвърли искането за информация, само ако:
-
не участва в контрола на селскостопанското производство, или
-
не му е разрешено, съгласно правила на Общността или правила на държавите-членки, регулиращи правото на преценка, приложимо по отношение на дейността на официалните органи, да предоставят такава информация на титулярите, или
-
има право на преценка, съгласно законодателството на Общността или законодателството на държавите-членки, съгласно които е събрана информацията, дали да откаже такава информация, или
-
исканата информация не е или вече не е налична, или
-
такава информация не може да бъде получена в рамките на обикновеното извършване на задачите на официалния орган, или
-
такава информация може да бъде получена само с допълнително затруднение или разходи, или
-
такава информация се отнася определено до материал, който не принадлежи към сортовете на титуляра.
Съответните официални органи информират Комисията за начина, по който упражняват правото на преценка, посочено в третото тире по-горе.
3. При предоставянето на информация официалният орган не прави разлика между титулярите. Официалният орган може да предостави исканата от титуляра информация чрез копия на документи, съдържащи информация в допълнение на тази относно материала, принадлежащ към сортовете на титуляра, при условие че е гарантирана невъзможността да се идентифицират лица, защитени съгласно разпоредбите на член 12.
4. Ако официалният орган вземе решение да откаже исканата информация, той информира писмено титуляра, който я иска, и уточнява мотивите за това решение.
Член 12
Защита на личните данни
1. Всяко лице, което предоставя или получава информация, съгласно разпоредбите на членове 8, 9, 10 или 11, подлежи, по отношение на личните данни, на разпоредбите на законодателството на Общността или на законодателството на държавите-членки за защита на физическите лица по отношение на обработката и свободното движение на лични данни.
2. Забранено е на всяко лице, което получава информация съгласно разпоредбите на членове 8, 9, 10 или 11, без предварително съгласие на лицето, което е предоставило информацията, да предава тази информация на друго лице или да я използва за цели, различни от упражняването на правото на закрила на Общността на сортовете растения или за използването на разрешението, предвидено в член 14 от основния регламент.
ГЛАВА 5
ДРУГИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 13
Задължения в случай на преработка извън стопанството на земеделския производител
1. Без да се засягат ограниченията, които държавите-членки може да са установили съгласно член 14, параграф 3, второ тире от основния регламент, продуктът от реколтата от сорт, който е обхванат от правна закрила на Общността на сортовете растения, не се премества без предварително съгласие от страна на титуляра от стопанството, където е получен с цел да бъде преработен за засаждане, освен ако земеделският производител:
а)
е приложил подходящи мерки, за да гарантира идентичността на продукта, влязъл за преработка, с този, получен след преработката; и
б)
гарантира, че действителната преработка е извършена от преработвател за доставка на обслужване по обработката на продукта от реколтата за засаждане, който:
-
е бил или регистриран съгласно законодателството на съответната държава-членка, прието в защита на обществения интерес, или се е ангажирал пред земеделския производител да извести за тази дейност, що се отнася до сортове, обхванати от правната закрила на Общността на сортовете растения, установените компетентни органи, създадени или одобрени от държавата-членка за тази цел, или от официален орган или от организация на титуляри, земеделски производители или преработватели, за да бъде включен по-късно в списъка, създаден от посочения компетентен орган, и
-
се е ангажирал пред земеделския производител също да приложи подходящи мерки, за да гарантира идентичността на продукта, въведен от земеделския производител за преработка, с този, получен след преработката.
2. С цел изброяване на преработвателите, както е определено в параграф 1, държавите-членки могат да предвидят изисквания за квалификация, на които преработвателите да отговарят.
3. Регистрите и списъците, посочени в параграф 1, се публикуват или предоставят съответно на организациите от титуляри, земеделски производители и преработватели.
4. Списъците, посочени в параграф 1, се съставят не по-късно от 1 юли 1997 г.
ГЛАВА 6
КОНТРОЛ ОТ СТРАНА НА ТИТУЛЯРА
Член 14
Контрол на земеделски производители
1. За целите на контрола от страна на титуляра на спазването на разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е предвидено в настоящия регламент, що се отнася до изпълнение на задълженията на земеделския производител, земеделският производител следва, по искане на титуляра:
а)
да представи доказателства в подкрепа на информацията по член 8 чрез представяне на съответни налични документи като фактури, използвани етикети, или всякъв подходящ механизъм, като този, изискван съгласно член 13, параграф 1, буква а), по отношение на:
-
предоставянето на услуги по преработка на продукт от реколтата от сорт на титуляра за засяване от което и да е трето лице, или
-
в случая с член 8, параграф 2, буква д), доставката на посадъчен материал от сорт на титуляра,
или чрез доказателство за съществуването на земя или складове;
б)
да предостави на разположение и да осигури достъп до доказателството, изисквано съгласно член 4, параграф 3 или член 7, параграф 5.
2. Без да се засяга законодателството на Общността или законодателството на държави-членки, земеделските производители са длъжни да съхраняват посочените в параграф 1 документи или механизми поне за периода, определен в член 8, параграф 3, алинея втора, при условие че в случая с използвани етикети информацията, с която е бил придружен посадъчният материал, посочен в член 8, параграф 3, втора алинея, съдържа инструкциите за съхраняването на етикета, свързан с този материал.
Член 15
Контрол на преработвателите
1. За целите на контрола от страна на титуляра на спазването на разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент, доколкото се отнася до изпълнението на задълженията на преработвателя, преработвателят е длъжен, при искане от титуляра, да представи доказателства, подкрепящи неговата информация по член 9, чрез представяне на съответни налични документи като фактури, механизми, подходящи за идентификация на материала, или всякакъв друг подходящ механизъм като този, изискван съгласно член 13, параграф 1, буква б), второ тире, или мостри от преработен материал, свързани с предоставянето на услуга по преработката на продукт от реколтата от сорт на титуляра на земеделски производители за засаждане, или чрез демонстриране на съоръжения за преработка или складиране.
2. Без да се засяга законодателството на Общността или законодателството на държавите-членки, преработвателите са длъжни да съхраняват всеки от тези документи или механизми, посочени в параграф 1, поне за периода, определен в член 9, параграф 3.
Член 16
Начин на контрол
1. Контролът се извършва от титуляра. Той може да предприеме подходящи мерки, за да си гарантира съдействие от организации на земеделски производители, преработватели, кооперативи или други групи, обвързани със земеделието.
2. Условията, свързани с методите за контрол, предвидени в споразуменията между организациите на титуляри и на земеделски производители или преработватели, които са установени в Общността, съответно на равнище Общност, на национално, регионално или местно равнище, се използват като насоки, ако тези споразумения са били съобщени писмено на Комисията от упълномощени представители на съответните организации и публикувани в „Официален бюлетин“, издаван от Службата на Общността за сортовете растения.
ГЛАВА 7
НАРУШЕНИЯ И СПЕЦИАЛНИ ИСКОВЕ ОТ ГРАЖДАНСКОПРАВЕН ХАРАКТЕР
Член 17
Нарушения
Титулярът може да предяви правата, дадени от правото на закрила Общността на сортовете растения, срещу лице, което наруши някое от условията или ограниченията, принадлежащи към дерогацията, предвидена в член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент.
Член 18
Специални искове от гражданскоправен характер
1. Лицето, посочено в член 17, може да бъде съдено от титуляра да изпълни своите задължения съгласно член 14, параграф 3 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент.
2. Ако това лице нееднократно и умишлено не е спазвало своите задължения съгласно член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент по отношение на един или повече сортове на същия титуляр, задължението да обезщети титуляра за всякакви последващи вреди, съгласно член 94, параграф 2 от основния регламент, обхваща поне една обща сума, изчислена на базата на на средната сума, плащана за лицензирана продукция на съответстващо количество посадъчен материал от защитени сортове от съответните растителни сортове в същата област, умножена по четири, без да се засяга обезщетението за каквито и да е по-големи вреди.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1995 година.