RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Faellesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der traeffes foranstaltninger med henblik paa gradvis oprettelse af det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992 som omhandlet i Traktatens artikel 8 A; det indre market indebaerer et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
Raadets beslutning 87/602/EOEF (4) udgjorde et foerste skridt henimod den liberalisering med hensyn til deling af passagerkapaciteten og adgang til markedet, som er noedvendig for at virkeliggoere det indre marked for lufttransport; Raadet vedtog at traeffe yderligere liberaliseringsforanstaltninger ved udgangen af en indledende periode paa tre aar;
inden 1. juli 1992 boer der paa grundlag af faelles bestemmelser og kriterier indfoeres principper for forbindelserne mellem registreringsstaterne og luftfartsselskaber, der er operativt godkendt paa deres omraade;
ordningen vedroerende et udvidet samarbejde om anvendelsen af lufthavnen i Gibraltar blev vedtaget i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i form af en faelles erklaering fra de to landes udenrigsministre; denne ordning er endnu ikke ivaerksat;
lufttrafiksystemet paa de graeske oeer og paa de atlanterhavsoeer, der udgoer den autonome region Azorerne, er paa nuvaerende tidspunkt ikke tilstraekkeligt udviklet, og lufthavnene paa disse oeer boer derfor midlertidigt undtages fra forordningens anvendelsesomraade;
EFT nr. C 164 af 5. 7. 1990, s. 11.
infrastrukturen i lufthavnen ved Porto er endnu under udbygning for at kunne klare den stigende rutetrafik; lufthavnen boer derfor undtages fra forordningens anvendelsesomraade, saa laenge udvidelsen af infrastrukturen ikke er afsluttet;
det er noedvendigt at indfoere saerlige bestemmelser, under visse omstaendigheder, for luftfartsforbindelser paa nye ruter mellem regionale lufthavne samt for forpligtelse til offentlig tjeneste, som er noedvendig for at opretholde forbindelser til visse regionale lufthavne;
oeget markedsadgang vil stimulere udviklingen af Faellesskabets luftfartssektor og sikre brugerne bedre forbindelser; derfor er det noedvendigt at indfoere mere liberale bestemmelser om udpegning af flere luftfartsselskaber og om tredje, fjerde og femte frihedsrettighed;
i betragtnig af problemerne i forbindelse med lufthavnsinfrastruktur, navigationshjaelpemidler og fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter er det noedvendigt med visse begraensninger i udoevelsen af trafikrettighederne;
udoevelsen af trafikrettigheder skal ske i overensstemmelse med reglerne om sikkerhed, miljoebeskyttelse, fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter samt betingelserne for adgang til lufthavnene, og skal endvidere ske uden forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet;
bilaterale bestemmelser om kapacitetsdeling er uforenelige med principperne om det indre marked, der skal vaere gennemfoert senest i 1993 inden for luftfartssektoren; derfor skal de bilaterale begraensninger aftrappes;
det er saerlig vigtigt at fremme udviklingen af interregionale flyforbindelser med henblik paa at faa udviklet et EF-rutenet og bidrage til at loese problemet vedroerende overbelastning af visse store lufthavne; derfor er det hensigtsmaessigt med mere liberale bestemmelser om kapacitetsdeling vedroerende disse forbindelser;
i betragtning af den relative betydning af ikke-planmaessig trafik (chartertrafik) for nogle medlemsstater i forhold til rutetrafikken er det noedvendigt at indfoere foranstaltninger til at mindske virkningerne heraf for luftfartsselskaberne i de medlemsstater, der modtager en saadan trafik; formaalet med foranstaltningerne boer ikke vaere at begraense den ikke-planmaessige trafik (chartertrafikken) eller at regulere den;
af hensyn til konkurrencesituationen paa markedet boer der traeffes foranstaltninger for at forhindre uheldige oekonomiske virkninger for luftfartsselskaberne;
denne forordning traeder i stedet for direktiv 83/416/EOEF (5), senest aendret ved direktiv 89/463/EOEF (6), samt beslutning 87/602/EOEF; naevnte direktiv og naevnte beslutning skal derfor ophaeves;
Raadet boer vedtage yderligere liberaliseringsforanstaltninger vedroerende markedsadgang og kapacitetsdeling, som ogsaa skal omfatte cabotage, inden den 30. juni 1992 -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Anvendelsesomraade og definitioner
Artikel 1
1. Denne forordning omhandler:
a) EF-luftfartsselskabers adgang til markedet;
b)
deling af passagerkapacitet mellem et luftfartsselskab/luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en medlemsstat, og et luftfartsselskab/luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en anden medlemsstat, i forbindelse med ruteflyvning mellem disse stater.
2. Anvendelsen af denne forordning paa Gibraltar lufthavn foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til den bestaaende uoverensstemmelse med hensyn til suveraeniteten over det omraade, paa hvilket lufthavnen er beliggende.
3. Anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning paa Gibraltar lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den faelles erklaering af 2. december 1987 fra udenrigsministrene for Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige, er blevet ivaerksat. Naar dette sker, underretter Spaniens og Det Forenede Kongeriges regeringer samme dag Raadet herom.
4. Lufthavne paa de graeske oeer og paa de atlanterhavsoeer, som udgoer den autonome region Azorerne, fritages for gennemfoerelsen af denne forordning indtil den 30. juni 1993. Med mindre Raadet paa forslag af Kommissionen traeffer anden afgoerelse, gaelder denne fritagelse i en yderligere periode paa fem aar og kan herefter forlaenges i endnu
fem aar.
Lufthavnen ved Porto fritages for gennemfoerelsen af denne forordning indtil den 31. december 1992. Undtagelsen ophaeves, saa snart Den Portugisiske Republik skoenner, at denne lufthavns oekonomiske forhold er blevet forbedret.
Med henblik herpaa giver den meddelelse herom til Kommissionen. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater om denne meddelelse.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) luftfartsselskab: et lufttrafikforetagende med en gyldig operativ godkendelse i en medlemsstat til at drive ruteflyvning;
b)
tredje frihedsrettighed: den ret, som et luftfartsselskab, der er operativt godkendt i en stat, har til paa en anden stats omraade at afsaette passagerer, fragt og post, som er optaget i den stat, hvori det er operativt godkendt;
fjerde frihedsrettighed: den ret, som et luftfartsselskab, der er operativt godkendt i en stat, har til paa en anden stats omraade at optage passagerer, fragt og post med henblik paa at afsaette samme i den stat, hvori det er operativt godkendt;
femte frihedsrettighed: et luftfartsselskabs ret til at udfoere lufttransport af passagerer, fragt og post mellem to andre stater end den, hvori det er operativt godkendt;
c)
beroerte stater: de medlemsstater, mellem hvilke der drives ruteflyvning;
d)
registreringsstat: den medlemsstat, hvor den i litra a) naevnte operative godkendelse er udstedt;
e)
EF-luftfartsselskab:
ii) et luftfartsselskab, som har og fortsat vil have sin centrale administration og sit hovedsaede i Faellesskabet, og hvori aktiemajoriteten ejes og fortsat vil vaere ejet af medlemsstaterne og/eller af statsborgere i medlemsstaterne, og som faktisk kontrolleres og fortsat vil vaere kontrolleret af saadanne stater eller personer, eller
ii) et luftfartsselskab, som paa tidspunktet for udstedelsen af denne forordning ikke er i overensstemmelse med den under nr. i) fastsatte definition, men som
1) enten har sin centrale administration og sit hovedsaede i Faellesskabet, og som i tolv maaneder forud for udstedelsen af denne forordning har drevet rute eller ikke-planmaessig flyvning (charterflyvning) i Faellesskabet,
2) eller i tolv maaneder forud for udstedelsen af denne forordning har drevet ruteflyvning mellem medlemsstaterne i henhold til tredje og fjerde frihedsrettighed.
De luftfartsselskaber, der opfylder kriterierne under nr. ii), er anfoert i bilag I;
f)
ruteflyvning: en raekke flyvninger, der hver har samtlige foelgende kendetegn:
iii) de passerer gennem luftrummet over mere end en medlemsstats omraade.
iii) de gennemfoeres med luftfartoejer til befordring af passagerer eller passagerer og fragt og/eller post mod vederlag, saaledes at der for hver flyvning udbydes pladser til salg paa individuel basis til offentligheden (enten direkte hos luftfartsselskabet eller hos dets autoriserede bureauer),
iii) de gennemfoeres mellem de samme to eller flere punkter:
1) enten i henhold til en offentliggjort fartplan, eller
2) med en saadan regelmaessighed eller hyppighed, at der tydeligt er tale om en systematisk raekke flyvninger.
g)
flyvning: afgang fra en naermere angivet lufthavn til en naermere angivet bestemmelseslufthavn;
h)
udpegning af flere luftfartsselskaber paa ruter mellem to lande: registreringsstatens udpegning af to eller flere af de luftfartsselskaber, som den har givet operativ godkendelse til at beflyve ruter mellem dens omraade og en anden medlemsstats omraade;
i)
udpegning af flere luftfartsselskaber paa ruter mellem to byer: registreringsstatens udpegning af to eller flere af de luftfartsselskaber, som den har givet operativ godkendelse til at beflyve en rute mellem en lufthavn eller et lufthavnssystem paa dens omraade og en lufthavn eller et lufthavnssystem paa en anden medlemsstats omraade;
j)
regional lufthavn: enhver anden lufthavn end en lufthavn, der er optaget paa listen i bilag II som en kategori 1-lufthavn;
k)
lufthavnssystem: to eller flere lufthavne, der er anfoert sammen, da de trafikmaessigt daekker samme by, som anfoert i bilag II;
l)
kapacitet: det antal saeder, der udbydes til publikum paa en rute i et givet tidsrum;
m)
kapacitetsandel: den i overensstemmelse med artikel 11 beregnede procentandel, som en medlemsstat har af den samlede kapacitet paa en bilateral forbindelse til en anden medlemsstat, bortset fra den kapacitet, der tilbydes paa ruter med femte frihedsrettighed,
n)
forpligtelse til offentlig tjeneste: et luftfartsselskabs for-
pligtelse til paa enhver rute, hvortil den er operativt godkendt af en medlemsstat, at traeffe alle noedvendige foranstaltninger til at sikre driften i overensstemmelse med saadanne fastsatte krav med hensyn til kontinuitet, regelmaessighed og kapacitet, som selskabet ikke ville have paataget sig, hvis det alene skulle tilgodese sin egen forretningsmaessige interesse.
Forholdet mellem registreringsstaterne og deres luftfartsselskaber
Artikel 3
1. Denne forordning beroerer ikke forholdet mellem en medlemsstat og luftfartsselskaber, som denne medlemsstat har udstedt operativ godkendelse til, for saa vidt angaar markedsadgang og kapacitetsdeling.
2. Med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. juli 1992 vedtager Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommissionen om faelles bestemmelser og kriterier, der skal forelaegges senest den 31. maj 1991, regler for udstedelse af operativ godkendelse til luftfartsselskaber og for ruteflyvningstilladelse.
Tredje og fjerde frihedsrettighed
Artikel 4
Med mindre andet gaelder ifoelge denne forordning, har EF-luftfartsselskaber tilladelse til at udoeve tredje og fjerde frihedsrettighed i trafik mellem lufthavne eller lufthavnssystemer i en medlemsstat og lufthavne eller lufthavnssystemer i en anden medlemsstat, naar disse lufthavne eller lufthavnssystemer er aabne for trafik mellem medlemsstaterne eller for international trafik.
Forholdet mellem en medlemsstat og andre medlemsstaters luftfartsselskaber
Artikel 5
1. Med mindre andet gaelder ifoelge artikel 6, skal en medlemsstat give luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en anden medlemsstat, tilladelse til
- at udoeve tredje og fjerde frihedsrettighed som omhandlet i artikel 4;
- inden for Faellesskabet at anvende samme rutenummer for kombinerede ruter med tredje og fjerde frihedsrettighed,
naar registreringsstaten har givet disse tilladelser.
2. Saafremt et luftfartsselskab i en medlemsstat i henhold til denne artikel er blevet godkendt til at beflyve en rute, kan den stat, hvor dette luftfartsselskab er registreret, ikke fremsaette indsigelse mod en ansoegning om at paabegynde ruteflyvning paa samme rute, der indgives af et luftfartsselskab fra den anden beroerte stat.
3. a) En medlemsstat kan efter konsultationer med andre beroerte stater indfoere en forpligtelse til offentlig tjeneste for saa vidt angaar luftfartsforbindelser til en
regional lufthavn inden for dens omraade paa en rute, der anses for vital for den oekonomiske udvikling i det omraade, hvor lufthavnen er beliggende, i det omfang det er noedvendigt for at sikre passende luftfartsforbindelser paa ruten i overensstemmelse med fastsatte krav om kontinuitet, regelmaessighed, kapacitet og prisfastsaettelse, som selskabet ikke ville have paataget sig, hvis det alene skulle tilgodese sin egen forretningsmaessige interesse.
b)
Om luftfartsforbindelserne paa en rute er passende, vurderes paa grundlag af
iii) offentlighedens interesse;
iii) muligheden for at anvende andre transportformer og disses evne til at opfylde det paagaeldende transportbehov;
iii) de billetpriser og vilkaar, der kan tilbydes brugerne.
c)
Uanset stk. 2 er en medlemsstat ikke forpligtet til at give mere end et luftfartsselskab tilladelse til at beflyve en rute med forpligtelse til offentlig tjeneste, forudsat at retten til at beflyve ruten udbydes ved offentligt udbud for en periode paa indtil tre aar til alle luftfartsselskaber med en operativ godkendelse udstedt i de beroerte stater, og til alle EF-luftfartsselskaber, som i henhold til artikel 8 er berettiget til at udoeve femte frihedsrettighed paa ruten. Luftfartsselskabernes tilbud fremsendes til de oevrige beroerte stater og til Kommissionen.
d)
litra c) finder ikke anvendelse, dersom den anden beroerte medlemsstat foreslaar en tilfredsstillende alternativ maade at opfylde denne forpligtelse til offentlig tjeneste paa.
e)
stk. 3 finder ikke anvendelse paa ruter med en kapacitet paa mere end 30 000 saeder pr. aar.
4. Uanset stk. 2 er en medlemsstat, som har givet et af de luftfartsselskaber, som det har godkendt operativt, tilladelse til at flyve med passagerer paa en ny rute mellem regionale lufthavne med luftfartoejer med en kapacitet paa hoejst 80 saeder, i en periode paa to aar ikke forpligtet til at godkende en gensidig rute, medmindre den beflyves med luftfartoejer med en kapacitet paa hoejst 80 saeder, eller den indgaar i en rute, der beflyves i henhold til artikel 7, hvortil der hoejst er 80 saeder til salg mellem de to paagaeldende regionale lufthavne paa hver flyvning.
5. Kommissionen foretager paa anmodning af en medlemsstat, som mener, at udviklingen af en rute begraenses i
urimelig grad af stk. 3 eller 4, eller paa eget initiativ eller hvis der opstaar uoverensstemmelse om gennemfoerelsen af stk. 3, en undersoegelse og traeffer inden to maaneder efter at have indledt denne og paa grundlag af alle relevante faktorer afgoerelse om, hvorvidt stk. 3 eller 4 fortsat boer finde anvendelse paa den paagaeldende rute.
6. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan henvise Kommissionens afgoerelse til Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Udpegning af flere luftfartsselskaber
Artikel 6
1. En medlemsstat accepterer en anden medlemsstats udpegning af flere luftfartsselskaber til at beflyve ruter mellem to lande.
2. Medlemsstaten accepterer ligeledes udpegning af flere luftfartsselskaber til at beflyve ruter mellem to byer:
- fra den 1. januar 1991 paa ruter, hvor der i det foregaaende aar blev befordret over 140 000 passagerer, eller hvor der foretages over 800 dobbeltflyvninger om aaret,
- fra den 1. januar 1992 paa ruter, hvor der i det foregaaende aar blev befordret over 100 000 passagerer, eller hvor der foretages over 600 dobbeltflyvninger om aaret.
Kombination af punkter
Artikel 7
Ved ruteflyvning til eller fra to eller flere punkter i andre medlemsstater eller stater end registreringsstaten skal de beroerte stater give et EF-luftfartsselskab tilladelse til at kombinere ruteflyvninger og anvende samme rutenummer. Trafikrettighederne mellem de kombinerede punkter kan udoeves i overensstemmelse med artikel 8.
Femte frihedsrettighed
Artikel 8
1. I henhold til denne artikel har EF-luftfartsselskaberne lov til at udoeve femte frihedsrettighed mellem kombinerede punkter i to forskellige medlemsstater paa foelgende betingelser:
a) trafikrettighederne udoeves paa en rute, der ifoelge fartplanen enten er en forlaengelse af en rute fra eller den foerste delstraekning af en rute til registreringsstaten
b)
luftfartsselskabet kan for ruten med femte frihedsrettighed hoejst anvende 50 % af sin saedekapacitet pr. saeson paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller den foerste delstraekning af.
2. a) Luftfartsselskabet kan paa en rute med femte frihedsrettighed anvende et andet, men ikke stoerre luftfartoej end det, selskabet anvender paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller foerste delstraekning af.
b) Naar der er mere end en rute med femte frihedsrettighed, der beflyves som en forlaengelse eller foerste delstraekning af en rute med tredje eller fjerde frihedsrettighed, udgoer den i stk. 1, litra b), omhandlede kapacitet den samlede saedekapacitet, der er til raadighed for befordring af femte frihedsrettighedspassagerer paa disse ruter med femte frihedsrettighed.
3. Et luftfartsselskab, der beflyver en rute med femte frihedsrettighed i overensstemmelse med denne artikel, giver paa anmodning de involverede medlemsstater alle relevante oplysninger om
a) saedekapaciteten pr. saeson paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller foerste delstraekning af, og
b) kapaciteten pr. saeson paa hver enkelt rute for saa vidt angaar ruter med femte frihedsrettighed, som artikel 8, stk. 2, litra b), finder anvendelse paa.
Betingelser for udoevelse af trafikrettigheder
Artikel 9
Denne forordning beroerer ikke en medlemsstats ret til uden forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet at fastlaegge fordelingen af trafikken paa de enkelte lufthavne inden for et lufthavnssystem.
Artikel 10
1. Uanset artikel 5, stk. 2, er udoevelsen af trafikrettigheder underkastet offentliggjorte faellesskabs-, nationale, regionale eller lokale bestemmelser om sikkerhed og miljoebeskyttelse, tildeling af afgangs- og ankomsttidspunkter og foelgende betingelser:
a) den paagaeldende lufthavn eller det paagaeldende lufthavnssystem skal have tilstraekkelige faciliteter til at betjene ruten;
b)
navigationshjaelpemidlerne skal vaere tilstraekkelige til at betjene ruten.
2. Er betingelserne i stk. 1 opfyldt, kan en medlemsstat uden forskelsbehandlung paa grundlag af nationalitet fastsaette naermere betingelser for, begraense eller afslaa udoevelsen af de paagaeldende trafikrettigheder. Foer medlemsstaten traeffer en saadan foranstaltning, underretter den Kommissionen, som den giver alle noedvendige oplysninger.
3. Med mindre andet gaelder ifoelge artikel 9 og med mindre den anden beroerte medlemsstat/de andre beroerte medlemsstater er indforstaaet hermed, kan en medlemsstat ikke give et luftfartsselskab tilladelse til
a) at etablere en ny rute, eller
b) oege trafikhyppigheden paa en eksisterende rute
mellem en bestemt lufthavn paa dets omraade og en anden medlemsstat, saa laenge et luftfartsselskab, der er operativt godkendt af denne anden medlemsstat, ikke har faaet tilladelse til paa grundlag af stk. 1 og 2 at etablere en ny rute eller til at oege trafikhyppigheden paa en eksisterende rute til den paagaeldende lufthavn, indtil Raadet har vedtaget en forordning om en adfaerdskodeks for tildeling af ankomst- og afgangstids-
punkter med udgangspunkt i det generelle princip om ikke-forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, og indtil en saadan forordning er traadt i kraft.
4. Paa anmodning af en medlemsstat undersoeger Kommissionen anvendelsen af stk. 2 og/eller stk. 3 i hvert enkelt tilfaelde og traeffer inden for en maaned afgoerelse om, hvorvidt medlemsstaten fortsat maa anvende foranstaltningen.
5. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan henvise Kommissionens afgoerelse til Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Kapacitetsdeling
Artikel 11
1. Fra den 1. november 1990 skal en medlemsstat tillade en anden medlemsstat at oege dens kapacitetsandel med 7,5 procentpoint for en hvilken som helst saeson i forhold til situationen i den forudgaaende tilsvarende saeson, idet hver medlemsstat herved under alle omstaendigheder kan kraeve en kapacitetsandel paa 60 %.
2. Med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. januar 1993 vedtager Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommis-
sionen, der skal forelaegges inden den 31. december 1991, bestemmelser om ophaevelse af restriktionerne vedroerende kapacitetsdeling mellem medlemsstaterne.
3. Begraensninger vedroerende kapacitetsdeling finder ikke anvendelse paa trafik mellem regionale lufthavne, uanset luftfartoejets kapacitet.
4. Ved anvendelsen af stk. 1 tages der ikke hensyn til ensidige kapacitetsnedskaeringer. I saadanne tilfaelde er beregningsgrundlaget for kapacitetsandelene den kapacitet, som det eller de luftfartsselskab(er) i en medlemsstat, der har nedsat kapaciteten, tilboed i de tilsvarende forudgaaende saesoner.
Artikel 12
1. Paa anmodning af en medlemsstat, for hvilken bestemmelserne i artikel 11 har paafoert det (de) luftfartsselskab(er), som denne medlemsstat har operativt godkendt, alvorlig oekonomisk skade, tager Kommissionen situationen op til fornyet vurdering og traeffer paa grundlag af alle relevante faktorer, herunder markedsforholdene, det (de) paagaeldende luftfartsselskab(ers) oekonomiske situation og den reelle kapacitetsudnyttelse, afgoerelse om, hvorvidt kapacitets-
delingen paa ruterne til eller fra denne stat skal stabiliseres for et begraenset tidsrum.
2. Hvis en medlemsstats rutetrafik udsaettes for vaesentlig konkurrence fra ikke-planmaessig trafik (chartertrafik), hvorved dens luftfartsselskabers muligheder for at konkurrere effektivt paa markedet skades urimeligt, kan denne medlemsstat anmode Kommissionen om, at den efter en undersoegelse af alle relevante faktorer, herunder markedsforholdene og den reelle kapacitetsudnyttelse, og efter at have konsulteret de oevrige beroerte medlemsstater, inden to maaneder efter modtagelsen af anmodningen traeffer afgoerelse om, hvorvidt de 7,5 procentpoint i artikel 11, stk. 1, skal nedsaettes for saa vidt angaar den bilaterale forbindelse.
3. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan forelaegge Kommissionens afgoerelse for Raadet inden for en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Almindelige bestemmelser
Artikel 13
1. Denne forordning hindrer ikke medlemsstaterne i at indgaa indbyrdes arrangementer, der er mere fleksible end bestemmelserne i artikel 6, 8 og 11, eller i at lade saadanne arrangementer forblive i kraft.
2. Denne forordnings bestemmelser maa ikke anvendes til at indfoere begraensinger i eksisterende arrangementer vedroerende markedsadgang og kapacitet.
Artikel 14
1. Kommissionen offentliggoer hvert andet aar og foerste gang senest den 31. maj 1992 en rapport om gennemfoerelsen af denne forordning.
2. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om gennemfoerelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til tilvejebringelsen af oplysninger til den i stk. 1 omhandlede rapport.
3. Fortrolige oplysninger, der modtages i medfoer af denne forordning, er omfattet af tjenstlig tavshedspligt.
Artikel 15
Raadet traeffer afgoerelse om en revision af denne forordning senest den 30. juni 1992 paa grundlag af et forslag fra Kommissionen, der forelaegges senest den 31. maj 1991.
Artikel 16
Beslutning 87/602/EOEF og direktiv 83/416/EOEF ophaeves.
Artikel 17
Denne forordning traeder i kraft den 1. november 1990.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. juli 1990.
31990R2343
L 217/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 2343/90 НА СЪВЕТА
от 24 юли 1990 година
относно достъпа на въздушните превозвачи до редовни въздушни маршрути в рамките на Общността и за разпределението на пътническия капацитет между въздушните превозвачи по редовни въздушни линии между държавите-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид препоръката на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че е важно да се предприемат мерки с цел постепенно изграждане на вътрешния пазар за период, който изтича на 31 декември 1992 г., както е предвидено в член 8a от Договора; като има предвид, че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в която е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали;
като има предвид, че Решение 87/602/ЕИО (4) направи първата крачка към либерализация по отношение разпределението на пътническия капацитет и достъпа до пазара, необходими за реализация на въздушния транспорт на вътрешния пазар; като има предвид, че Съветът постанови да се предприемат допълнителни мерки за либерализиране след изтичането на първоначалния тригодишен период;
като има предвид, че е необходимо да се приложат принципите, регулиращи отношенията между държавите-членки по регистрация и въздушните превозвачи, лицензирани на тяхна територия преди 1 юли 1992 г. на база общи изисквания и критерии;
като има предвид, че бяха постигнати договорености за по-добро сътрудничество относно използването на летище Гибралтар в Лондон на 2 декември 1987 г. от Кралство Испания и Обединеното кралство в съвместна декларация на министрите на външните работи на двете държави, както и че тези договорености все още не са влезли в сила;
като има предвид, че степента на изграждане на въздухоплавателната система на гръцките острови и на островите в Атлантическия океан, включително автономния регион на Азорските острови, която в момента не съответства на изискванията, и по тази причина летищата, разположени на тези острови, са временно изключени от приложението на настоящия регламент;
като има предвид, че инфраструктурата на летището на Порто, която в момента се разширява с цел поемането на по-голям обем редовни въздушни линии; като има предвид, че по тази причина въпросното летище следва временно да се изключи от приложението на настоящия регламент, докато разширението на настоящата инфраструктура бъде окончателно завършено;
като има предвид необходимостта да се състави специална разпоредба според така създалите се специфични обстоятелства за въздушни услуги по нови маршрути между регионалните летища и за пътническия въздушен транспорт, необходим за поддържането на услугите в определени регионални летища;
като има предвид, че нарасналият достъп до пазара ще стимулира развитието на отрасъла на въздушния транспорт в Общността и ще доведе до подобряване на услугите за крайните потребители; като има предвид, че вследствие на това е необходимо въвеждането на по-либерални разпоредби относно многократно назначение на правата за трафик по трета, четвърта и пета свобода на въздуха;
като има предвид, че като се вземат под внимание проблемите, свързани с летищната инфраструктура, навигационните съоръжения и наличието на въздушни коридори, е необходимо да се предвидят определени ограничения относно упражняване правата за използването на въздушния трафик;
като има предвид, че упражняването на правата за използването на въздушния трафик трябва да бъде съобразено с правилата за безопасност и опазването на околната среда, разпределението на въздушните коридори и условията за достъп до летищата трябва да се разглеждат без дискриминация по отношение на националната принадлежност;
като има предвид, че двустранните правила за разпределение на капацитета не са в съответствие с принципите на вътрешния пазар, които следва да бъдат окончателно завършени до 1993 г. за отрасъла на въздушния транспорт; като има предвид, че вследствие на това двустранните ограничения трябва да намалеят постепенно;
като има предвид, че е важно да бъдат насърчавани междурегионалните услуги с цел развитието на транспортната мрежа на Общността и принос към разрешаването на проблема с претоварванията на някои големи летища; като има предвид, че вследствие на това е необходимо въвеждането на по-либерални правила по отношение на разпределението на капацитета за тези услуги;
като има предвид, че това е относително важно за някои държави-членки без редовен трафик в сравнение с редовния трафик, е необходимо да се предприемат мерки за облекчаване на това влияние върху възможностите на въздушните превозвачи на държавите-членки да получават такъв трафик; като има предвид, че мерките, които предстои да се въведат, не следва да бъдат насочени към ограничаване на нередовния трафик или подлагането му на специално нормативно законодателство;
като има предвид ситуацията на пазарна конкурентноспособност, следва да се приеме разпоредба за предотвратяване на неравностойните икономически ефекти върху въздушните превозвачи;
като има предвид, че настоящият регламент заменя Директива 83/416/ЕИО (5), последно изменена от Директива 89/463/ЕИО (6), и Решение 87/602/ЕИО; като има предвид, че вследствие на това е необходима отмяната на тази директива и това решение;
като има предвид, че е желателно Съветът да приеме допълнителни мерки за либерализация, включително каботаж по отношение достъпа до пазара и разпределението на капацитета до 30 юни 1992 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Обхват и определения
Член 1
1. Настоящият регламент се отнася до:
а)
достъп до пазара за въздушните превозвачи на Общността;
б)
подялба на пътническия капацитет между въздушните превозвач/и, лицензирани в една държава-членка, и въздушните превозвачи, лицензирани в друга държава-членка за редовни въздушни линии между тези държави.
2. Прилагането на настоящия регламент за летището на Гибралтар не засяга съответните правни позиции на Кралство Испания и Обединеното кралство по отношение на спора относно суверенитета над територията, на която е разположено летището.
3. Разпоредбите на настоящия регламент към летището на Гибралтар не се прилагат до влизането в сила на договорения в съвместната декларация от 2 декември 1987 г. на външните министри на Кралство Испания и Обединеното кралство режим.
4. Летищата на гръцките острови и на островите в Атлантическия океан, съставляващи автономния регион на Азорските острови, се освобождават от прилагането на настоящия регламент до 30 юни 1993 г. Освен в случаите на друго решение на Съвета, по предложение на Комисията това освобождаване ще се прилага за последващ период от пет години, който може да бъде продължен с още пет години.
Летището на Порто се освобождава от прилагането на настоящия регламент до 31 декември 1992 г. Настоящата дерогация ще бъде отменена, когато Португалската република прецени, че икономическите условия на летището са подобрени.
В този смисъл, Португалската република ще уведоми Комисията, която съобщава тази информация на другите държави-членки.
Член 2
За целите на настоящия регламент:
а)
„въздушен превозвач“ означава предприятие за въздушен транспорт с валиден оперативен лиценз, издаден от държава-членка за експлоатация на редовни пътнически линии;
б)
„право на трафик на трета свобода“ означава правото на въздушен превозвач, лицензиран в една държава, да разтовари в друга държава пътници, товари и пощенски пратки, взети от държавата, в която е издаден лицензът;
„право на трафик на четвърта свобода“ означава правото на въздушен превозвач, лицензиран в една държава, да натовари на територията на друга държава, пътници, товари и пощенски пратки за разтоварване в държавата, в която е издаден лицензът;
„право на трафик на пета свобода“ означава правото на въздушен превозвач да извършва въздушен транспорт на пътници, товари и пощенски пратки между две държави, различни от държавата, в която е издаден лицензът;
в)
„засегнати държави“ означава държавите-членки, между които оперират редовни въздушни линии;
г)
„държава по регистрация“ означава държава-членка, в която е издаден лицензът, посочен в буква а);
д)
„въздушен превозвач“ на Общността означава:
i)
въздушен превозвач, който има и поддържа централното си управление и основното си седалище в Общността, мажоритарният дял от акциите на който са, и продължават да бъдат, собственост на държавите-членки и/или на лица на държавите-членки и които са и продължават да бъдат ефективно контролирани от тези държави или лица; или
ii)
въздушен превозвач, който по времето на приемането на настоящия регламент, независимо че не отговаря на определенията, посочени в i):
1.
или има централна администрация и основно седалище в Общността и предоставя редовни и нередовни въздушни услуги в Общността за период от 12 месеца, предшестващ приемането на настоящия регламент;
2.
или предоставя редовни въздушни услуги между държавите-членки на основание на правата на трета и четвърта свобода за период от 12 месеца, предшестващ приемането на настоящия регламент.
Въздушните превозвачи, които отговарят на изискванията, посочени в настоящата ii), са дадени в приложениe I;
е)
„редовни въздушни услуги“ означава серия от полети, всяка от които притежава всички характеристики, посочени по -долу:
i)
преминава през въздушното пространство над територията на повече от една държава-членка;
ii)
извършва се от въздушно средство за превоз на пътници или на пътници и товари и/или пощенски пратки срещу възнаграждение по такъв начин, че за всеки полет има на разположение места за индивидуално закупуване от потребителите (или директно от въздушния превозвач, или от неговите упълномощени представители);
iii)
оперира се по такъв начин, че да обслужва трафика между същите две точки, или повече точки:
1.
в съответствие с публикувано разписание, или
2.
с полети, които са дотолкова редовни или чести, че могат да съставляват явна систематична серия;
ж)
„полет“ означава отправяне от определено летище към определено летище-дестинация;
з)
„многократно назначение“ между две държави означава назначението от държавата на регистрация на два или повече въздушни превозвачи, лицензирани от нея да оперират редовни въздушни линии между нейната територия и тази на друга държава-членка;
и)
„множественост на назначаването“ между два града означава назначението от държавата на регистрация на два или повече въздушни превозвачи, лицензирани от нея да извършват въздушни услуги между летището или летищната система на нейната територия и летищната система на територията на друга държава-членка;
й)
„регионално летище“ означава произволно летище, различно от това посочено в приложениe II като летище от категория 1;
к)
„летищна система“ означава две или повече летища, групирани заедно като обслужващи един и същи град, както е посочено в приложениe II;
л)
капацитетът се изразява като броя на местата, предлагани на потребителите за редовни въздушни линии за определен период от време;
м)
„дял от капацитета“ означава делът на държава-членка, изразен като процентно съотношение от общия капацитет, изчислен в съответствие с член 11, в двустранните взаимоотношения с друга държава-членка, където се изключва капацитетът, предоставен по силата на права за услуги по пета свобода;
н)
„задължение за обществена услуга“ означава задължението, наложено на въздушен превозвач за изпълнение, което той поема по отношение на всеки маршрут, за който е лицензиран да оперира от държава-членка, всички необходими мерки за осигуряване на разпоредбата относно услуга, задоволяваща фиксирани стандарти за продължителност, регулярност и капацитет, където тези стандарти не биха се изпълнявали от въздушния превозвач, ако той се ръководи единствено от търговския си интерес.
Отношения между държавите по регистрация и техните въздушни превозвачи
Член 3
1. Настоящият регламент не засяга отношенията между държава-членка и въздушните превозвачи, лицензирани от тази държава, във връзка с пазарния достъп и разпределението на капацитета.
2. Съветът приема правила, регулиращи лицензирането на въздушните превозвачи и лицензирането на маршрути, за прилагане не по-късно от 1 юли 1992 г., на основание предложение от Комисията относно общи правила, спецификации и критерии, които да бъдат внесени не по-късно от 31 май 1991 г.
Права на трета и четвърта свобода
Член 4
Съгласно условията на настоящия регламент, на въздушните превозвачи на Общността е разрешено да упражняват права на трета и четвърта свобода между летищата и летищните системи в една държава-членка и летищата и летищните системи в друга държава-членка, където тези летища и летищни системи са отворени за трафик между държавите-членки или за международни въздушни услуги.
Взаимоотношения между държава-членка и въздушните превозвачи на други държави-членки
Член 5
1. В съответствие с член 6, дадена държава-членка разрешава на въздушните превозвачи, лицензирани в друга държава-членка, които са упълномощени от държавата по първоначалната им регистрация, да
-
упражняват права на трета и четвърта свобода, както е предвидено в член 4,
-
използват в рамките на Общността един и същи номер на полетите за комбинирани услуги по трета и четвърта свобода.
2. Където въздушният превозвач на една държава-членка е лицензиран в съответствие с настоящия член да извършва редовни въздушни услуги, държавата по регистрацията на този въздушен превозвач не предявява възражения по заявката за въвеждането на редовна въздушна услуга по същия маршрут, от въздушен превозвач на другата засегната държава.
3.
а)
Държава-членка, след консултации с други засегнати държави, може да наложи задължение за обществена услуга по отношение на въздушните услуги към регионално летище на нейна територия по маршрут, който се приема за жизненоважен за икономическото развитие на региона, в който е разположено летището, до степен да е необходимо да се осигури по този маршрут разпоредба за въздушни услуги, удовлетворяващи фиксирани стандарти за продължителност, регулярност, капацитет и цени, където тези стандарти не биха били възприети от превозвачите, ако те вземат предвид единствено търговския си интерес;
б)
Достатъчността на услугите по въздушния транспорт се оценява, като се отчитат:
i)
общественият интерес;
ii)
възможността за едновременен избор и на други форми на транспорт и способността тези форми да задоволят транспортните нужди по преценка;
iii)
цените на самолетните билети и условия, които се включват за крайните потребители;
в)
Независимо от разпоредбата на параграф 2, дадена държава-членка не е задължена да разреши на повече от един превозвач за обслужването на маршрут, към който се прилага задължението за обществена услуга, при условие, че правото за предоставяне на тази услуга се предлага чрез публичен търг за период от не повече от три години на всеки въздушен превозвач с оперативен лиценз, издаден в засегнатите държави, който, в съответствие с член 8, упражнява правото на пета свобода по маршрута. Другите засегнати държави и Комисията се уведомяват за подадените от въздушните превозвачи документи;
г)
буква в) не се прилага в случаите, където другата засегната държава-членка предложи удовлетворителна алтернатива за изпълнение на същото задължение за обществена услуга;
д)
настоящият параграф не се прилага за маршрутите с капацитет от над 30 000 места годишно.
4. Независимо от разпоредбата на параграф 2, държава-членка, която е разрешила на един от въздушните превозвачи, лицензиран от нея, да извършва пътническа услуга по нов маршрут между регионалните летища с въздухоплавателно средство с не повече от 80 места, не е задължена да разреши обратна въздушна услуга за период от две години, освен когато тя се извършва с въздухоплавателно средство с над 80 места или представлява част от услугата, извършвана съгласно условията на член 7, където не повече от 80 места са на разположение за продажба между съответните две регионални летища за всеки полет.
5. По искане на всяка държава-членка, която счита, че разработването на маршрут се ограничава неоправдано от условията съгласно параграф 3 или 4, или по своя инициатива, или където възникнат спорни моменти при прилагането на параграф 3, Комисията извършва проучване и, на база всички свързани фактори, взема решение в срок до два месеца от започване на проучването относно това, дали параграф 3 или 4 ще продължат да се прилагат за въпросния маршрут.
6. Комисията съобщава своето решение на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът, с квалифицираното мнозинство, може да вземе друго решение в срок до един месец.
Многократно назначение
Член 6
1. Държава-членка приема многократно назначение на основа между две държави от друга държава-членка.
2. Тя приема многократно назначение и на основа между два града:
-
от 1 януари 1991 г. по маршрути, по които повече от 140 000 пътници са превозвани за последната година или по които има повече от 800 обратни полета годишно,
-
от 1 януари 1992 г., по маршрути, по които повече от 100 000 пътници са превозвани за последната година, или по които има повече от 600 обратни полета годишно.
Комбиниране на точки
Член 7
При извършването на редовни въздушни услуги към или от две или повече точки в друга държава-членка или в държави, различни от държавата по регистрация, на въздушните превозвачи на Общността е разрешено от засегнатите държави да комбинират редовни въздушни услуги и да използват същия номер на полета. Трафикът между комбинираните точки може да бъде упражняван съгласно член 8.
Права на пета свобода
Член 8
1. На въздушните превозвачи на Общността, в съответствие с настоящия член, е разрешено да упражняват права на пета свобода между комбинираните точки в две различни държави-членки при следните условия:
а)
правата на трафик се упражняват по услуга, която е създадена с цел и е по разписание, разширение на услуга от, или е предварителна на услуга до, държавата по тяхната регистрация;
б)
въздушният превозвач не може да използва за услугата с пета свобода повече от 50 % от своя сезонен капацитет от места на същата услуга с трета и четвърта свобода, на която услугата с пета свобода е разширение или предварителна услуга.
2.
а)
Въздушният превозвач може, за услуга с пета свобода, да използва авиация, която е различна, но не по-голяма от авиацията, която превозвачът използва за услугата с трета и четвърта степен на свобода, на която услугата с пета свобода е разширение или предварителна услуга;
б)
когато повече от една услуга с пета свобода се извършва като разширение или предварителна услуга на услуга с трета и четвърта свобода, разпоредбите относно капацитета съгласно параграф 1, буква б), разглеждат сумарния капацитет от места на разположение за превоза на пътници по тези услуги с пета свобода.
3. Въздушен превозвач, който извършва услуга с пета свобода в съответствие с настоящия член, предоставя по искане на заинтересованите държави-членки цялата свързана информация във връзка със:
а)
сезонния капацитет от места за услугата с трета и четвърта степен на свобода, на която услугата с пета свобода е разширение или предварителна услуга;
б)
в случаите на услуги с пета свобода, към които се прилага настоящият член 8, параграф 2, буква б), сезонния капацитет, използван за всяка услуга.
Условия за упражняване на права за трафик
Член 9
Настоящият регламент не засяга правото на държавите-членки да регулират без дискриминация, основана на националност, разпределението на трафика между летищата в една летищна система.
Член 10
1. Независимо от разпоредбата на член 5, параграф 2, упражняването на правата по трафика се подчинява на публикуваните правила на Общността, национални, регионални или местни правила за безопасността, защитата на околната среда и разпределението на коридорите, и на следните условия:
а)
засегнатото летище или летищна система да са достатъчно обезпечени със съоръжения, за да се извършва услугата;
б)
навигационните съоръжения да са достатъчно обезпечени с навигационни средства, за да се извършва услугата.
2. Където условията в параграф 1 не са изпълнени, държава-членка може, без дискриминация, основана на националност, да наложи условия във връзка с права по трафика, да ограничи или да откаже упражняването на тези права по трафика. Преди предприемането на тази мярка, държавата-членка уведомява Комисията и предоставя на нейното внимание всички необходими елементи на информация.
3. Без да се засяга разпоредбата на член 9 и освен със съгласие от страна на друга/и държава-членка/и, държава-членка не разрешава на въздушен превозвач:
а)
да създава нова услуга; или
б)
да увеличава честотата на съществуваща услуга
между определено летище на нейна територия и друга държава-членка за такъв период от време, за който на въздушен превозвач, лицензиран от тази държава-членка, не се разрешава на основание параграфи 1 и 2 да създаде нова услуга или да увеличи честотата на съществуваща услуга до въпросното летище, изчаквайки приемането от Съвета и влизането в сила на регламент за кодекс на поведение по отношение на разпределението на коридорите, базиран на общия принцип на недискриминация на основа на националната принадлежност.
4. По искане на всяка държава-членка, Комисията разглежда прилагането на параграф 2 и/или параграф 3 за всеки конкретен случай и в срок до един месец решава дали държавата-членка може да продължи да прилага мярката.
5. Комисията съобщава своето решение на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът, действащ на принципа на квалифицираното мнозинство, може да вземе друго решение в срок до един месец.
Подялба на капацитета
Член 11
1. От 1 ноември 1990 г. държава-членка разрешава друга държава-членка да увеличи своя дялов капацитет за произволен сезон със 7,5 процентни пункта, сравнено със ситуацията през предходния съпоставим сезон, като се подразбира, че всяка държава-членка при всички случаи може да предяви искане за дялов капацитет от 60 %.
2. Съветът приема, за прилагане не по-късно от 1 януари 1993 г., на основание на предложение на Комисията, което се представя до31 декември 1991 г., разпоредби за отмяната на ограниченията относно подялбата на капацитета между държавите-членки.
3. Ограниченията относно дяловото разпределение на капацитета не се прилагат за услуга между регионални летища, независимо от капацитета на авиацията.
4. При прилагането на параграф 1, едностранни съкращения на капацитета не се вземат предвид. В такива случаи, базата за изчислението на дяловете от разпределението на капацитета е капацитетът, предлаган през предходния съпоставим сезон от въздушния/те превозвач/и на държава-членка, които са намалили своя/ите капацитет/и.
Член 12
1. По искане на всяка държава-членка, за която прилагането на член 11 е довело до сериозни финансови щети за въздушния/те превозвач/и, лицензирани от тази държава-членка, Комисията извършва преглед и, на основание на всички свързани фактори, включително пазарната ситуация, финансовото положение на засегнатия/те въздушен/ни превозвач/и и достигнатото използване на капацитета, взема решение дали разпределението на капацитета по маршрутите от или до тази държава трябва да се стабилизира за ограничен период от време.
2. По искане на държава-членка, чиито редовни въздушни услуги са изложени на значителна конкуренция от нередовни услуги и където съществува ситуация, при която възможностите на въздушните превозвачи на тази държава-членка ефективно да се конкурират на пазара са неоправдано накърнени, Комисията, след преглед на всички свързани фактори включително пазарната ситуация и достигнатото използване на капацитета, и след консултации с другите засегнати държави-членки, в срок от два месеца след получаване на искането решава дали делът от 7,5 процентни пункта, посочен в член 11, параграф 1, ще бъде намален за тези двустранни отношения.
3. Комисията съобщава своето решение на Съвета и до държавите-членки. Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът, с квалифицираното мнозинство, може да вземе друго решение в срок до един месец.
Общи разпоредби
Член 13
1. Настоящият регламент не възпрепятства държавите-членки да сключват помежду си договорености, които са по-гъвкави от разпоредбите по членове 6, 8 и 11, или да поддържат такива договорености в сила.
2. Разпоредбите на настоящия регламент не се използват за поставяне на ограничения върху съществуващ пазарен дял или договорености за капацитет.
Член 14
1. Комисията публикува доклад по прилагането на настоящия регламент не по-късно от 31 май 1992 г. и на всеки две години.
2. Държавите-членки и Комисията си сътрудничат за прилагане на настоящия регламент, по-специално в частта за събирането на информация за доклада, посочен в параграф 1.
3. Поверителната информация, получена вследствие на прилагането на настоящия регламент, е предмет на професионална тайна.
Член 15
Съветът взема решение за преразглеждане на настоящия регламент най-късно до 30 юни 1992 г., на основание на предложение на Комисията, което се представя до 31 май 1991 г.
Член 16
Решение 87/602/ЕИО и Директива 83/416/ЕИО се отменят.
Член 17
Настоящият регламент влиза в сила на 1 ноември 1990 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1990 година.