RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 2978/94 af 21. november 1994 om gennemfoerelse af IMO-resolution A. 747(18) om anvendelse af tonnagemaaling af ballastrum i olietankskibe med separate ballasttanke
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmaaden i artikel 189 C i traktaten (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Soegaaende olietankskibe foraarsager fortsat driftsmaessig og haendelig forurening, og olietransport med traditionelt indrettede olietankskibe frembyder en stadig trussel mod havmiljoeet;
inden for Den Internationale Soefartsorganisation (IMO) er der fastlagt internationalt vedtagne regler for konstruktion og drift af miljoevenlige olietankskibe;
brugen af miljoevenlige olietankskibe gavner baade kyststaterne og erhvervslivet;
internationale konventioner indeholder bestemmelser om udstedelse af certifikater for olietankskibe; IMO har fastlagt naermere bestemmelser om tonnagemaaling af separate ballasttanke i olietankskibe;
alle medlemsstaterne undtagen én har ratificeret og gennemfoert den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe af 1973, og den dertil knyttede protokol af 1978 (MARPOL 73/78); alle medlemsstaterne har ratificeret og gennemfoert den internationale konvention om maaling af skibe af 1969;
i henhold til resolution A.722(17), som blev vedtaget af IMO's forsamling den 6. november 1991 og dens afloeser resolution A.747(18) om anvendelse af tonnagemaaling af separate ballasttanke i olietankskibe, som blev vedtaget af IMO's forsamling den 4. november 1993, udtrykkes et generelt oenske om at fremme konstruktion af miljoevenlige tankskibe og brug af separate ballasttanke i olietankskibe;
i resolution A.747(18) har IMO's forsamling i) opfordret regeringerne til at henstille til havnemyndighederne, at de anvender anbefalingen om at fradrage tonnagen af separate ballasttanke ved beregning af afgifter paa grundlag af bruttotonnagen for alle tankskibe med separat ballastkapacitet i overensstemmelse med regel 13 i bilag I til MARPOL 73/78, og ii) desuden opfordret regeringerne til at henstille til lodsmyndighederne om at handle i overensstemmelse med anbefalingen;
Raadet har erkendt, at der alt efter omstaendighederne paa faellesskabsplan eller nationalt plan er behov for en oeget indsats for at sikre en tilstraekkelig opfyldelse af kravene om sikkerhed til soes og forebyggelse af havforurening; det er oenskeligt at fremme brugen af olietankskibe med dobbelt skrog og olietankskibe med alternativ konstruktion, der opfylder kravene i regel 13 F i bilag I til MARPOL 73/78, som aendret den 6. marts 1992, og brugen af olietankskibe med separate ballasttanke;
olietankskibe med dobbelt skrog og olietankskibe med alternativ konstruktion skal i forbindelse med anvendelsen af denne forordning behandles, som om deres separate ballasttanke opfyldte regel 13 i bilag I til MARPOL 73/78;
det er ikke rimeligt at straffe redere og operatoerer, der bruger olietankskibe, som er miljoevenlige i konstruktions- og driftsmaessig henseende;
der er navnlig en oekonomisk ulempe for dem, der har taget et vigtigt skridt til gavn for et renere miljoe, naar der beregnes afgifter af tonnagen af olietankskibes separate ballasttanke, naar disse tanke ikke anvendes til transport af ladning;
af oekonomiske grunde vil de enkelte havnemyndigheder noedig paafoere sig selv den ulempe, der kunne vaere forbundet med, at de var de eneste, der efterlevede IMO-resolutionen;
alle medlemsstater har tilsluttet sig, men ikke alle har gennemfoert IMO-resolution A.722(17) og A.747(18);
naar det drejer sig om beskyttelse af havmiljoeet mod forurening fra konventionelle olietankskibe, boer der finde en ensartet gennemfoerelse sted i Faellesskabet af internationalt vedtagne regler for havne- og lodsorganisationers opkraevning af afgifter af olietankskibe;
for at undgaa konkurrencefordrejning inden for Faellesskabet og for at naa frem til effektive og rentable loesninger, kan en samordnet indsats med henblik paa en ensartet gennemfoerelse af de internationalt vedtagne regler i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet bedst sikres ved en forordning;
flagstaten eller andre bemyndigede, der udsteder det internationale certifikat om forebyggelse af olieforurening og det internationale maalebrev (1969), og ligeledes rederne og de instanser, der paalaegger olietankskibe afgifter, maa samarbejde om at gennemfoere IMO's resolution A.747(18) for at oege beskyttelsen af havmiljoeet;
nogle medlemsstater har allerede indfoert ordninger om nedsaettelse af afgifterne for miljoevenlige skibe paa et andet grundlag end IMO's resolution A.747(18); i overensstemmelse med resolutionens aand boer der udformes en alternativ loesning for tonnagebaserede afgifter, bestaaende af en procentuel forskel i forhold til den gaeldende takst, saaledes at den gennemsnitlige forskel bliver mindst den samme som forskellen i henhold til resolutionen; det boer desuden sikres, at olietankskibe med separate ballasttanke aldrig behandles mindre gunstigt, selv naar afgifterne ikke beregnes paa grundlag af tonnagen -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Havne- og lodsmyndighederne i Faellesskabet skal i overensstemmelse med denne forordning:
a) i Faellesskabet gennemfoere resolution A.747(18) om anvendelse af tonnagemaaling af separate ballasttanke i olietankskibe, der blev vedtaget af Den Internationale Soefartsorganisations (IMO) forsamling den 4. november 1993, og hvis bilag er indeholdt i bilag I til denne forordning, for at fremme brugen af olietankskibe med separate olieballasttanke, herunder olietankskibe med dobbelt skrog og olietankskibe med alternativ konstruktion; eller
b) anvende ordninger med nedsatte afgifter for olietankskibe med separate ballasttanke, der er forskellige fra IMO-resolution A.747(18), men i resolutionens aand.
Artikel 2
Denne forordning gaelder for olietankskibe,
- der i saerligt indrettede tanke kan foere separat ballast
- der er konstrueret, bygget, indrettet, udstyret og drives som olietankskibe med separate ballasttanke, herunder olietankskibe med dobbelt skrog og olietankskibe med alternativ konstruktion
- der opfylder kravene i den internationale konvention om maaling af skibe, 1969); og
- som har det internationale maalebrev (1969).
Artikel 3
1. I denne forordning forstaas ved:
a) »olietankskib«: et skib, der er i overensstemmelse med definitionen af et olietankskib i regel 1, nr. 4, i bilag I til MARPOL 73/78
b) »separat ballast«: den ballast, der er i overensstemmelse med definitionen af separat ballast i regel 1, nr. 17, i bilag I til MARPOL 73/78
c) »separat ballasttank«: en tank, der udelukkende anvendes til foering af separat ballast
d) »olietankskib med separate ballasttanke«: et olietankskib, som er forsynet med separate ballasttanke og af flagstatens regering eller andre bemyndigede, er certificeret som et olietankskib forsynet med separate ballasttanke. Den paagaeldende myndighed skal klart attestere, at disse krav er opfyldt, under det relevante punkt i supplementet til det internationale certifikat om forebyggelse af olieforurening
e) »olietankskib med dobbelt skrog«: et olietankskib med separate ballasttanke, som er bygget i overensstemmelse med kravene i regel 13F, nr. 3, i bilag I til MARPOL 73/78
f) »olietankskib med alternativ konstruktion«: et olietankskib med separate ballasttanke, som er bygget i overensstemmelse med kravene i regel 13F, nr. 4 og 5, i bilag I til MARPOL 73/78
g) »MARPOL 73/78«: den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe som aendret ved protokollen af 1978 tillige med aendringer traadt i kraft ved denne forordnings vedtagelse
h) »havnemyndighed«: en offentlig eller privat juridisk person, som paalaegger skibe afgifter for at stille faciliteter og tjenesteydelser til raadighed for skibsfarten
i) »lodsmyndighed«: en offentlig eller privat juridisk person, som er bemyndiget til at yde lodstjeneste til skibsfarten
j) »bruttotonnage«: maal for et skibs samlede stoerrelse fastlagt i overensstemmelse med bestemmelserne i den internationale konvention af 1969 om maaling af skibe
k) »nedsat bruttotonnage«: et olietankskibs bruttotonnage, som opnaas ved at fratraekke de separate ballasttankes bruttotonnage, som fastsat efter formlen i nr. 4 i bilag I til denne forordning, hele skibets bruttotonnage.
2. Bilag II indeholder MARPOL 73/78's definitioner af udtrykkene i stk. 1, litra a), b), e) og f).
Artikel 4
Med henblik paa denne forordning skal det kompetente organ, naar det udsteder det internationale maalebrev (1969) for et olietankskib med separate ballasttanke, som er maalt efter reglerne i den internationale konvention af 1969 om maaling af skibe, under rubrikken »Bemaerkninger« anfoere en paategning, der er i overensstemmelse med punkt 3 i bilag I til denne forordning, og som angiver
i) tonnagen af skibets separate ballasttanke; denne tonnage skal beregnes efter den metode og fremgangsmaade, der er fastlagt i nr. 4 i bilag I til denne forordning, og
ii) skibets nedsatte bruttotonnage.
Artikel 5
1. Ved beregningen af afgifter for olietankskibe helt eller delvis paa grundlag af skibets bruttotonnage (BT) udelukker havnemyndighederne og lodsmyndighederne tonnagen af olietankskibets separate ballasttanke, saaledes at deres beregninger bygger paa skibets nedsatte bruttotonnage, som anfoert under rubrikken »Bemaerkninger« i skibets internationale maalebrev (1969).
2. Havne- og lodsmyndighederne skal alternativt sikre, at afgiften for et olietankskib, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesomraade som defineret i artikel 2, er mindst 17 % lavere end afgiften for et tankskib uden separate ballasttanke med samme bruttotonnage.
Havne- og lodsmyndigheder, som den 13. juni 1994 allerede anvender en ordning med faste satser som omhandlet i foregaaende afsnit, men med en lavere procentsats, anvender senest den 1. januar 1997 satsen 17 %.
3. Hvis afgifterne beregnes paa anden maade end paa grundlag af bruttotonnage, skal havnemyndighederne og lodsmyndighederne sikre, at olietankskibe med separate ballasttanke ikke faar en behandling, der er mindre gunstig, end hvis afgifterne beregnes i overensstemmelse med stk. 1 eller 2.
4. Havnemyndighederne og lodsmyndighederne maa for alle olietankskibe med separate ballasttanke kun anvende én af de i stk. 1, 2 og 3, naevnte beregningsmetoder.
Artikel 6
Bilag I til denne forordning kan aendres efter proceduren i artikel 7 for at tilpasse det til aendringer af IMO-resolution A.747(18) og de relevante internationale konventioner, der er traadt i kraft.
Artikel 7
1. Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand. Kommissionen indkalder dette udvalg, naar det maatte vaere noedvendigt af hensyn til anvendelsen af denne forordning.
2. Udvalget fastsaetter selv sin forretningsorden.
3. Der gaelder foelgende procedure for spoergsmaal, der er omfattet af artikel 6:
a) Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
b) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
c) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal. Har Raadet ikke inden tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne vedtager rettidigt og inden den 31. december 1995 de love og administrative bestemmelser, der maatte vaere noedvendige til gennemfoerelsen af denne forordning.
Disse forskrifter skal bl. a. omfatte kontroltilrettelaeggelse, -procedure og -midler.
2. Medlemsstaterne sender aarligt Kommissionen alle foreliggende oplysninger om gennemfoerelsen af denne forordning herunder overtraedelser begaaet af deres havnemyndigheder og lodsmyndigheder.
3. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 naevnte love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til denne forordning, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
4. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen alle nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af denne forordning. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.
Artikel 9
1. Kommissionen undersoeger hvert aar anvendelsen af forordningen, naar den har modtaget rapporterne fra medlemsstaterne som omhandlet i artikel 8.
2. Kommissionen forelaegger senest den 31. december 1998 Europa-Parlamentet og Raadet en evalueringsrapport vedroerende den i artikel 5, stk. 2, omhandlede ordning.
Artikel 10
Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hvert medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. november 1994.
31994R2978
L 319/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2978/94 НА СЪВЕТА
от 21 ноември 1994 година
относно изпълнение на Резолюция А.747(18) на Международната морска организация (ММО) относно прилагането на тонажното измерване на танкове за изолиран баласт в петролни танкери
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
като има предвид, че продължава замърсяването при експлоатация или вследствие от произшествие с петролни танкери и че транспортът на нефт с танкери с конвенционален дизайн на танковете представлява постоянна заплаха за морската среда;
като има предвид, че международните правила, отнасящи се до дизайна и експлоатацията на петролни танкери, които не застрашават околната среда, бяха създадени под егидата на Международната морска организация (ММО);
като има предвид, че експлоатацията на петролни танкери, които не застрашават околната среда, е от полза едновременно за крайбрежните държави и промишлеността;
като има предвид, че международните конвенции съдържат изисквания за издаването на свидетелства на петролните танкери; като има предвид, че ММО разработва методи за измерването на тонажа на петролни танкери с танкове за изолиран баласт;
като има предвид, че всички държави-членки с изключение на една ратифицираха и приложиха Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби от 1973 г., и Протокола към нея от 1978 г. (MARPOL 73/78); като има предвид, че всички държави-членки ратифицираха и приложиха Международната конвенция за измерване тонажа на кораби от 1969 г.;
като има предвид, че Резолюция А.722(17), изработена от Асамблеята на ММО на 6 ноември 1991 г., и следващата я Резолюция А.747(18) относно прилагането на измерване на тонажа на петролни танкери с танкове за изолиран баласт, изработена от Асамблеята на ММО на 4 ноември 1993 г., изразяват общото желание да насърчат строежа на петролни танкери, които не застрашават околната среда, и използването на танкове за изолиран баласт;
като има предвид, че в Резолюция А.747(18) Асамблеята на ММО: i) прикани правителствата да посъветват пристанищните власти да прилагат препоръката за приспадане тонажа на танковете за изолиран баласт, когато изчисляват таксите на базата на брутния тонаж за всички танкери с танкове за изолиран баласт съобразно правило 13 на приложение I към MARPOL 73/78; и ii) прикани също правителствата да посъветват пилотските власти да вземат мерки съобразно въпросната препоръка;
като има предвид, че Съветът призна необходимостта от засилено действие на общностно равнище или на национално равнище, според случая, за да се приемат адекватно изискванията за безопасността на море и предотвратяване на замърсяването; като има предвид, че е желателно да се разшири използването на двукорпусни танкери или петролни танкери с алтернативен дизайн, които отговарят на правило 13F от приложение I към MARPOL 73/78, изменена на 6 март 1992 г., както и петролни танкери с танкове за изолиран баласт;
като има предвид, че двукорпусните петролни танкери и петролните танкери с алтернативен дизайн би следвало да бъдат третирани по смисъла на настоящия регламент все едно, че техните танкове за изолиран баласт отговарят на правило 13 на приложение I към MARPOL 73/78;
като има предвид, по-специално, че изчисляването на таксите на базата на тонажа на танковете за изолиран баласт на борда на танкерите,
като има предвид, по-специално, че изчисляването на таксите на базата на тонажа на танковете за изолиран баласт на борда на танкерите, когато танковете не се използват за превоз на товар, е във финансов ущърб за тези, които са извършили важната стъпка по пътя към по-чиста околна среда;
като има предвид, че по икономически съображения отделните пристанищни администрации показват въздържание от прилагане на резолюцията на ММО заради риска да бъдат необлагодетелствани, ако са единствените, които я прилагат;
като има предвид, че резолюции А.722(17) и А.747(18) бяха договорени, но все още не са приложени от всички държави-членки;
като има предвид, че за защита на морската среда от замърсяване от танкери с конвенционален дизайн е уместно да се осигури уеднаквено прилагане в практиката на Общността на международни правила, отнасящи се до събирането на такси за петролни танкери от пристанищните и пилотските администрации;
като има предвид, че за да се избегне нарушаването на конкуренцията в Общността и за постигане на резултатни и разходно-ефективни решения, най-добрият начин за хармонично действие е изработването на регламент, за да се уеднакви въвеждането на международни правила, като се спазва принципът на субсидиарност;
като има предвид, че държавата на флага или други органи, които издават международното свидетелство за предотвратяване на замърсяване с нефт и международното свидетелство за тонаж (1969), както и че корабособствениците и лицата, които събират такси от петролните танкери, трябва да работят заедно за въвеждането в действие на резолюция А.747(18) на ММО, за да се подобри защитата на морската среда;
като има предвид, че в някои държави-членки вече са въведени системи за смекчаване на таксите за кораби, които не застрашават околната среда, които са на друга основа от резолюция А.747(18) на ММО; като имат предвид, че в духа на посочената резолюция е целесъобразно да се предвиди друга система за таксуване в зависимост от тонажа, съставляващ отклонението спрямо нормалната тарифа в проценти така, че средната разлика би следвало да бъде най-малкото равна на тази, която предвижда посочената резолюция; като има предвид, че освен това би следвало да се даде уверението, че обработването на танкерите за изолиран баласт не може да е при никакви обстоятелства по-малко благоприятно, дори и ако таксите не са начислени в зависимост от тонажа,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Съобразно разпоредбите на настоящия регламент пристанищните администрации и пилотските администрации в рамките на Общността:
а)
прилагат в Общността резолюция А.747(18) за прилагане измерването на тонажа на петролни танкери с танкове за изолиран баласт, изработена на 4 ноември 1993 г. от Асамблеята на Международната морска организация (ММО) и чието приложение фигурира в приложение I на настоящия регламент, за да се разшири използването на танкери, снабдени с танкове за изолиран баласт, включително използването на двукорпусни танкери и танкери с алтернативен дизайн; или
б)
позволяват в Общността да се прилага система на намаляване на таксите, искани за танкери с танкове за изолиран баласт, която е на базата на система, различна от, но в духа на предвидената в резолюция А.747(18).
Член 2
Настоящият регламент се прилага за петролни танкери, които:
-
превозват изолиран баласт в специално определени танкове,
-
са създадени, конструирани, адаптирани, оборудвани и използвани като петролни танкери за изолиран баласт, включително двукорпусните танкери и танкерите с алтернативен дизайн,
-
които отговарят на изискванията на Международната конвенция от 1969 г. за измерване тонажа на корабите, и
-
притежават международното свидетелство за тонаж (1969).
Член 3
1. По смисъла на настоящия регламент:
а)
„танкер“ означава кораб, който отговаря на определението за „танкер“, посочено в правило 1 (4) от приложение I на MARPOL 73/78;
б)
„изолиран баласт“ означава баласт, който отговаря на определението за „изолиран баласт“, посочено в правило 1 (17) от приложение I към MARPOL 73/78;
в)
„танк за изолиран баласт“ означава танк, предназначен изключително за превоз на изолиран баласт;
г)
„петролен танкер с танкове за изолиран баласт“ означава танкер, оборудван с танкове за изолиран баласт и сертифициран от властите на държавата на флага или от други органи, упълномощени от нея, както и петролни танкери, оборудвани с танкове за изолиран баласт. Тази съгласуваност трябва да бъде ясно оповестена от такива администрации в съответния параграф от допълнението на международното свидетелство за предотвратяване замърсяването с нефт;
д)
„двукорпусен петролен танкер“ означава танкер за изолиран баласт, построен съобразно предписанията на правило 13 F(3), от приложение I към MARPOL 73/78;
е)
„петролен танкер с алтернативен дизайн“ означава петролен танкер с изолиран баласт, построен съобразно предписанията на правило 13 F(4) и (5) от приложение I към MARPOL 73/78;
ж)
„MARPOL 73/78“ означава Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби от 1973 г. така, както е променена от Протокола към нея от 1978 г., както и промените в сила на датата на изработването на настоящия регламент;
з)
„пристанищни администрации“ означава лице, публично или частно, което събира таксите за корабите при предоставяне на услуги в областта на морския транспорт;
и)
„пилотски администрации“ означава лице, публично или частно, упълномощено да предоставя услуги по пилотиране на морски транспортни средства;
й)
„брутен тонаж“ означава мярката в тонове на пълната вместимост (големината) на кораб, определени съобразно разпоредбите на Международната конвенция за измерване тонажа на корабите от 1969 г.;
к)
„намален брутен тонаж“ означава брутният тонаж на петролен танкер, намален с тонажа на танка за изолиран баласт, изчислен съобразно формулата, фигурираща в приложение I на настоящия регламент.
2. Приложение II съдържа определения, дадени в MARPOL 73/78 в смисъла, визиран в параграф 1, букви а), б), д) и е).
Член 4
По смисъла на настоящия регламент компетентният орган, когато издава международно свидетелство за тонаж (1969) на танкер с танкове за изолиран баласт, който е измерен съобразно правилата, установени от Международната конвенция за измерване тонажа на кораби от 1969 г., публикува в рубриката „Забележки“ декларация, по смисъла на приложение I, параграф 3 към настоящия регламент, като уточнява:
i)
тонажа на танковете с изолиран баласт на кораба, този тонаж се изчислява съобразно метода и процедурата, установени в приложение I, параграф 4 към настоящия регламент; и
ii)
намаления бруто тонаж на кораба.
Член 5
1. Когато определят таксите за петролни танкери цялостно или частично на базата на брутния тонаж (БТ), пристанищните администрации и пилотските администрации приспадат брутния тонаж на танковете с изолиран баласт на танкера така, че тяхното изчисление да се основава на редуцирания брутен тонаж така, както е обозначено в рубриката „Забележки“ на международното свидетелство за тонаж (1969) на кораба.
2. От друга страна, пристанищните администрации и пилотските администрации гарантират таксата за петролни танкери, които попадат в обхвата на настоящия регламент съобразно член 2, да бъде най-малкото със 17 % по-ниска от тези за танкери без танкове за изолиран баласт, които имат същия брутен тонаж.
Пристанищните власти и пилотските власти, които на 13 юни 1994 г. вече прилагат уеднаквена система за таксуване такава, каквато е визирана в първа алинея, но основаваща се на по-ниско процентно съотношение, прилагат числото 17 % като минимум най-късно на 1-и януари 1997 г.
3. Когато задълженията са определени на база, различна от брутния тонаж, пристанищните власти и пилотските власти се грижат танкерите за изолиран баласт да бъдат третирани по начин, който не е по-малко благоприятен от този, който би се прилагал спрямо тях, ако задълженията бяха изчислявани съобразно параграфи 1 или 2.
4. По отношение на всички петролни танкери с танкове за изолиран баласт, пристанищните власти и пилотските власти прилагат само една от трите формули, описани в параграфи 1, 2 и 3.
Член 6
Приложение I към настоящия регламент може да бъде променено според процедурата, предвидена в член 7, за да може да се държи сметка за измененията, които биха могли да бъдат внесени в резолюция А.747(18) на ММО и на основните международни конвенции, които са в сила.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Комитетът се събира по инициатива на Комисията всеки път, когато това се окаже необходимо за прилагането на настоящия регламент.
2. Комитетът изработва свой процедурен правилник.
3. Прилага се следната процедура за въпросите, обхванати от член 6:
а)
представителят на Комисията предлага на комитета проект на мерките, които да се вземат. Комитетът излиза със свое становище по този проект в срок, който председателят може да установи в зависимост от спешността на разглеждания въпрос. Становището се изработва с мнозинство, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора, отнасящи се до изработване на решенията, които Съветът следва да взема по предложение на Комисията. Когато се гласува в комитета, гласовете на представителите на държавите-членки се претеглят според определението в цитирания по-горе член. Председателят не участва в гласуването;
б)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета;
в)
когато предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или при липсата на становище, Комисията предлага незабавно на Съвета предложение, отнасящо се до мерките, които трябва да се вземат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство. Ако при изтичането на срок от три месеца, считани от сезирането на Съвета, последният не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 8
1. Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящия регламент, най-късно на 31 декември 1995 г.
Тези мерки се отнасят, inter alia, и до организацията, процедурите и средствата за контрол.
2. Държавите-членки съобщават всяка година на Комисията всички налични информации, отнасящи се до прилагането на настоящия регламент, включително допуснатите нарушения от техните пристанищни власти и пилотски власти.
3. Когато държавите-членки изработят мерките, визирани в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящия регламент или то се извършва при тяхното публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
4. Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията всички разпоредби на националното си право, които изработват в областта, уредена от настоящия регламент. Комисията информира за това другите държави-членки.
Член 9
1. Комисията прави всяка година преглед на прилагането на настоящия регламент на базата на докладите, които са ѝ предоставяни от държавите-членки съобразно разпоредбите на член 8.
2. Комисията представя доклад с оценка за прилагането на системата, предвидена в член 5, параграф 2, на Европейския парламент и на Съвета преди 31 декември 1998 г.
Член 10
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1996 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 1994 година.