RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 4058/86 af 22. december 1986 om samordnede foranstaltninger til sikring af fri adgang til fragter i oceanfarter
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til udkast til forordning fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
Stadig flere lande beskytter deres handelsflaader ensidigt gennem lovgivning eller administrative foranstaltninger eller gennem bilaterale aftaler med andre lande;
visse lande har ved foranstaltninger, som de har truffet, eller praksis, som de har fastsat, tilsidesatanvendelsen af princippet om fri og redelig konkurrence med en eller flere af Faellesskabets medlemsstater paa soetransportomraadet.
hvad linjefart angaar, giver den FN-konvention om en kodeks for linjekonferencer, der traadte i kraft den 6. oktober 1983, visse rettigheder til rederier, som er medlemmer af en konference, der benytter en puljeordning;
tredjelande, der er kontraherende parter i, eller som har undertegnet konventionen, fortolker i stigende omfang dennes bestemmelser paa en saadan maade, at der i praksis sker en udvidelse af de rettigheder, disse landes rederier, baade inden for linjefart og trampfart, har i henhold til konventionen, til skade for Faellesskabets rederier eller for andre OECD-landes rederier, hvad enten disse er medlemmer af en konference eller ej;
der er oeget tendens til, at tredjelande begraenser adgangen til bulkfragter, hvilket er en alvorlig trussel mod de frie konkurrencevilkaar, der er fremherskende inden for fragt af denne type; medlemsstaterne beskraefter, at de gaar ind for fri konkurrence, som er et af de vaesentligste karakteristika for bulktransport af saavel toerlast som flydende last, og de er overbevist om, at indfoerelse af lastfordeling i denne trafik vil faa alvorlige foelger for alle landes handelsinteresser, idet det vil foroege transportomkostningerne i betydelig grad;
begraensningerne i adgangen til bulkfragter vil vaere til skade for medlemsstaternes handelsflaader samt foere til en maerkbar foroegelse af transportomkostningerne for saadanne fragter og herigennem faa alvorlige foelger for Faellesskabets handelsinteresser;
Faellesskabet boer saettes i stand til at ivaerksaette samordnede foranstaltninger fra medlemsstaternes side, dersom konkurrencevilkaarene for disses handelsflaader eller deres handelsinteresser paavirkes i negativ retning af, at fragter forbeholdes rederier fra tredjelande, eller dersom dette kraeves i henhold til en international aftale;
i henhold til Raadets beslutning 77/587/EOEF (3) skal der bl.a. indfoeres en konsultationsprocedure vedroerende de forskellige aspekter af den stedfundne udvikling i forbindelserne mellem medlemsstater og tredjelande paa soetransportomraadet;
i henhold til Raadets beslutning 83/573/EOEF (4) skal medlemsstaterne bl.a. bestraebe sig paa at naa til enighed om de modforanstaltninger, som de maatte traeffe over for tredjelande, og Raadet kan beslutte, at medlemsstaterne i faellesskab anvender passende modforanstaltninger, som er led i deres nationale lovgivning;
det er noedvendigt at udbygge og forbedre de mekanismer, der er etableret gennem disse beslutninger, saa medlemsstaterne under saerlige omstaendigheder kan ivaerksaette samordnede foranstaltninger paa anmodning af en eller flere medlemsstater eller i medfoer af en international aftale -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den i denne forordning foreskrevne procedure skal anvendes, naar foranstaltninger truffet af et tredjeland eller dets repraesentanter indskraenker eller truer med at indskraenke den frie adgang for medlemsstaternes rederier eller for fartoejer, som er registreret i en medlemsstat i overensstemmelse med dens lovgivning, til
- linjefragter for saa vidt angaar fragter, der er omfattet af kodeksen, medmindre disse foranstaltninger traeffes i overensstemmelse med De forenede Nationers konvention om en kodeks for linjekonferencer;
- linjefragter for saa vidt angaar fragter, der ikke er omfattet af kodeksen;
- bulkfragter og anden godsbefordring med trampfragter;
- passagerbefordring;
- transport af personer eller varer eller mellem off shore-anlaeg.
Denne procedure beroerer ikke Faellesskabets og dets medlemsstaters folkeretlige forpligtelser.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved
- »home-trader«: et rederi fra et tredjeland, der udfoerer soetransport mellem hjemlandet og en eller flere medlemsstater;
- »cross-trader«: et rederi fra et tredjeland, der udfoerer soetransport mellem et andet tredjeland og en eller flere medlemsstater.
Artikel 3
Samordnede foranstaltninger kan ivaerksaettes efter anmodning fra en medlemsstat.
Anmodning herom skal rettes til Kommissionen, der inden fire uger fremsaetter relevante henstillinger eller forslag for Raadet.
Raadet, der traeffer afgoerelse paa grundlag af afstemningsreglerne i artikel 84, stk. 2, i traktaten, kan traeffe beslut-
ning om samordnede foranstaltninger som omhandlet i
artikel 4.
Naar Raadet traeffer afgoerelse om samordnede foranstaltninger, tager det behoerigt hensyn til de beroerte medlemsstaters udenrigshandelspolitiske interesser, deres havnemaessige interesser samt deres soefartspolitiske interesser.
Artikel 4
1. De samordnede foranstaltninger kan bestaa i
a)
diplomatiske henvendelser til de paagaeldende tredjelande, isaer naar de af dem trufne foranstaltninger vil kunne indskraenke fartadgangen;
b)
modforanstaltninger, der er rettet mod et eller flere rederier i de paagaeldende tredjelande eller mod et eller flere rederier i andre lande, som er omfattet af de foranstaltninger, de paagaeldende lande har truffet, hvad enten disse opererer som home-traders eller cross-traders i faellesskabsfarterne.
Disse modforanstaltninger, der kan saettes ind hver for sig eller kombineret, kan bestaa i
iii)
indfoerelse af pligt til at indhente tilladelse til at laste, transportere eller losse fragter; der kan fastsaettes betingelser for eller forpligtelser i forbindelse med saadanne tilladelser;
iii)
indfoerelse af kvoter;
iii)
indfoerelse af afgifter.
2. Der skal foretages diplomatiske henvendelser, foer der traeffes modforanstaltninger.
Saadanne modforanstaltninger maa ikke beroere de forpligtelser, der i henhold til folkeretten paahviler Det europaeiske Faellesskab og dets medlemsstater, de skal tage alle beroerte interesser i betragtning, og de maa hverken direkte eller indirekte bevirke fordrejninger i samhandelen inden for Faellesskabet.
Artikel 5
1. Naar Raadet traeffer beslutning om ivaerksaettelse af en eller flere af de i artikel 4, stk. 1, litra b), omhandlede modforanstaltninger, skal det efter omstaendighederne angive
a)
de forhold, der har foert til, at der skal traeffes modforanstaltninger;
b)
den fart eller de havne, modforanstaltningerne skal gaelde for;
c)
det tredjelandsflag eller -rederi, hvis fragtpraeferencer indskraenker den frie fartadgang i det paagaeldende soetransportomraade;
d)
det maksimale omfang (procentdel, vaegt i tons, antal containere) eller den maksimale vaerdi af den fragt, der maa lastes eller losses i medlemsstaternes havne;
e)
det hoejeste antal sejladser til og fra medlemsstaternes havne;
f)
beloebet eller procentsatsen og beregningsgrundlaget for de afgifter, der skal opkraeves, samt disses opkraevningsform;
g)
modforanstaltningernes varighed.
2. Er der i en medlemsstats nationale lovgivning ikke hjemmel til at traeffe de i stk. 1 naevnte modforanstaltninger, kan den paagaeldende medlemsstat indfoere modforanstaltningerne i overensstemmelse med Raadets beslutning som omhandlet i artikel 3, stk. 3, med hjemmel i denne forordning.
Artikel 6
1. Har Raadet ikke inden 2 maaneder vedtaget forslaget om samordnede foranstaltninger, kan medlemsstaterne, ensidigt eller i forening, indfoere nationale foranstaltninger, dersom situationen goer det noedvendigt.
2. I noedstilfaelde kan medlemsstaterne dog som en midlertidig forholdsregel ensidigt eller i forening traeffe de noedvendige nationale foranstaltninger ogsaa inden for den i stk. 1, naevnte frist paa 2 maaneder.
3. Nationale foranstaltninger, der traeffes i medfoer af denne artikel, skal straks meddeles Kommissionen og de oevrige medlemsstater.
Artikel 7
I den periode, hvor modforanstaltningerne anvendes, skal medlemsstaterne og Kommissionen i overensstemmelse med den i beslutning 77/587/EOEF foreskrevne procedure konsultere hinanden hver tredje maaned eller hyppigere, dersom der er behov herfor, med henblik paa at droefte virkningerne af de indfoerte modforanstaltninger.
Artikel 8
Den i denne forordning foreskrevne procedure kan anvendes, naar foranstaltninger truffet af et tredjeland eller en repraesentant for dette indskraenker eller vil kunne indkraenke
adgangen for rederier i et andet OECD-land, naar det gensidigt er aftalt mellem dette land og Faellesskabet at anvende samordnede modforanstaltninger i tilfaelde af indskraenkning af adgangen til fragter.
Et saadant land kan anmode om, at der traeffes samordnede foranstaltninger, og deltage i saadanne samordnede foranstaltninger i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 9
Denne forordning traeder i kraft den 1. juli 1987.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986.
31986R4058
L 378/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 4058/86 НА СЪВЕТА
от 22 декември 1986 година
относно координираните действия за опазване на свободния достъп до превоз на товари в презокеанската търговия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид проекторегламента на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че все повече страни прибягват до защита интересите на своите търговски флотове, било то едностранно чрез законодателни или административни мерки, или чрез двустранни спогодби с други страни;
като има предвид, че някои страни, по силата на приетите от тях мерки или наложена практика, опорочават прилагането на принципа на лоялната и свободна конкуренция в корабоплаването при търговията с една или повече държави-членки;
като има предвид, че по отношение търговията, извършвана от редовни превозвачи на стоки по море, Конвенцията на ООН за професионалния кодекс на линейните конференции, влязла в сила на 6 октомври 1983 г., предоставя някои права на корабните дружества-членове на такива конференции, функциониращи в рамките на пулове;
като има предвид, че все по-често трети страни в качеството на договарящи се страни или подписали въпросната конвенция тълкуват нейните клаузи по начин, който фактически разширява правата, предоставени съгласно конвенцията на техните корабни дружества, както редовни, така и нередовни превозвачи на стоки по море, в ущърб на дружествата от Общността или на корабни дружества от други страни от ОИСР, независимо дали същите са членове на линейни конференции или не;
като има предвид, че по отношение превозите на насипни товари е налице растяща тенденция трети страни да ограничават достъпа до такива товари, което представлява сериозна заплаха за условията на свободна конкуренция, които широко преобладават в този отрасъл, при което държавите-членки потвърждават привързаността си към условията на свободна конкуренция, присъщи на търговията с насипни и наливни товари, и са убедени, че въвеждането на разпределение на товарни дялове в тези отрасли би засегнало сериозно търговските интереси на всички страни, като доведе до значително увеличаване на транспортните разходи;
като има предвид, че ограничаването на достъпа до насипни товари би засегнало неблагоприятно търговските флотове на държавите-членки наред със значителното увеличаване на транспортните разходи за такива товари и по този начин би имало сериозни последици за търговските интереси на Общността;
като има предвид, че Общността би следвало да получи възможност за предприемане на координирани действия на държавите-членки, когато конкурентните позиции на търговските флотове на държавите-членки или търговските интереси на държавите-членки са неблагоприятно засегнати от запазването на товари за корабните дружества на трети страни, или по силата на международни споразумения;
като има предвид, че Решение 77/587/ЕИО (3) на Съвета предвижда, inter alia, консултации относно различните аспекти на развитието на отношенията на държавите-членки с трети страни в областта на корабоплаването;
като има предвид, че Решение 83/573/ЕИО (4) на Съвета предвижда, inter alia, координирането между държавите-членки на всички ответни мерки, които те могат да предприемат по отношение на трети страни, както и възможността за вземане на решение за съвместното прилагане от държавите-членки на подходящи ответни мерки като част от националните им законодателства;
като има предвид, че е необходимо да бъде разработен и прецизиран механизмът, предвиден в горепосочените решения, за да бъдат осигурени координираните действия на държавите-членки при някои обстоятелства по искане на държава-членка или държави-членки, или въз основа на международно споразумение,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Редът, предвиден в настоящия регламент, се прилага, когато действия на трета страна или на нейни посредници ограничават или застрашават да ограничат свободния достъп на корабните дружества от държавите-членки или на корабите, регистрирани в държава-членка в съответствие с нейното законодателство, до превоза на:
-
линейни товари при търговски операции по Кодекса, освен когато такива действия са предприети в съответствие с Конвенцията на ООН за професионалния кодекс на линейните конференции,
-
линейни товари при търговски операции извън обхвата на Кодекса,
-
насипни товари и всякакви други товари по нередовни морски курсове,
-
пътници,
-
пътници и товари до или между крайбрежни съоръжения.
Предвиденият ред не засяга задълженията на Общността и държавите-членки съгласно международното право.
Член 2
За прилагането на настоящия регламент:
-
„вътрешен превозвач“ означава корабно дружество, което извършва превози между собствената си страна и една или повече държави-членки,
-
„кръстосан превозвач“ означава корабно дружество от трета страна, което извършва превози между друга трета страна и една или повече държави-членки.
Член 3
Координирани действия могат да бъдат поискани от държава-членка.
Искането се отправя до Комисията, а тя внася съответните препоръки и предложения в Съвета в срок от четири седмици.
Съветът, по реда за гласуване, посочен в член 84, параграф 2 от Договора, може да вземе решение за координирани действия по член 4.
Вземайки решения за координирани действия, Съветът отчита също съображенията, свързани с политиката в областта на външната търговия, както и пристанищните интереси и съображенията, свързани с политиката в областта на корабоплаването, на заинтересованите държави-членки.
Член 4
1. Координираните действия могат да се състоят в:
а)
дипломатически постъпки пред заинтересованите трети страни, в частност - когато техните действия застрашават да ограничат достъпа до търговията;
б)
ответни мерки, насочени към корабното дружество или дружества от заинтересованите трети страни или към корабното дружество или дружества от други страни, които получават изгода от действията, предприети от заинтересованите трети страни, независимо от това дали функционират като вътрешни или кръстосани превозвачи в търговията с Общността.
Ответните мерки поотделно или в съчетание могат да се състоят в:
i)
налагане на задължение за получаване на разрешение за товарене, превоз или разтоварване на товари, като разрешението може да бъде съпътствано от условия или задължения;
ii)
налагане на квоти;
iii)
налагане на налози или мита.
2. Ответните мерки се предхождат от дипломатически постъпки.
Ответните мерки не накърняват задълженията на Европейската общност и държавите-членки съгласно международното право, отчитат всички засегнати интереси и не водят пряко или косвено до отклоняване на търговските потоци в рамките на Общността.
Член 5
1. Когато взема решение за една или повече от ответните мерки, посочени в член 4, параграф 1, буква б), Съветът посочва съответно:
а)
събитията, които са дали основание за предприемане на ответните мерки;
б)
търговските операции или кръга от пристанища, за които се прилагат ответните мерки;
в)
флага или корабното дружество на трета страна, чиито мерки за запазване на товари ограничават свободния достъп до товари в съответната зона на корабоплаване;
г)
максималния обем (в процентно изражение, тонаж, контейнери) или стойност на товарите, които могат да бъдат товарени или разтоварвани на пристанища на държавите-членки;
д)
максималния брой на курсовете от и до пристанища на държавите-членки;
е)
размера или ставката и основата на налозите и митата, които се налагат, и начина на тяхното събиране;
ж)
срока на действие на ответните мерки.
2. Когато предвидените по параграф 1 ответни мерки не са предвидени в националното законодателство на държава-членка, те могат да бъдат предприети от съответната държава-членка на основание на настоящия регламент в съответствие с решението на Съвета, посочено в член 3, параграф 3.
Член 6
1. Ако в срок от два месеца Съветът не приеме предложението за координирани действия, държавите-членки могат да прилагат национални мерки едностранно или в група, ако обстановката го налага.
2. При неотложна необходимост обаче държавите-членки могат да предприемат необходимите национални мерки като временни такива едностранно или в група, преди да е изтекъл двумесечният срок по параграф 1.
3. Националните мерки, предприети по настоящия член, се известяват незабавно на Комисията и на другите държави-членки.
Член 7
По време на срока на действие на ответните мерки държавите-членки и Комисията провеждат взаимни консултации по реда, установен с Решение 77/587/ЕИО, веднъж на 3 месеца или по-често, ако е необходимо, за обсъждане резултатността на действащите ответни мерки.
Член 8
Предвиденият в настоящия регламент ред може да бъде прилаган, когато действия на трета страна или на нейни посредници ограничават или застрашават да ограничат достъпа на корабни дружества от друга страна от ОИСР, когато на реципрочна основа между тази страна и Общността е договорено прибягването до координирано противодействие в случаите на ограничаване на достъпа до товари.
Въпросната страна може да поиска координирани действия и да се присъедини към такива в съответствие с настоящия регламент.
Член 9
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 1987 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1986 година