++++
Raadets forordning ( EOEF ) nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet * 150 *
Indholdsfortegnelse
AFSNIT I : ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 1 - 4 ) * 150 *
AFSNIT II : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 5 - 10 ) * 151 *
AFSNIT III : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES ( artiklerne 11 - 14 ) * 153 *
AFSNIT IV : ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER * 155 *
Kapitel 1 : Almindelige regler om sammenlaegtning af forsikringsperioder ( artikel 15 ) * 155 *
Kapitel 2 : Sygdom og moderskab ( artiklerne 16 - 34 ) * 156 *
Kapitel 3 : Invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) ( artiklerne 35 - 59 ) * 162 *
Kapitel 4 : Arbejdsulykker og erhvervssygdom ( artiklerne 60 - 77 ) * 169 *
Kapitel 5 : Ydelser ved doedsfald ( artiklerne 78 og 79 ) * 176 *
Kapitel 6 : Ydelser ved arbejdsloeshed ( artiklerne 80 - 84 ) * 176 *
Kapitel 7 : Familieydelser og boernetilskud ( artiklerne 85 - 89 ) * 178 *
Kapitel 8 : Ydelser til boern af pensions eller rentemodtagere og til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ( artiklerne 90 - 92 ) * 179 *
AFSNIT V : FINANSIELLE BESTEMMELSER ( artiklerne 93 - 107 ) * 180 *
AFSNIT VI : FORSKELLIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 108 - 117 ) * 184 *
AFSNIT VII : OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER ( artiklerne 118 - 122 ) * 86 *
BILAG
Bilag 1 : Kompetente myndigheder * 188 *
Bilag 2 : Kompetente institutioner * 189 *
Bilag 3 : Bopaelstedets institutioner og opholdsstedets institutioner * 202 *
Bilag 4 : Kontaktorganer * 211 *
Bilag 5 : Til tosidede overenskomster knyttede gennemfoerelsesbestemmelser , der forbliver i kraft * 214 *
Bilag 6 : Fremgangsmaaden ved udbetaling af ydelser * 218 *
Bilag 7 : Banker * 220 *
Bilag 8 : Tilkendelse af familieydelser * 220 *
Bilag 9 : Beregning af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser * 221 *
Bilag 10 : Institutioner og organer udpeget af de kompetente myndigheder * 223 *
RAADETS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 574/72
af 21 . marts 1972
om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedtemmer , som flytter inden for Faellesskabet
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 2 , 7 og 51 ,
under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 97 ,
under henvisning til det forslag , der er udarbejdet af Kommissionen efter hoering af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale sikring ,
under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og
ud fra foelgende betragtninger :
Forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) , er blevet afloest af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 , ligesom forordning nr . 4 om gennemfoerelse og supplering af bestemmelserne i forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) er blevet ophaevet ved artikel 99 i forordning nr . 1408/71 , og der skal saaledes fastsaettes nye gennemfoerelsesregler paa grundlag af de nye principielle bestemmelser og de erfaringer , der er indvundet i loebet af de 12 aar , disse forordninger har vaeret gaeldende ;
der er navnlig behov for en noeje angivelse af de kompetente institutioner i hver medlemsstat , af de dokumenter , der skal fremlaegges , og af formaliteter , der skal opfyldes af de paagaeldende for at opnaa ydelser , af de administrative og laegelige kontrolforanstaltninger , af betingelserne for refusion af ydelser , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en institution i en anden medlemsstat , samt af de opgaver , der skal henlaegges til revisionsudvalget ,
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning
a ) forstaas ved udtrykket " forordning " forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ;
b ) forstaas ved udtrykket " gennemfoerelsesforordning " naervaerende forordning ;
c ) har de i forordningens artikel 1 fastlagte udtryk den betydning , der er tillagt dem i den naevnte artikel .
Artikel 2
Blanketter , meddelelser vedroerende lovgivning , vejledninger
1 . Blanketterne til de attester , bevidnelser , erklaeringer , begaeringer og oevrige dokumenter , der er noedvendige for anvendelsen af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , udarbejdes af Den administrative Kommission .
To medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale at goere brug af forenklede formularer i deres indbyrdes forhold .
2 . Den administrative Kommission kan til brug for de kompetente myndigheder i hver medlemsstat indsamle oplysninger om de nationale lovbestemmelser , hvorpaa forordningen finder anvendelse .
3 . Den administrative Kommission udarbejder vejledninger , der tager sigte paa at underrette de paagaeldende om deres rettigheder samt om de administrative formaliteter , der skal iagttage for at goere disse rettigheder gaeldende .
Disse vejledninger skal fastlaegges efter forhandling med det raadgivende udvalg .
Artikel 3
Kontaktorganer - Forbindelse mellem institutionerne indbyrdes samt mellem institutionerne og de berettigede
1 . De kompetente myndigheder kan udpege kontaktorganer , der er berettiget til at traede i direkte forbindelse med hinanden .
2 . Enhver institution i en medlemsstat samt enhver person , der er bosat eller opholder sig paa en medlemsstats omraade , kan - enten direkte eller gennem kontaktorganerne - rette henvendelse til en anden medlemsstats institution .
Artikel 4
Bilag
1 . Bilag 1 angiver den kompetente myndighed eller myndigheder i hver medlemsstat .
2 . Bilag 2 angiver de kompetente institutioner i hver medlemsstat .
3 . Bilag 3 angiver bopaelsstedets og opholdsstedets institutioner i hver medlemsstat .
4 . Bilag 4 angiver de kontaktorganer , der er udpeget i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 3 , stk . 1 .
5 . Bilag 5 angiver de bestemmelser , som omhandles i gennemfoerelsesforordningens artikel 5 , artikel 53 , stk . 3 , artikel 104 , artikel 105 , stk . 2 , artikel 116 og artikel 120 .
6 . Bilag 6 angiver den fremgangsmaade ved betaling af ydelser , der i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 53 , stk . 1 , er valgt af de forpligtede institutioner i hver medlemsstat .
7 . Bilag 7 angiver navn og hjemsted for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 55 , stk . 1 , naevnte banker .
8 . Bilag 8 angiver de medlemsstater , paa hvis gensidige forhold gennemfoerelsesforordningens artikel 10 , stk . 2 , litra d ) , finder anvendelse .
9 . Bilag 9 angiver de ordninger , der skal tages i betragtning ved beregningen af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 3 , litra a ) , og artikel 95 , stk . 3 , litra a ) .
10 . Bilag 10 angiver de institutioner eller organer , der er udpeget af de kompetente myndigheder , navnlig i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 6 , stk . 1 , artikel 11 , stk . 1 , artikel 13 , stk . 2 og 3 , artikel 14 , stk . 1 - 3 , artikel 38 , stk . 1 , artikel 70 , stk . 1 , artikel 80 , stk . 2 , artikel 81 , artikel 82 , stk . 2 , artikel 85 , stk . 2 , artikel 89 , stk . 1 , artikel 91 , stk . 2 , artikel 102 , stk . 2 , artikel 110 og artikel 113 , stk . 2 .
AFSNIT II
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Gennemfoerelse af forordningens artikler 6 og 7
Artikel 5
Anvendelse af gennemfoerelsesforordningen i stedet for administrative aftaler om gennemfoerelse af overenskomster
Gennemfoerelsesforordningens bestemmelser traeder i stedet for bestemmelserne i de administrative aftaler om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 6 ; de traeder ligeledes i stedet for bestemmelserne om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 7 , stk . 2 , litra c ) , for saa vidt disse gennemfoerelsesbestemmelser ikke er anfoert i bilag 5 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 9
Artikel 6
Adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring
1 . Saafremt den paagaeldende under hensyntagen til forordningens artikel 9 og artikel 15 , stk . 3 , opfylder betingelserne for adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) inden for flere ordninger i medfoer af en medlemsstats lovgivning , og saafremt han ikke i medfoer af sin seneste beskaeftigelse har vaeret omfattet af den tvungne forsikring inden for en af disse ordninger , har han paa grundlag af de naevnte bestemmelser adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring inden for den ordning , der er fastsat i lovgivningen i denne medlemsstat eller , saafremt der ikke er fastsat nogen ordning , inden for en af ham selv valgt ordning .
2 . For at opnaa ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 9 , stk . 2 , skal den paagaeldende for vedkommende medlemsstats institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat . Denne attest udstedes efter den paagaeldendes begaering af den eller de institutioner , der anvender de lovbestemmelser , efter hvilke han har tilbagelagt disse forsikringsperioder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 12
Artikel 7
Almindelige regler om gennemfoerelse af bestemmelserne om undgaaelse af dobbeltydelser . Disse bestemmelsers anvendelse paa ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner )
1 . Naar modtageren af en ydelse , som han har krav paa efter en medlemsstats lovgivning , tillige har krav paa ydelser efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater , gaelder foelgende regler :
a ) Saafremt anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 eller 3 , medfoerer , at disse ydelser samtidig nedsaettes eller stilles i bero , kan ingen af dem nedsaettes eller stilles i bero med et stoerre beloeb end det , der fremkommer ved at dividere det beloeb , der i henhold til den lovgivning , hvorefter ydelsen udredes , skal nedsaettes eller stilles i bero , med antallet af de modtageren tilkommende ydelser , der skal nedsaettes eller stilles i bero ;
b ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , skal ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) , omhandlede teoretiske beloeb , men udelukkende ved , at det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) omhandlede beloeb nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og stoerrelsen heraf fastsaettes i forhold til laengden af de tilbagelagte forsikringsperioder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) ;
c ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit , skal i de tilfaelde , hvor bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 3 , anvendes , ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse , der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 1 , omhandlede beloeb , men udelukkende ved , at det beloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og denne del faas ved paa dette beloeb at anvende en koefficient , der svarer til forholdet mellem det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , og det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit .
2 . Med henblik paa anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , meddeler de kompetente institutioner paa begaering hinanden alle noedvendige oplysninger .
Artikel 8
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater
Dersom en arbejdstager eller et af hans familiemedlemmer har ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , tilkendes disse ydelser alene efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade foedslen har fundet sted , eller - saafremt foedslen ikke har fundet sted paa en af disse medlemsstaters omraade - alene efter lovgivningen i den medlemsstat , hvoraf den paagaeldende arbejdstager senest har vaeret omfattet .
Artikel 9
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til ydelser ved doedsfald efter lovgivningen i flere medlemsstater
1 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , er det alene den efter denne medlemsstats lovgivning erhvervede ret til begravelseshjaelp , der bevares , medens den ret , der er erhvervet efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , bortfalder .
2 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , medens retten til begravelseshjaelp er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere andre medlemsstater , eller indtraeder et doedsfald uden for medlemsstaternes omraade , medens retten er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , er det alene den ret , der er erhvervet efter den lovgivning i en medlemsstat , hvorunder arbejdstageren har tilbagelagt sin sidste forsikringsperiode , der bevares , medens den efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat erhvervede ret bortfalder .
Artikel 10
Regler der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud eller naar arbejdstageren successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i den samme periode eller del af denne periode
1 . Dersom der for den samme periode og for det samme familiemedlem tilkommer to personer familieydelser eller boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , og i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland , er det bestemmelserne om samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud i lovgivningen i familiemedlemmets bopaelsland , der kommer til anvendelse . Herefter skal retten til familieydelser eller boernetilskud efter forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , tages i betragtning , som om det drejede sig om en ret , der var erhvervet i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland .
2 . Dersom en arbejdstager successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i loebet af en udbetalingsperiode , saaledes som denne er fastsat i lovgivningen om familieydelser eller boernetilskud i den ene eller begge de paagaeldende stater , gaelder foelgende regler :
a ) de familieydelser eller boernetilskud , som den paagaeldende arbejdstager kan goere krav paa efter lovgivningen i hver af disse stater , svarer til antallet af de daglige ydelser eller tilskud , der udbetales efter den paagaeldende lovgivning . Dersom lovgivningen i de paagaeldende stater ikke indeholder bestemmelser om udbetaling af daglige ydelser eller tilskud , tilkendes familieydelserne eller boernetilskuddene efter forholdet mellem det tidsrum , i hvilket den paagaeldende arbejdstager har vaeret omfattet af lovgivningen i hver af disse medlemsstater , og det i den paagaeldende lovgivning fastsatte tidsrum ;
b ) naar familieydelserne eller boernetilskuddene er udbetalt af en institution for et tidsrum , hvor de skulle have vaeret udbetalt af en anden institution , skal der foretages en afregning mellem disse institutioner ;
c ) hvor de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder udtrykkes i andre enheder end dem , der anvendes ved beregningen af familieydelser eller boernetilskud i medfoer af den lovgivning i en anden medlemsstat , hvoraf arbejdstageren tillige her vaeret omfattet i det samme tidsrum , sker omregningen , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i litra a ) og litra b ) , efter gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 ;
d ) uanset bestemmelserne i litra a ) skal i forholdet mellem de i bilag 8 til gennemfoerelsesforordningen naevnte medlemsstater den institution , der afholder udgifterne ved familieydelser eller boernetilskud paa grundlag af den foerste beskaeftigelse i det paagaeldende tidsrum , afholde disse udgifter i hele udbetalingsperioden .
3 . Dersom familiemedlemmerne til en arbejdstager , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til en arbejdsloes , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed i medfoer af fransk lovgivning , flytter fra én medlemsstat til en anden inden for den samme kalendermaaned , skal den institution , som det paahvilede at udbetale boernetilskud i begyndelsen af maaneden , fortsat udbetale dem for hele den loebende maaned .
AFSNIT III
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES
Gennemfoerelse af forordningens artikler 13 - 16
Artikel 11
Formaliteter ved udstationering
1 . I de i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) og stk . 2 , litra a ) , omhandlede tilfaelde skal den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , hvis lovgivning fortsat finder anvendelse , paa arbejdstagerens eller hans arbejdsgivers begaering , og saafremt de foreskrevne betingelser er opfyldt , udleverer arbejdstageren en udstationeringsattest , der bekraefter , at han fortsat er omfattet af denne lovgivning indtil et naermere angivet tidspunkt .
2 . Det i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) ii ) , omhandlede samtykke skal indhentes af arbejdsgiveren .
Artikel 12
Saerlige bestemmelser om medlemskab af den tyske ordning om social sikring
1 . Saafremt tysk lovgivning i medfoer af forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) eller litra c ) , eller stk . 2 , litra a ) , finder anvendelse paa en arbejdstager , der er beskaeftiget af en virksomhed eller en arbejdsgiver , hvis hjemsted eller bopael ikke er beliggende paa tysk omraade , finder denne lovgivning anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa sit bopaelssted paa tysk omraade .
2 . Naar der i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end Tyskland betales bidrag for en bestemt periode til en tvungen forsikring vedroerende invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , kan der for samme periode ogsaa betales bidrag til tillaegsforsikringen efter tysk lovgivning ( Hoeherversicherung ) .
Artikel 13
Udoevelse af retten til at vaelge for personale , der goer tjeneste ved diplomatiske missioner og konsulater
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 2 , fastsatte ret til at vaelge skal udoeves foerste gang inden tre maaneder efter det tidspunkt da arbejdstageren blev ansat ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsultat eller traadte i privat tjeneste hos embedsmaend i denne mission eller dette konsulat . Valget faar virkning fra datoen for tiltraedelsen af den paagaeldende stilling .
Dersom arbejdstageren ved udgangen af et kalenderaar paany goer brug af sin ret til at vaelge , har valget virkning fra den foerste dag i det foelgende kalenderaar .
2 . En arbejdstager , som goer brug af sin ret til at vaelge , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning han har valgt at vaere omfattet , og underretter samtidig sin arbejdsgiver . Den naevnte institution underretter om fornoedent alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat i overensstemmelse med de af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat udstedte forskrifter .
3 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne medlemsstats lovgivning , saalaenge han er beskaeftiget ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsulat eller er i privat tjeneste hos embedsmaend ved denne mission eller dette konsulat .
4 . Har arbejdstageren valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
Artikel 14
Udoevelse af retten til at vaelge , for saa vidt angaar De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 3 , fastsatte ret til at vaelge skal benyttes ved ansaettelseskontraktens oprettelse . Den myndighed , der er berettiget til at afslutte denne kontrakt , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , at hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet . Den naevnte institution underretter , om fornoedent , alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat .
2 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne stats lovgivning , saa laenge han er ansat ved De europaeiske Faellesskaber .
3 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger om fornoedent de institutioner , hvorunder De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte skal henhoere .
4 . Dersom en hjaelpeansat , der er beskaeftiget i en anden medlemsstat end Tyskland , har valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om den paagaeldende var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
AFSNIT IV
ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER
KAPITEL 1
ALMINDELIGE REGLER OM SAMMENLAEGNING AF FORSIKRINGSPERIODER
Artikel 15
1 . I de i forordningens artikel 18 , stk . 1 , artikel 38 , artikel 45 , stk . 1 og 2 , artikel 64 og artikel 67 , stk . 1 og 2 , omhandlede tilfaelde sker sammenlaegningen af forsikringsperioder efter foelgende regler :
a ) Til forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , laegges forsikringsperioder tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , i det omfang det er noedvendigt at medregne dem for at supplere de efter den foerstnaevnte medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikringsperioder med henblik paa erhvervelse , bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser , forudsat at disse forsikringsperioder ikke helt eller delvis falder sammen . Hvor det drejer sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der skal fastsaettes af to eller flere medlemsstaters institutioner efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , foretager hver af de beroerte institutioner hver for sig denne sammenlaegning ved medregning af samtlige de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , af hvis lovgivning han har vaeret omfattet , saafremt ikke andet foelger af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 2 , litra c ) ;
b ) naar en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning om en tvungen forsikring , falder sammen med en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning om en frivillig eller frivillig fortsat forsikring , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
c ) naar en forskringsperiode , der ikke er en ligestillet periode , og som er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , falder sammen med en efter en anden medlemsstats lovgivning ligestillet periode , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
d ) enhver efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater ligestillet periode skal alene medregnes af institutionen i den medlemsstat , at hvis lovgivning den forsikrede senest har vaeret omfattet af en tvungen forsikring forud for den naevnte periode ; har den forsikrede ikke vaeret omfattet af en tvungen forsikring efter lovgivningen i en medlemsstat forud for den naevnte periode , medregnes denne periode af institutionen i den medlemsstat , i hvilken han foerste gang efter den naevnte periode har vaeret omfattet af en tvungen forsikring ;
e ) dersom det tidsrum , i hvilket visse forsikringsperioder er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , ikke kan fastslaas med bestemthed , antages det , at disse forsikringsperioder ikke falder sammen med forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , og de skal medregnes ved sammenlaegning af perioder , for saa vidt de kan komme i betragtning i dette oejemed ;
f ) dersom visse forsikringsperioder efter en medlemsstats lovgivning kun medregnes , hvis de er tilbagelagt inden for en bestemt tidsfrist , skal den institution , som anvender denne lovgivning ,
i ) kun medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , hvis de er tilbagelagt inden for denne frist , eller
ii ) forlaenge fristen med laengden af de forsikringsperioder , der helt eller delvis er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning inden for den naevnte frist , naar det drejer sig om perioder , der efter den anden medlemsstats lovgivning alene medfoerer udsaettelse af den frist , inden for hvilken forsikringsperioder skal vaere tilbagelagt .
2 . Forsikringsperioder , der er tilbagelagt i en medlemsstat efter en lovgivning , der ikke er omfattet af forordningen , men som medregnes i henhold til en anden lovgivning i denne medlemsstat , som er omfattet af forordningen , anses for forsikringsperioder , der skal medregnes med henblik paa sammenlaegning .
3 . Hvor forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der anvendes i en anden medlemsstats lovgivning , sker den for sammenlaegningen noedvendige omregning efter foelgende regler :
a ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en seks dages uge :
i ) er dag lig med 8 timer og omvendt ;
ii ) er 6 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 26 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 78 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 312 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler ;
b ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en fem dages uge :
i ) er 1 dag lig med 9 timer og omvendt ;
ii ) er 5 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 22 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 66 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 264 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler .
KAPITEL 2
SYGDOM OG MODERSKAB
Gennemfoerelse af forordningens artikel 18
Artikel 16
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 18 skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udleveres efter arbejdstagerens begaering af institutionen eller institutionerne i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet . Dersom han ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til denne eller disse institutioner for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , hvis det er noedvendigt at tage hensyn til forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 19
Artikel 17
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 19 skal arbejdstageren lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution og herved forevise dokumentation for , at han har ret til disse naturalydelser for sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest udstedes af den kompetente institution eventuelt paa grundlag af de af arbejdsgiveren meddelte oplysninger . Dersom arbejdstageren eller hans familiemedlemmer ikke foreviser den naevnte attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Denne attest er gaeldende , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om at den ikke laengere er gyldig . Naar attesten er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af tre maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Saafremt arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har underrettet bopaelsstedets institution om , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Bopaelsstedets institution underretter den kompetente institution om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
5 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal den paagaeldende fremlaegge de bevisligheder , der kraeves , for at naturalydelser kan tilkendes i medfoer af lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
6 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution den kompetente institution om indlaeggelsesdatoen , den forventede varighed af hospitalsopholdet samt udskrivningsdatoen , senest tre dage efter at den er blevet bekendt hermed . En saadan underretning er dog ikke fornoeden , hvis udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
7 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af naturalydelser , der er opfoert i den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse . Den kompetente institution har en frist paa 15 dage regnet fra fremsendelsen af denne meddelelse til eventuelt at fremsaette en begrundet indsigelse ; dersom bopaelsstedets institution ikke har modtaget nogen indsigelse inden udloebet af denne frist , tilkender den naturalydelserne . I tilfaelde hvor det er tvingende noedvendigt at udrede naturalydelserne straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom . Underretning om en begrundet indsigelse er dog ikke fornoeden , naar udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
8 . Arbejdstageren eller hans familiemedlemmer er forpligtet til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om ethvert arbejdsophoer eller overgang til anden beskaeftigelse for arbejdstagerens vedkommende , eller om enhver aendring af arbejdstagerens eller et familiemedlems bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution om ophoer af arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller om bortfald af hans ret til naturalydelser . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution oplysning om arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller hans ret til naturalydelser .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 18
Kontantydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution og herved fremlaegge en anmeldelse om arbejdsophoer eller - dersom dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder erklaeringer om uarbejdsdygtighed , retter arbejdstageren direkte henvendelse til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for dem .
Denne institution foranlediger straks den paagaeldende undersoegt af en laege til konstatering af hans uarbejdsdygtighed , hvorefter den i stk . 1 omhandlede erklaering udstedes . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt , og i hvert fald inden tre dage efter at arbejdstageren har rettet henvendelse til den , lade foretage en kontrolundersoegelse af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den erklaering , der udstedes af den kontrollerende laege , og som navnlig skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution skal senere , om fornoedent , underkaste arbejdstageren administrativ eller laegelig kontrol , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for ophoeret af arbejdstagerens uarbejdsdygtighed . Meddelelsen til arbejdstageren anses for en afgoerelse truffet paa den kompetente institutions vegne , jfr . dog bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder ret til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Beslutter den kompetente institution at afslaa udbetaling af kontante ydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de i bopaelsstedets lovgivning foreskrevne formaliteter , eller konstaterer den , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om sin afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , hvis dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution og arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution for den kompetente institutions regning , underretter den sidstnaevnte institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om stoerrelsen af kontantydelserne , tidspunkterne for deres udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan ydes , efter reglerne i den kompetente stats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 20
Artikel 19
Saerlige bestemmelser for graensearbejdere og deres familiemedlemmer
Naar det drejer sig om graensearbejdere eller deres familiemedlemmer , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages paa den medlemsstats omraade , hvor de er ordineret , efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 22
Artikel 20
Naturalydelser under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Saertilfaelde vedroerende udstationerede arbejdstagere og arbejdstagere beskaeftiget ved international transport samt deres familiemedlemmer
1 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham under hans udstationering , skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 foreskrevne attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , antages han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham - skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede internationale transportarbejder , der under udoevelsen af sin beskaeftigelse befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest , der skal vaere udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i den samme kalendermaaned eller inden for de to sidste kalendermaaneder foer fremlaeggelsen . Denne attest skal navnlig angive , hvor laenge arbejdstageren har vaeret beskaeftiget for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse ; dersom den kompetente institution efter den kompetente stats lovgivning ikke noedvendigvis er arbejdsgiveren bekendt , skal arbejdstageren dog skriftligt angive denne institutions benaevnelse og adresse ved sin indgivelse af begaering til opholdsstedets institution . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Er det ikke muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den paagaeldende opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede disse ydelser , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter , at den har modtaget begaeringen fra denne . Er svaret bekraeftende , angiver den kompetente institution eventuelt , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , den anvender , og opholdsstedets institution udreder fortsat de naevnte ydelser .
5 . I stedet for de i stk . 1 og 2 foreskrevne attester kan de i de naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institution fremlaegge attest for , at betingelserne for ret til naturalydelser er opfyldt . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes i henhold til den kompetente stats lovgivning . I dette tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 1 - 4 ikke anvendelse .
6 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
7 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 og 2 omhandlede formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
Artikel 21
Naturalydelser ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Andre arbejdstagere end de , der er omhandlet i gennemfoerelsesforordningens artikel 20
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 omhandlede tilfaelde - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution efter arbejdstagerens begaering om muligt foer han forlader den medlemsstat , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 22
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter , eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes i henhold til den kompetente stats lovgivning . Attesten kan ogsaa udstedes efter arbejdstagerens afrejse og paa dennes begaering , dersom den paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i det i forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra c ) , i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 23
Naturalydelser til familiemedlemmer
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 21 eller artikel 22 , finder tilsvarende anvendelse ved tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 22 , stk . 3 , omhandlede familiemedlemmer .
Artikel 24
Kontantydelser til arbejdstagere ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
For opnaaelse af kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at vaere erhvervsmaessigt beskaeftiget dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer ; dette beroerer ikke forpligtelsen til at fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 23 , stk . 3
Artikel 25
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af kontantydelser
1 . For at bringe bestemmelserne i forordningens artikel 23 , stk . 3 , i anvendelse skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted .
Den er gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald begynder gyldighedstiden at loebe fra datoen for dens fornyelse .
Arbejdstageren skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dato , da dette forhold er opstaaet .
3 . I stedet for den i stk . 1 foreskrevne attest kan den kompetente institution afkraeve arbejdstageren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 1
Artikel 26
Ydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat for at soege arbejde der
1 . For at opnaa de i forordningens artikel 25 , stk . 1 , omhandlede natural - og kontantydelser for sig selv og sine familiemedlemmer , skal den arbejdsloese for sygeforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , som skal indhentes fra den kompetente sygeforsikringsinstitution foer hans afrejse . Fremlaegger den arbejdsloese ikke den naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
Denne attest skal bekraefte , at han har ret til de naevnte ydelser paa de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra a ) , angivne betingelser , anfoere , for hvor lang tid han er berettiget til ydelserne under hensyntagen til bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , og naermere angive stoerrelsen af de kontantydelser , der i det naevnte tidsrum eventuelt skal udbetales efter reglerne om sygeforsikring i tilfaelde af uarbejdsdygtighed eller hospitalsindlaeggelse .
2 . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , bekraefter paa en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 83 omhandlede attest , der skal tilstilles sygeforsikringsinstitutionen paa det samme sted , at de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , angivne betingelser er opfyldt med angivelse af det tidspunkt , fra hvilket disse betingelser er opfyldt , samt det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese modtager ydelser fra arbejdsloeshedsforsikringen til udgift for den kompetente institution .
Denne attest er gaeldende i det i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , fastsatte tidsrum , saa laenge betingelserne er opfyldt . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , skal inden tre dage underrette den naevnte sygeforsikringsinstitution , dersom betingelserne ikke laengere er opfyldt .
3 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 og 7 , finder tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 3
Artikel 27
Naturalydelser til arbejdsloese familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 finder tilsvarende anvendelse paa tilkendelse af naturalydelser til arbejdsloeses familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Ved registrering af familiemedlemmer til arbejdsloese , der modtager ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , skal den i gennemfoerelsesforordningens artikel 26 , stk . 1 , omhandlede attest fremlaegges . Denne attest gaelder , saa laenge der udredes ydelser efter forordningens artikel 69 , stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 26
Artikel 28
Naturalydelser til pensions - eller renteansoegere og deres familiemedlemmer
1 . En pensions - eller renteansoeger skal for at opnaa naturalydelser i den medlemsstat , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 26 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om , at han har ret til de naevnte ydelser for sig selv og for sine familiemedlemmer i medfoer af en anden medlemsstats lovgivning . Denne attest udstedes af den institution i denne anden medlemsstat , som det paahviler at udrede naturalydelser ;
2 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , der har udstedt attesten , om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 28
Artikel 29
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke er bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning de har ret til ydelser
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 28 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om at han har ret til disse ydelser for sig selv og sine familiemedlemmer i medfoer af den lovgivning eller en af de lovgivninger , hvorefter han modtager pension eller rente .
2 . Denne attest udstedes efter pensions - eller rentemodtagerens begaering af den institution eller en af de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt af den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse vedroerende ret til naturalydelser , saa snart den paagaeldende opfylder betingelserne for opnaaelse af ret til disse ydelser . Fremlaegger den paagaeldende ikke denne attest , fremskaffes den af bopaelsstedets institution ved henvendelse til den eller de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt til den institution , der er berettiget til at udstede attesten . Medens bopaelsstedets institution afventer modtagelsen af denne attest , kan den foretage en foreloebig registrering af pensions - eller rentemodtageren og hans familiemedlemmer paa grundlag af bevisligheder , den har godkendt . Denne registrering er kun bindende for den institution , som det paahviler at udrede naturalydelser , naar denne institution har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest .
3 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , som har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest , om enhver registrering , der har fundet sted i medfoer af den naevnte bestemmelse .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal det godtgoeres over for bopaelsstedets institution , at modtageren fortsat er berettiget til pension eller rente , ved forelaeggelse af en kvittering eller anvisningstalon for den seneste udbetaling af pensionen eller renten .
5 . Modtageren eller hans familiemedlemmer har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig inddragelse eller bortfald af pensionen eller renten samt enhver bopaelspforandring . De institutioner , som det paahviler et udbetale pension eller rente underretter ligeledes institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver saadan forandring .
6 . Den administrative Kommission fastsaetter , om fornoedent , de naermere regler for afgoerelse af , hvilken institution der skal udrede naturalydelser i det i forordningens artikel 28 , stk . 2 , litra b ) , omhandlede tilfaelde .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 29
Artikel 30
Naturalydelser til familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat en den , hvor pensions - eller rentemodtageren er bosat
1 . Familiemedlemmerne skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor de er bosat , i medfoer af forordningens artikel 29 , stk . 1 , lade sig registrere ved institutionen paa deres bopaelssted og herved fremlaegge de bevisligheder , der efter den lovgivning , som gaelder for denne institution , kraeves , for at saadanne ydelser kan tilkendes en pensions - eller rentemodtagers familiemedlemmer , samt en attest , der bekraefter , at rentemodtageren har ret til naturalydelser til sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , gaelder , saa laenge institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest udstedes af en fransk institution , er den dog kun gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hvert aar .
2 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal familiemedlemmerne for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge den i stk . 1 naevnte attest , dersom det er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution , at en saadan begaering skal vaere ledsaget af dokumentation for modtagelse af pension eller rente .
3 . Institutionen paa modtagerens bopaelssted underretter institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted , dersom pensionen eller renten stilles i bero eller bortfalder , eller modtageren skifter bopael . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst anmode institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver oplysning om ret til naturalydelser .
4 . Familiemedlemmerne har pligt til at underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan antages at beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 31
Artikel 31
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer ved ophold i en anden medlemsstat end den , hvor de er bosat
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 31 for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , saavidt muligt foer han forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter denne medlemsstats lovgivning . Fremlaegger modtageren ikke den naevnte attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til bopaelsstedets institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse . I saa fald anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted for den kompetente institution .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , for saa vidt angaar tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 31 omhandlede familiemedlemmer .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 1
Artikel 32
De institutioner , til hvilke arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 35 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer rette henvendelse til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som er angivet i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selv om denne er en institution , der er undergivet ordningen for arbejdere i staalindustrien forudsat at de ydelser , der i opholds - eller bopaelslandet udredes i henhold til den ordning vedroerende syge - og moderskabsforsikring , der gaelder for arbejdere i staalindustrien , svarer til de ydelser , der udredes efter den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Denne institution er i saa fald forpligtet til at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne i henhold til den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , er disse arbejdstagere eller deres familiemedlemmer berettiget til at henvende sig enten til den institution , som det paahviler at administrere denne ordning , eller til den naermeste institution , som er beliggende paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som administrerer ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal denne institution goere den paagaeldende opmaerksom paa , at han vil opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at administrere den fornaevnte saerlige ordning ; den skal endvidere underrette ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 3
Artikel 33
Medregning af den periode , for hvilket der allerede er udredet ydelser af den anden medlemsstats institution
Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 35 , stk . 3 , kan den institution i en medlemsstat , som skal udrede ydelserne , afkraeve en anden medlemsstats institution oplysninger om , for hvilken periode den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme sygdoms - eller moderskabstilfaelde .
Refusion fra den kompetente institution i en medlemsstat af udgifter , der er afholdt under ophold i en anden medlemsstat
Artikel 34
1 . Dersom de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 1 , 2 og 5 , samt artiklerne 21 , 23 og 31 foreskrevne formaliteter ikke har kunnet opfyldes under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat , refunderes de udlagte beloeb efter arbejdstagerens begaering af den kompetente institution efter de satser , der anvendes af opholdsstedets institution .
2 . Opholdsstedets institution skal paa begaering af den kompetente institution underrette denne om disse satser .
KAPITEL 3
INVALIDITET , ALDERDOM OG DOEDSFALD ( PENSIONER )
Indgivelse og behandling af begaeringer om ydelser
Artikel 35
Begaeringer om ydelser ved invaliditet i tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret efter de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger , samt i det i forordningens artikel 40 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 37 - 39 samt i de i forordningens artikel 40 , stk . 2 , artikel 41 , stk . 1 , og artikel 42 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren indgive begaering enten til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da uarbejdsdygtigheden med efterfoelgende invaliditet eller en forvaerring af denne invaliditet indtraadte , eller til bopaelsstedets institution , som da sender begaeringen til den foerstnaevnte institution med angivelse af datoen for dens indgivelse ; denne dato skal anses for datoen for begaeringens indgivelse til den foerstnaevnte institution . Dersom der har vaeret tilkendt kontantydelser efter reglerne om sygeforsikring skal den dag , da udbetalingen af disse kontantydelser ophoerer , i givet fald anses for datoen for indgivelse af begaering om pension .
2 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede tilfaelde underretter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , den institution , som det oprindeligt paahvilede at udrede ydelserne , om stoerrelsen af de ydelser , der skal udredes efter den lovgivning , som gaelder for institutionen , samt om , fra hvilket tidspunkt ydelserne skal udredes . Fra dette tidspunkt bortfalder de ydelser , der blev udredet foer forvaerringen indtraadte , eller de nedsaettes indtil det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tillaeg .
3 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra d ) , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 ikke anvendelse . I dette tilfaelde retter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , henvendelse til den nederlandske institution for at faa oplyst stoerrelsen af det beloeb , som skal udbetales af denne institution .
Artikel 36
Begaeringer om ydelser ved alderdom , til efterladte ( med undtagelse af ydelser til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ) samt ydelser ved invaliditet i de tilfaelde , der ikke er omfattet af gennemfoerelsesforordningens artikel 35
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 40 - 51 ( bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 35 omhandlede tilfaelde ) skal ansoegeren indgive begaering til bopaelsstedets institution efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution . Dersom arbejdstageren ikke har tilbagelagt forsikringsperioder efter denne lovgivning , sender bopaelsstedets institution begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , med angivelse af datoen for begaeringens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den sidstnaevnte institution .
2 . Er ansoegeren bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning han ikke har tilbagelagt forsikringsperioder , kan han indgive begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
3 . Er ansoegeren bosat i en ikke-medlemsstat , skal han indgive sin begaering til den kompetenten institution i den af medlemsstaterne , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
Dersom ansoegeren indgiver sin begaering til institutionen i den medlemsstat , hvor han er statsborger , sender denne institution begaeringen til den kompetente institution .
4 . En begaering om ydelser , der indgives til en medlemsstats institution , medfoerer automatisk samtidig fastsaettelse af ydelser efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , hvis betingelser ansoegeren opfylder , medmindre han i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de ydelser ved alderdom , der er erhvervet i medfoer af lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes .
Artikel 37
Bevisligheder og oplysninger , der skal vedlaegges de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer om ydelser
For indgivelse af de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal ledsages af de fornoedne bevisligheder og skal udfaerdiges paa den blanket , der er foreskrevet i lovgivningen
i ) i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat , i det artikel 36 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde ,
ii ) i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , i de i artikel 36 , stk . 2 og 3 , omhandlede tilfaelde .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren meddelte oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
c ) Ansoegeren skal saavidt muligt anfoere den eller de institutioner for forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom eller doesdsfald ( pensioner ) i enhver medlemsstat , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , eller den eller de arbejdsgivere , hos hvem han har vaeret beskaeftiget paa hver medlemsstats omraade , under vedlaeggelse af de arbejdsattester , som han maatte vaere i besiddelse af .
d ) Dersom ansoegeren i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de alderspensioner , der maatte vaere erhvervet efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes , skal han anfoere , efter hvilken stats lovgivning han begaerer ydelserne .
Artikel 38
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved fastsaettelsen af ydelsens stoerrelse
1 . For at opnaa ydelse efter bestemmelserne i forordningens artikel 39 , stk . 4 , eller artikel 47 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer ( med undtagelse af hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit foreskrevne attest , kan den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer ( bortset fra hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos pensions - eller rentemodtageren , skal denne omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Artikel 39
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditeti tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret i medfoer af de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger
1 . Dersom arbejdstageren har indgivet begaering om ydelser ved invaliditet , og institutionen fastslaar , at bestemmelserne i forordningens artikel 37 , stk . 1 , skal anvendes , retter den , om fornoedent , henvendelse til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , for at fremskaffe attest om de forsikringsperioder , han har tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for sidstnaevnte institution .
2 . Bestemmelserne i stk . 1 finder tilsvarende anvendelse , dersom det er paakraevet at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
3 . I det i forordningens artikel 39 , stk . 3 , omhandlede tilfaelde sender den institution , som har behandlet arbejdstagerens begaering , denne til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet .
4 . Gennemfoerelsesforordningens artikler 41 - 50 anvendes ikke paa behandlingen af de i denne artikel omhandlede begaeringer .
Artikel 40
Fastsaettelse af invaliditetsgraden
En medlemsstats institution skal ved fastsaettelse af invaliditetsgraden tage saadanne laegelige dokumenter og erklaeringer i betragtning samt administrative oplysninger , som institutionen har indhentet fra enhver anden medlemsstat . Enhver institution bevarer dog undtagen i de tilfaelde hvor bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 3 , anvendes , retten til at lade ansoegeren undersoege af en af den selv udpeget laege .
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditet og alderdom samt til efterladte i de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede tilfaelde
Artikel 41
Bestemmelse , af hvilken institution der er behandlende institution
1 . Begaeringer om ydelser behandles af den institution , hvortil de er indgivet eller sendt i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 . Denne institution betegnes " den behandlende institution " .
2 . Den behandlende institution skal straks ved anvendelse af en blanket , der er udfaerdiget med henblik herpaa , underrette alle de beroerte institutioner om indkomne begaeringer om ydelser , for at disse kan blive behandlet samtidig og uden forsinkelse i alle disse institutioner .
Artikel 42
Blanketter , der skal benyttes til behandling af begaeringer om ydelser
1 . Ved behandling af begaeringer om ydelser skal den behandlende institution anvende en blanket , der specielt indeholder en opgoerelse og oversigt over de forsikringsperioder , som arbejdstageren har tilbagelagt efter lovgivningen i samtlige beroerte medlemsstater .
2 . Oversendelse af disse blanketter til enhver anden medlemsstats institution traeder i stedet for oversendelse af bevisligheder .
Artikel 43
Den fremgangsmaade , der skal foelges af de beroerte institutioner ved begaeringens behandling
1 . Den behandlede institution anfoerer paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den , og fremsender et eksemplar af blanketten til enhver medlemsstats institution for ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , i givet fald vedlagt de af ansoegeren fremlagte arbejdsattester .
2 . Dersom kun én yderligere institution er beroert , supplerer denne institution den omhandlede blanket med angivelse af :
a ) de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den ;
b ) stoerrelsen af den ydelse , som ansoegeren ville kunne goere krav paa alene paa grundlag af disse forsikringsperioder ;
c ) ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 .
Den saaledes supplerede blanket tilbagesendes til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen i den anden medlemsstat , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , medens de under litra c ) , omhandlede beregninger kraever betydeligt laengere tid , tilbagesendes blanketten til den behandlende institution med de i litra a ) og litra b ) omhandlede oplysninger ; de i litra c ) omhandlede oplysninger fremsendes snarest muligt til den behandlende institution .
3 . Saafremt to eller flere andre institutioner er beroert , skal hver af institutionerne supplere den naevnte blanket med angivelse af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for den paagaeldende institution , og tilbagesende den til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for en eller flere af disse institutioner , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , underrettes den behandlende institution om dette beloeb samtidig med underretning om forsikringsperioderne ; kraever fastsaettelsen af det naevnte beloeb en vis tid , underrettes den behandlende institution om beloebet , saa snart det er fastsat .
Efter modtagelsen af samtlige blanketter med oplysning om forsikringsperioderne og i givet fald om det eller de beloeb , der skal udbetales efter lovgivningen i en eller flere af de beroerte medlemsstater , sender den behandlende institution et eksemplar af de saaledes udfyldte blanketter til hver af de beroerte institutioner , som deri anfoerer ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb , beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , og tilbagesender blanketten til den behandlende institution .
4 . Saa snart den behandlende institution efter modtagelsen af de i stk . 2 og 3 omhandlede oplysninger har konstateret , at bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 2 , eller artikel 48 , stk . 2 eller 3 , skal bringes i anvendelse , underretter den de oevrige beroerte institutioner herom .
5 . I det i gennemfoerelsesforordningens artikel 37 , litra d ) , omhandlede tilfaelde angiver institutionerne i de medlemsstater , af hvis lovgivning ansoegeren har vaeret omfattet , men over for hvilke han har begaeret fastsaettelsen af ydelserne udsat , paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket kun de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af ansoegeren efter den lovgivning , der gaelder for dem .
Artikel 44
Den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse om invaliditetsgraden
1 . Saafremt ikke andet foelger af stk . 2 og 3 er kun den behandlende institution berettiget til at traeffe den i forordningens artikel 40 , stk . 3 , omhandlede afgoerelse med hensyn til ansoegerens invaliditet . Den traeffer denne afgoerelse , saa snart den er i stand til at fastslaa , om de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den , er opfyldt , i givet fald ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 . Den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
2 . Dersom de betingelser for erhvervelse af ret til ydelser , - bortset fra betingelsen verdroerende invaliditet - der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den behandlende institution , ikke er opfyldt ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , underretter den straks den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den af de oevrige beroerte medlemsstater , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet . Den sidstnaevnte institution er berettiget til at traeffe afgoerelse om ansoegerens invaliditet , saafremt de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning som gaelder for den , er opfyldt ; den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
3 . I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren foerst har vaeret omfattet .
Artikel 45
Udbetaling af foreloebige ydelser samt forskud paa ydelser
1 . Dersom den behandlende institution konstaterer , at ansoegeren har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for den , uden at det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter andre medlemsstaters lovgivning , udbetaler den straks disse som foreloebige ydelser .
2 . Dersom ansoegeren ikke har ret til ydelser i medfoer af stk . 1 , men hvor det fremgaar af de oplysninger , der er tilgaaet den behandlende institution i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 43 , stk . 2 eller 3 , at han har ret til ydelser efter lovgivningen i en anden medlemsstat , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter naevnte lovgivning , udbetaler den institution , for hvilken naevnte lovgivning gaelder , ydelserne som foreloebige ydelser , saa snart institutionen har modtaget underretning fra den behandlende institution om , at den er forpligtet hertil .
3 . Dersom ansoegeren i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde har ret til ydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i hver af disse stater , paahviler udbetalingen af foreloebige ydelser den institution , som foerst har underrettet den behandlende institution om , at der bestaar en saadan ret ; det paahviler den behandlende institution at underrette de oevrige beroerte institutioner .
4 . Den institution , som det paahviler at udbetale ydelser i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , underretter straks ansoegeren herom og goer ham samtidig udtrykkeligt opmaerksom paa , at afgoerelsen er af foreloebig karakter og ikke kan paaklages .
5 . Dersom der ikke kan udbetales ansoegeren en foreloebig ydelse i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , men hvor det fremgaar af de foreliggende oplysninger , at ansoegeren har ret til ydelser i medfoer af forordningens artikel 46 , stk . 2 , udbetaler den behandlende institution ham et passende forskud , der kan kraeves tilbagebetalt , og hvis stoerrelse saavidt muligt svarer til det beloeb , der maa antages at blive fastsat i henhold til forordningens artikel 46 , stk . 2 .
6 . To medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre regler for udbetaling af foreloebige ydelser i tilfaelde , hvor alene institutionerne i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
Artikel 46
Beregning af ydelser i tilfaelde af hel eller delvis sammenfald af forsikringsperioder
1 . Ved beregningen af ydelsens teoretiske og faktiske beloeb efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) og litra b ) , finder reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , litra c ) og litra d ) , anvendelse .
Det saaledes fremkomne faktiske beloeb forhoejes med det beloeb , der svarer til forsikringsperioderne i henhold til en frivillig eller frivillig fortsat ordning , og som er fastsat efter den lovgivning , efter hvilken disse forsikringsperioder er tilbagelagt .
2 . Ved anvendelsen af forordningens artikel 46 , stk . 3 , skal ydelsesbeloeb , der svarer til forsikringsperioder i henhold til en frivillig eller fortsat ordning , ikke medregnes .
3 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse for saa vidt angaar den i forordningens artikel 15 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede frivillige tillaegsforsikring .
Ved anvendelsen af tysk lovgivning skal de bidrag , som ikke medregnes i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , medregnes ved beregningen af de supplerende beloeb efter den frivillige tillaegsforsikring . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 47
Endelig beregning af de ydelsesbeloeb , der skal udbetales af de institutioner , der anvender forordningens artikel 46 , stk . 3
I det i forordningens artikel 46 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede tilfaelde beregner den behandlende institution det endelige ydelsesbeloeb , som hver af de beroerte institutioner skal udrede , og giver institutionerne underretning herom .
Artikel 48
Meddelelse til ansoegeren om institutionernes afgoerelser
1 . De endelige afgoerelser truffet af hver af de beroerte institutioner , i givet fald under hensyntagen til den i gennemfoerelsesforordningens artikel 47 omhandlede meddelelse , meddeles til den behandlende institution . Hver af disse afgoerelser skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Efter modtagelsen af alle disse afgoerelser underretter den behandlende institution ansoegeren herom paa hans eget sprog ved en sammenfattende meddelelse ledsaget af de naevnte afgoerelser . Klagefristerne begynder foerst at loebe fra tidspunktet for ansoegerens modtagelse af den sammenfattende meddelelse .
2 . Samtidig med , at den behandlende institution sender ansoegeren den i stk . 1 omhandlede sammenfattende meddelelse , sender den en genpart heraf til hver af de beroerte institutioner , vedlagt en genpart af de oevrige institutioners afgoerelser .
Artikel 49
Ny beiegning af ydelser
1 . Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 49 , stk . 2 og 3 , samt artikel 51 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 45 og 47 tilsvarende anvendelse .
2 . I tilfaelde af , at ydelsen nyberegnes , bortfalder eller stilles i bero , underretter den institution , som har truffet afgoerelse herom straks den paagaeldende samt hver af de institutioner , fra hvilke den paagaeldende har ret til ydelser , eventuelt gennem den behandlende institution . Afgoerelsen skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Disse frister begynder foerst at loebe fra den paagaeldendes modtagelse af afgoerelsen .
Artikel 50
Foranstaltninger med henblik paa at fremskynde fastsaettelsen af ydelser
1 . a ) i ) Naar en arbejdstager , der er statsborger i en medlemsstat , er omfattet af en anden medlemsstats lovgivning , skal den institution , der er kompetent vedroerende pensioner i den sidstnaevnte stat paa det tidspunkt , da arbejdstageren bliver registreret , til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den samme medlemsstat ( beskaeftigelseslandet ) ved anvendelse af ethvert til institutionens raadighed staaende middel sende alle arbejdstagerens personlige data , datoen for hans tiltraedelse af beskaeftigelsen samt den naevnte kompetente institutions benaevnelse og den paagaeldendes forsikringsnummer i institutionen .
ii ) Endvidere sender den under litra i ) , naevnte kompetente institution saavidt muligt alle andre oplysninger , som er egnet til at lette og fremskynde den senere fastsaettelse af pensionerne , til det organ , der er udpeget i overensstemmelse med bestemmelserne i litra i ) .
iii ) Disse oplysninger sendes til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat efter de af Den administrative Kommission fastsatte retningslinier .
iv ) Ved anvendelsen af bestemmelserne i litra i ) , ii ) og iii ) anses statsloese og flygtninge for at vaere statsborgere i den medlemsstat , af hvis lovgivning de foerst har vaeret omfattet .
b ) Paa begaering af arbejdstageren eller af den institution , som han paa det paagaeldende tidspunkt er tilsluttet , foretager de beroerte institutioner en opgoerelse over hans forsikringsforhold , senest 1 aar foer det tidspunkt , da han opnaar alderen for ret til pension .
2 . De naermere regler til gennemfoerelsen af bestemmelserne i stk . 1 fastsaettes af Den administrative Kommission .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 51
1 . Naar en person , der modtager ydelser , navnlig :
a ) ydelser ved invaliditet ;
b ) ydelser ved alderdom , der tilkendes paa grund af uarbejdsdygtighed ;
c ) ydelser ved alderdom , der tilkendes aeldre arbejdsloese ;
d ) ydelser ved alderdom , der tilkendes ved opgivelse af ervervsmaessig virksomhed ;
e ) ydelser til efterladte , der tilkendes paa grund af invaliditet eller uarbejdsdygtighed ;
f ) ydelser , der tilkendes under forudsaetning af , at modtagerens midler ikke overstiger en bestemt graense ;
opholder sig eller er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den forpligtede institution er beliggende , foretages den administrative og laegelige kontrol paa denne institutions begaering paa modtagerens opholds - eller bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution . Den forpligtede institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Dersom det konstateres , at modtageren af ydelser efter stk . 1 har beskaeftigelse eller er i besiddelse af midler , der overstiger den foreskrevne graense , samtidig med at han modtager disse ydelser , skal opholds - eller bopaelsstedets institution indberette dette til den forpligtede institution , som har begaeret kontrollen foretaget . Denne indberetning skal isaer angive arten af beskaeftigelsen , arbejdsfortjenestens stoerrelse eller stoerrelsen af de midler , som den paagaeldende har haft raadighed over i det senest forloebne kvartal , endvidere den loen , hvilken paa den samme egn saedvanligt blev ydet en arbejdstager inden for det fagomraade , hvor de paagaeldende var beskaeftiget , foer han blev uarbejdsdygtig , i loebet af en periode , der skal fastsaettes af den forpligtede institution , samt eventuelt en erklaering afgivet af en laegelig sagkyndig om den paagaeldendes helbredstilstand .
Artikel 52
Naar den paagaeldende efter at de ydelser , han oppebar , har vaeret stillet i bero , generhverver sin ret til ydelser , medens han er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat , udveksler de beroerte institutioner alle fornoedne oplysninger med henblik paa fornyet udbetaling af de omhandlede ydelser .
Ydelsernes udbetaling
Artikel 53
Betalingsmaade
1 . Dersom den forpligtede institution i en medlemsstat ikke udbetaler ydelserne direkte til modtagere , der er bosat paa en anden medlemsstat omraade , sker udbetalingen af disse ydelser paa den forpligtede institutions begaering gennem kontaktorganet i den sidstnaevnte stat eller gennem institutionen paa de paagaeldende modtageres bopaelssted efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 54 - 58 ; udbetaler den forpligtede institution ydelserne direkte til disse modtagere , skal den underrette bopaelsstedets institution herom . Den betalingsmaade , der anvendes af medlemsstaternes institutioner , er anfoert i bilag 6 .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre fremgangsmaader ved udbetaling af ydelser i tilfaelde , hvor alene de kompetente institutioner i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
3 . De overenskomstmaessige bestemmelser vedroerende udbetaling af ydelser , der er gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 .
Artikel 54
Fremsendelse af opgoerelse over forfaldne beloeb til det udbetalende organ
1 . Den forpligtede institution sender en opgoerelse over forfaldne beloeb i to eksemplarer til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren er bosat , eller til bopaelsstedets institution , hvilke organer benaevnes " det udbetalende organ " ; opgoerelsen skal vaere det naevnte organ i haende senest 20 dage , foer ydelserne forfalder til udbetaling .
Artikel 55
Indbetaling af forfaldne beloeb paa det udbetalende organs konto
1 . Ti dage foer ydelserne forfalder til udbetaling , indbetaler den forpligtede institution i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , den noedvendige sum til daekning af de forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 omhandlede opgoerelse . Indbetalingen sker til nationalbanken eller en anden bank i den medlemsstat , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , paa en konto , der er aabnet i nationalbankens eller en anden banks navn i den medlemsstat , paa hvis omraade det udbetalende organ er beliggende , til ordre for dette organ . Denne indbetaling har frigoerende virkning . Den forpligtede institution sender samtidig meddelelse om indbetalingen til det udbetalende organ .
2 . Den bank , paa hvis konto indbetalingen er foretaget , krediterer det udbetalende organ for modvaerdien af indbetalingen i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade dette organ er beliggende .
3 . Navn og hjemsted for de i stk . 1 omhandlede banker er anfoert i bilag 7 .
Artikel 56
Det udbetalende organs betaling af forfaldne beloeb til modtageren
1 . De forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 , omhandlede opgoerelse , udbetales den berettigede af det udbetalende organ til udgift for den forpligtede institution . Disse udbetalinger foretages efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for det udbetalende organ .
2 . Saa snart det udbetalende organ eller ethvert andet af dette udpeget organ bliver bekendt med et forhold , der medfoerer , at ydelserne stilles i bero eller bortfalder , standser det enhver udbetaling . Det samme gaelder , naar modtageren flytter til en anden stats omraade .
3 . Det udbetalende organ underretter den forpligtede institution om aarsagen eller aarsagerne til indstillingen af udbetalingen . I tilfaelde af , at modtageren eller hans aegtefaelle afgaar ved doeden , eller en enke eller enkemand indgaar nyt aegteskab , underretter det udbetalende organ den naevnte institution om datoen herfor .
Artikel 57
Endelig afregning vedroerende de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger
1 . Kontiene for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger er genstand for endelig afregning ved udloebet af enhver betalingsperiode med henblik paa udarbejdelse af en opgoerelse over de beloeb , der faktisk er udbetalt til modtagerne eller til de personer , der efter lovgivningen eller i foelge fuldmagt repraesenterer dem , samt over ikke-udbetalte beloeb .
2 . Der udbetalende organ attesterer , at det samlede beloeb , der er angivet i bogstaver og tal i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , stemmer med de udbetalinger der er foretaget af det udbetalende organ bekraeftelsen skal underskrives af repraesentanten for dette organ .
3 . Det udbetalende organ garanterer for den korrekte gennemfoerelse af udbetalingerne .
4 . Forskellen mellem de af den forpligtede institution udbetalte beloeb , udtrykt i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , og vaerdien - udtrykt i den samme valuta - af de udbetalinger , der er godkendt af det udbetalende organ , fradrages i de beloeb , der senere paa samme grundlag skal udbetales af den forpligtede institution .
Artikel 58
Godtgoerelse af udgifterne ved ydelsernes udbetaling
Det udbetalende organ kan i udbetalingerne til modtagerne fradrage de med ydelsernes udbetaling forbundne udgifter , navnlig portoudgifter og bankgebyrer , paa de betingelser , der er foreskrevet i den lovgivning , som dette organ anvender .
Artikel 59
Meddelelse om bopaelsforandring
Naar en person , der modtager ydelser efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , flytter fra én stat til en anden , skal han underrette den eller de institutioner , der er forpligtet til at udrede disse ydelser , samt det udbetalende organ .
KAPITEL 4
ARBEJDSULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 og 53
Artikel 60
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 52 , litra a ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse naturalydelser . Denne attest udstedes af den kompetente institution , eventuelt paa grundlag af oplysninger fra arbejdsgiveren . Dersom lovgivningen i den kompetente stat kraever det , skal arbejdstageren endvidere for bopaelsstedets institution fremlaegge et bevis fra den kompetente institution for modtagelse af anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen . Fremlaegger han ikke disse bevisligheder , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe dem , og i mellemtiden tilkender den ham naturalydelser efter reglerne om sygeforsikring , for saa vidt han opfylder de noedvendige betingelser for ret til saadanne ydelser .
2 . Denne attest bevarer sin gyldighed , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af 3 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 omhandlede attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal arbejdstageren fremlaegge de bevisligheder , der kraeves for tilkendelse af naturalydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
5 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution - inden tre dage efter at den er blevet bekendt hermed - den kompetente institution om datoen for hospitalsindlaeggelsen , hospitalsopholdets forventede varighed samt udskrivningsdatoen .
6 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af de naturalydelser , der er opfoert af den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse , med vedlaeggelse af de noedvendige bilag . Den kompetente institution han inden 15 dage efter afsendelsen af denne meddelelse fremsende en begrundet indsigelse ; har bopaelsstedets institution ikke modtaget nogen indsigelse ved udloebet af denne frist tilkender den naturalydelserne . Dersom det er tvingende noedvendigt at udrede saadanne naturalydelser straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom .
7 . Arbejdstageren har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i sine forhold , der maa antages at beroere hans ret til naturalydelser , navnlig ethvert arbejdsophoer eller overgang til ny beskaeftigelse eller enhver forandring af bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution , dersom arbejdstageren ikke laengere er forsikret eller hans ret til naturalydelser er bortfaldet . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution alle oplysninger vedroerende arbejdstagerens forsikringsforhold eller ret til naturalydelser .
8 . Naar det drejer sig om graensearbejdere , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages i den medlemsstat , hvor de er ordineret efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 61
Kontantydelser , bortset fra renter , i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stats
1 . For at opnaa kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 52 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution med en anmeldelse om , at han er ophoert med at arbejde , eller - saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder attest om uarbejdsdygtighed , henvender arbejdstageren sig direkte til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for den .
Denne institution foranlediger straks arbejdstageren laegeundersoegt med henblik paa konstatering af hans uarbejdsdygtighed samt udfaerdigelse af den i stk . 1 omhandlede erklaering . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt og under alle omstaendigheder inden tre dage efter at arbejdstageren har henvendt sig til den , lade ham kontrolundersoege af en laege , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den kontrollerende laeges erklaering , der navnlig skal indeholde oplysning om den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution ivaerksaetter senere om fornoedent , en administrativ eller laegelig kontrol af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den har konstateret , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for uarbejdsdygtighedens ophoer . Meddelelsen til arbejdstageren anses for at vaere en afgoerelse , der er truffet paa den kompetente institutions vegne , med mindre andet foelger af bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder retten til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Dersom den kompetente institution beslutter af afslaa begaeringen om kontantydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de formaliteter , der er foreskrevet i bopaelslandets lovgivning , eller den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om denne afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution samt arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution til udgift for den kompetente institution , underretter den kompetente institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om kontantydelsernes stoerrelse , hvornaar de forfalder til udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan tilkendes efter lovgivningen i den kompetente stat .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 55
Artikel 62
Naturalydelser i tilfaelde af ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 omhandlede attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede arbejdstager , der er beskaeftiget ved international transport , og som under udfoerelsen af sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i samme kalendermaaned eller inden for de to forudgaaende kalendermaaneder . Denne attest skal isaer angive , hvornaar arbejdstageren har tiltraadt sin beskaeftigelse for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Dersom det ikke er muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den i stk . 1 og 2 omhandlede arbejdstager opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede naturalydelserne , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter modtagelsen af dens begaering . Dersom svaret er bekraeftende , angiver den kompetente institution i givet fald , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og opholdsstedets institution skal fortsat udrede disse ydelser .
5 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 eller stk . 2 naevnte formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
6 . I stedet for de i stk . 1 og 2 omhandlede attester kan de i naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institutions fremlaegge den i stk . 7 omhandlede attest .
7 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de tilfaelde , hvor ydelserne tilkendes paa grundlag af den i stk . 1 eller 2 naevnte formodning - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge en attest , der bekraefter , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , om muligt foer arbejdstageren forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
8 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 63
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest for , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Attesten kan paa arbejdstagerens begaering ogsaa udstedes efter hans afrejse , hvis attesten paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i de i forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra c ) i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 64
Kontantydelser , bortset fra renter , ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Med hensyn til opnaaelse af kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at udoeve erhvervsmaessig virksomhed dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer . Dette beroerer ikke pligten til af fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 - 56
Artikel 65
Anmeldelser , undersoegelser og udveksling af oplysninger mellem institutionerne vedroerende en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , der er indtraadt i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . Naar en arbejdsulykke indtraeffer eller en erhvervssygdom foerste gang laegeligt konstateres i en anden medlemsstat end den kompetente stat , skal anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen foretages efter bestemmelserne i den kompetente stats lovgivning medmindre andet foelger af lovbestemmelser , der gaelder i den medlemsstat , hvor arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , og som fortsat skal finde anvendelse i et saadant tilfaelde . Naevnte anmeldelse indgives til den kompetente institution samtidig med , at en genpart af den sendes til bopaels - eller opholdsstedets institution .
2 . Institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , tilsender den kompetente institution i to eksemplarer de laegeerklaeringer , der er udfaerdiget i denne stat , samt - paa den sidstnaevnte institutions begaering - alle fornoedne oplysninger .
3 . Saafremt det , naar det drejer sig om et ulykkestilfaelde indtruffet paa vej til eller fra arbejdet i en anden medlemsstat end den kompetente stat , er paakraevet at foretage en undersoegelse paa den foerstnaevnte medlemsstats omraade , kan den kompetente institution udpege en person til at forestaa denne undersoegelse , og den skal i saa fald underrette myndighederne i den paagaeldende medlemsstat herom . Disse myndigheder yder den paagaeldende bistand , navnlig ved at stille en medhjaelp til raadighed for ham med henblik paa at gennemlaege rapporten og alle oevrige dokumenter vedroerende ulykkestilfaeldet .
4 . Efter behandlingens afslutning sendes en udfoerlig rapport med laegeerklaeringer om de varige foelger af ulykkestilfaeldet eller sygdommen , navnlig om den paagaeldendes oejeblikkelige tilstand samt om , hvervidt sygdommen er helbredt eller faldet til ro , til den kompetente institution . De hermed forbundne honorarer betales , alt efter omstaendighederne , af bopaelslandets institution eller af opholdsstedets institution , efter den af naevnte institution anvendte takst og til udgift for den kompetente institution .
5 . Den kompetente institution underretter paa begaering bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , alt efter omstaendighederne , om afgoerelsen , med angivelse af tidspunktet for , hvornaar sygdommen er helbredt eller faldet til ro samt , i givet fald , hvornaar afgoerelsen vedroerende tilkendelse af rente er truffet .
Artikel 66
Tvivl om , hvorvidt der er tale om en arbejdsulykke , henholdsvis om en erhvervssygdom
1 . Naar den kompetente institution i det i forordningens artikel 52 eller artikel 55 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde merer tvivl om , hvorvidt ulykkestilfaeldet eller sygdommen er omfattet af lovgivningen om arbejdsulykker og erhvervssygdomme , underretter institutionen straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne ; disse ydelser betragtes derefter som sygeforsikringsydelser og udredes fortsat som saadanne paa grundlag af de i gennemfoerelsesforordningens artikler 20 og 21 omhandlede attester .
2 . Naar der er truffet endelig afgoerelse om dette spoergsmaal , underretter den kompetente institution straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne . Dersom der ikke er tale om en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , skal denne institution fortsat udrede disse naturalydelser som sygeforsikringsydelser , saafremt arbejdstageren ioevrigt er berettiget hertil . I modsat fald betragtes de naturalydelser , som arbejdstageren har modtaget i henhold til sygeforsikringen , som ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 57
Artikel 67
Fremgangsmaaden i tilfaelde af , at arbejdstageren i flere medlemsstater har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage en erhvervssygdom
1 . I det i forordningens artikel 57 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde indgives anmeldelsen af en erhvervssygdom enten til den institution , der er kompetent vedroerende erhvervssygdomme , i den medlemsstat , hvor den paagaeldende senest har udoevet en virksomhed , der kan forsaarsage den paagaeldende sygdom , eller til bopaelsstedets institution , som sender anmeldelsen til den naevnte kompetente institution .
2 . Dersom den i stk . 1 omhandlede kompetente institution konstaterer , at arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , under lovgivningen i en anden medlemsstat , sender den anmeldelsen med bilag til den tilsvarende institution i denne medlemsstat .
3 . Dersom institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , konstaterer , at den paagaeldende eller hans efterladte ikke opfylder betingelserne i denne medlemsstats lovgivning , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , skal den naevnte institution :
a ) straks sende anmeldelsen med samtlige bilag , herunder resultaterne af de laegelige observationer og undersoegelser , som den foerstnaevnte institution har ladet foretage , samt en genpart af den i litra b ) omhandlede afgoerelse til institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren tidligere har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom ;
b ) samtidig underrette den paagaeldende om sin afgoerelse , navnlig med angivelse af begrundelsen for , at der gives afslag paa begaeringen om ydelser , og med angivelse af klageadgangen og fristerne for indgivelse af klage , samt datoen for sagens oversendelse til den i litra a ) naevnte institution .
4 . Det kan i givet fald vaere noedvendigt efter samme fremgangsmaade at gaa tilbage til den tilsvarende institution i den medlemsstat , hvor den paagaeldende foerst har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom .
Artikel 68
Udveksling af oplysninger mellem institutionerne i tilfaelde af klage over afslag paa begaering om ydelser . Ydelse af forskud i tilfaelde af en saadan klage
1 . I tilfaelde af klage over en afgoerelse , hvorved der gives afslag paa begaering om ydelser , truffet af institutionen i en af de medlemsstater , hvor arbejdstageren har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , skal denne institution underrette den institution , hvortil anmeldelsen efter den i gennemfoerelsesforordningens artikel 67 , stk . 3 , fastsatte fremgangsmaade er sendt , og skal senere underrette den om den endelige afgoerelse i sagen .
2 . Saafremt der er erhvervet ret til ydelser efter den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , udbetaler denne institution forskud med et beloeb , der i givet fald fastsaettes efter hoering af den institution , hvis afgoerelse er paaklaget , den sidstnaevnte institution refunderer det ydede forskudsbeloeb , hvis den som foelge af klageinstansens afgoerelse er forpligtet til at udbetale ydelserne . Dette beloeb indeholdes derefter i de ydelser , der tilkommer den paagaeldende .
Artikel 69
Fordeling af udgifterne ved kontantydelser i anledning af sklerogerpneumoconiose
For saa vidt angaar anvendelsen af forordningens artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , gaelder foelgende regler :
a ) Den kompetente institution i den medlemsstat , efter hvis lovgivning kontantydelserne er tilkendt i medfoer af forordningens artikel 57 , stk . 1 , - i det foelgende betegnet som " den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution " - anvender en blanket , der navnlig indeholder en opgoerelse og oversigt over samtlige de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , som den paagaeldende har tilbagelagt efter lovgivningen i hver af de beroerte medlemsstater .
b ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution sender denne blanket til samtlige de institutioner for alderdomsforsikring i disse medlemsstater , som den paagaeldende har vaeret tilsluttet ; hver af disse institutioner anfoerer paa blanketten de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og tilbagesender den til den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution .
c ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution foretager derefter en fordeling af udgifterne mellem sig selv og de oevrige beroerte institutioner . Derefter sender den dem til godkendelse en opgoerelse over denne fordeling med dertil hoerende bilag , der navnlig udviser stoerrelsen af de kontantydelser , der er tilkendt , og beregningen af fordelingsprocenterne .
d ) Ved udloebet af hvert kalenderar sender den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution de oevrige beroerte institutioner en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , der skal afholdes af hver af disse i foelge den i litra c ) omhandlede fordeling ; hver af de paagaeldende institutioner refunderer den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution der paagaeldende beloeb snarest muligt , og senest i loebet af 3 maaneder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 58 , stk . 3
Artikel 70
Attestation vedroerende de familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregningen af kontantydelser , herunder renter
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 58 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution , udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit omhandlede attest kan institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos ansoegeren , skal den omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 60
Artikel 71
Forvaerring af en erhvervssygdom
1 . I de i forordningens artikel 60 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den institution i en medlemsstat , hos hvilken han goer krav paa ydelser , alle oplysninger vedroerende tidligere tilkente ydelser i anledning af den paagaeldende erhvervssygdom .
Denne institution kan rette henvendelse til enhver anden institution der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
2 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tilfaelde forelaegger den kompetente institution , som det paahviler at udbetale kontantydelserne , under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale den anden beroerte institution det beloeb , som den sidstnaevnte institution skal afholde som foelge af den indtraadte forvaerring , til godkendelse . Ved udloebet af hvert kalenderaar sender den foerstnaevnte institution den anden institution en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , som skal afholdes af den sidstnaevnte institution , der refunderer beloebet snarest mulig , senest i loebet af tre maaneder .
3 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde forelaegger den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale de beroerte institutioner de aendringer , der er foretaget i den tidligere fordeling af udgifterne , til godkendelse .
4 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , andet punktum , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 61 , stk . 5
Artikel 72
Fastsaettelse af invaliditetsgraden i tilfaelde af en tidligere indtraadt arbejdsulykke eller erhvervssygdom
1 . Med henblik paa fastsaettelse af invaliditetsgraden i det i forordningens artikel 61 , stk . 5 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den kompetente institution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da arbejdsulykken indtraf eller erhvervssygdommen foerst blev konstateret , alle oplysninger vedroerende arbejdsulykker eller erhvervssygdomme , som tidligere maatte vaere overgaaet ham , medens han var omfattet af lovgivningen i enhver anden medlemsstat , uanset hvilken invaliditetsgrad disse tidligere tilfaelde har medfoert .
2 . Med henblik paa erhvervelse af ret til ydelser og fastsaettelse af disses stoerrelse tager den kompetente institution i overensstemmelse med bestemmelserne i den lovgivning , der gaelder for institutionen , hensyn til den invaliditetsgrad , som disse tidligere tilfaelde har medfoert .
3 . Den kompetente institution kan rette henvendelse til enhver anden institution , der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
Naar en tidligere uarbejdsdygtighed er foraarsaget af et ulykkestilfaelde , der er indtruffet , medens arbejdstageren var omfattet af lovgivningen i en medlemsstat , der ikke foretager nogen sondring efter uarbejdsdygtighedens aarsag , skal den institution , der er kompetent vedroerende den tidligere uarbejdsdygtighed , eller det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , paa begaering af den kompetente institution i en anden medlemsstat tilvejebringe oplysninger om den tidligere uarbejdsdygtigheds omfang samt , om muligt , oplysninger der goer det muligt at afgoere , om denne uarbejdsdygtighed var en foelge af et ulykkestilfaelde efter den lovgivning , der gjaldt for institutionen i den anden medlemsstat . Er dette tilfaeldet , finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 1
Artikel 73
De institutioner , hvortil arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 62 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder henvende sig til den naermste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de paagaeldende opholder sig eller er bosat og som er anfoert i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selvom naevnte institution hoerer under ordningen for arbejdere i staalindustrien , under forudsaetning af , at de ydelser , der i opholds - eller bopaeldslandet er hjemlet ved den for arbejdere i staalindustrien etablerede ordning vedroerende arbejdsulykker og erhvervssygdomme svarer til de ydelser , der er hjemlet i saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Den paagaeldende institution er i saa fald pligtig at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne efter saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , kan de paagaeldende arbejdstagere henvende sig enten til den institution , som det paahviler at anvende denne ordning , eller til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som anvender ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal den paagaeldende institution goere arbejdstageren opmaerksom paa , at han kan opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at anvende den naevnte saerlige ordning , og skal endvidere oplyse ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 2
Artikel 74
Medregning af den periode , hvori der allerede en udredet ydelser af institutionen i en anden medlemsstat
For saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 62 , stk . 2 , kan institutionen i en medlemsstat , der skal udrede ydelser , fra institutionen i en anden medlemsstat kraeve tilvejebragt oplysninger om den periode , hvori den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme ulykkestilfaelde eller den samme erhvervssygdom .
Indgivelse og behandling af begaeringer om renter ( bortset fra renter i anledning af de i forordningens artikel 57 omhandlede erhvervssygdomme )
Artikel 75
1 . For at opnaa en rente eller tillaeg til en rente efter lovgivningen i en medlemsstat skal arbejdstageren eller hans efterladte , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , indgive begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution , der sender den til den kompetente institution . For begaeringens indgivelse gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal vaere ledsaget af de foreskrevne bevisligheder og indgives paa den blanket , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges ansoegningsblanketten , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
2 . Den kompetente intitution underretter ansoegeren om sin afgoerelse enten direkte eller gennem den kompetente stats kontaktorgan ; samtidig sender den en genpart af denne afgoerelse til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 76
1 . Den administrative og laegelige kontrol samt de laegeundersoegelser , der er foreskrevet i tilfaelde af en aendring af renterne , foretages paa den kompetente institutions begaering af institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren befinder sig , efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution .
Den kompetente institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Enhver , der modtager en rente - til sig selv eller til et barn , der har mistet begge foraeldre eller en af dem - skal underrette den forpligtede institution om enhver forandring i sine eller barnets forhold , som kan beroere retten til rente .
Udbetaling af renter
Artikel 77
Renter , som en medlemsstats institution skal udrede til personer , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , udbetales efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
KAPITEL 5
YDELSER VED DOEDSFALD
Gennemfoerelse af forordningens artikler 64 - 66
Artikel 78
Indgivelse af begaering om ydelser
For at opnaa en ydelse ved doedsfald i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end den , paa hvis omraade han er bosat , skal ansoegeren indgive sin begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution .
Begaeringen skal vaere ledsaget af de bevisligheder , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Artikel 79
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 64 skal ansoegeren for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter den lovgivning , hvoraf han senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udstedes paa ansoegerens begaering af henholdsvis den sygeforsikringsinstitution eller den alderdomsforsikringsinstitution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet . Dersom ansoegeren ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
KAPITEL 6
YDELSER VED ARBEJDSLOESHED
Gennemfoerelse af forordningens artikel 67
Artikel 80
Attestation af forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte forordningens artikel 67 , stk . 1 , 2 eller 4 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet , samt alle saadanne supplerende oplysninger , som maatte vaere foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Denne attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den naevnte medlemsstat . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger den naevnte attest retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 68
Artikel 81
Attestation med henblik paa beregning af ydelser
Med henblik paa beregning af ydelser , der paahviler en i forordningens artikel 68 , stk . 1 , omhandlet institution , i tilfaelde , hvor den paagaeldendes seneste beskaeftigelse paa den medlemsstats omraade , hvor denne institution er beliggende , ikke har vaeret af mindst 4 ugers varighed , skal han for denne institution fremlaegge en attest , der angiver arten af den senest udoevede beskaeftigelse af mindst fire ugers varighed paa en anden medlemsstats omraade , samt det faglige omraade , inden for hvilket denne beskaeftigelse har vaeret udoevet . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger denne attest , retter den naevnte institution henvendelse enten til vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den sidstnaevnte medlemsstat , som han senest har vaeret tilsluttet , eller til en anden af den kompetente myndighed i denne medlemsstat udpeget institution .
Artikel 82
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af ydelser
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 68 stk . 2 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af den institution , der er udpeget hertil af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade de paagaeldende familiemedlemmer er bosat . Attesten skal bekraefte , at disse familiemedlemmer ikke tages i betragtning ved beregning af arbejdsloeshedsydelser til en anden person i henhold til den naevnte stats lovgivning . Attesten er gyldig i 12 maaneder fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald er den gyldig fra datoen for den fornyelse . Den paagaeldende skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dag , da dette forhold er opstaaet .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 69
Artikel 83
Betingelser og graenser for bevarelse af ret til ydelser , naar den arbejdsloese rejser til en anden medlemsstat
1 . For at bevare sin ret til ydelser skal den i forordningens artikel 69 , stk . 1 omhandlede arbejdsloese for institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , hvorved den kompetente institution bekruefter , at den paagaeldende fortsat har ret til ydelser paa de i stk . 1 , litra b ) , i den naevnte artikel fastsatte vilkaar . Den kompetente institution skal i denne attest navnling angive :
a ) stoerrelsen af den ydelse , der efter den kompetente stats lovgivning skal udbetales den arbejdsloese ;
b ) det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese er ophoert med at staa til raadighed for arbejdsformidlingen i den kompetente stat ;
c ) den frist , der er indroemmet efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , for tilmelding som arbejdssoegende i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst ;
d ) det laengste tidsrum i hvilket retten til ydelser kan bevares efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) ;
e ) forhold , der kan aendre retten til ydelser .
2 . En arbejdsloes , der agter at rejse til en anden medlemsstat for at soege beskaeftigelse der , skal foer sin afrejse begaere udstedelse af den i stk . 1 omhandlede attest . Fremlaegger den arbejdsloese ikke naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den . Arbejdsformidlingen i den kompetente stat skal sikre sig at den arbejdsloese er underrettet om de forpligtelser , der paahviler ham i medfoer af forordningens artikel 69 og denne artikel .
3 . Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , underretter den kompetente institution om datoen for den arbejdsloeses tilmelding samt om datoen for den foerste udbetaling af ydelser og udbetaler den kompetente stats ydelser efter de naermere regler i lovgivningen i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst .
Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst foretager eller foranlediger foretaget den foreskrevne kontrol , som om det drejede sig om en arbejdsloes , der modtager ydelser i medfoer af den lovgivning , som gaelder for institutionen . Den underretter den kompetente institution om ethvert forhold , der omfattes af stk . 1 , litra e ) , saa snart den er kommet til kundskab herom , og standser straks udbetaling af ydelsen i tilfaelde af , at denne skal stilles i bero eller bortfalde . Den kompetente institution skal straks underrette den om , i hvilket omfang og fra hvilket tidspunkt den arbejdsloeses rettigheder aendres af dette forhold . Foerst efter at denne underretning er modtaget , kan udbetaling af ydelserne i givet fald genoptages . I tilfaelde af , at ydelsen skal nedsaettes , udbetaler institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst fortsat en nedsat ydelse til ham under forbehold af afregning efter modtagelsen af den kompetente institutions svar .
4 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 71
Artikel 84
Arbejdsloese , som under deres seneste beskaeftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra a ) ii ) og litra b ) ii ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde anses bopaelsstedets institution for den kompetente institution , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 .
2 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra b ) ii ) , skal den arbejdsloese foruden den i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 omhandlede attest for institutionen paa sit bopaelssted fremlaegge attest fra institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet , om , at han ikke har ret til ydelser efter forordningens artikel 69 .
3 . Med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 2 , afkraever bopaelsstedets institution den kompetente institution alle oplysninger vedroerende den arbejdsloeses rettigheder over for den sidstnaevnte institution .
KAPITEL 7
FAMILIEYDELSER OG BOERNETILSKUD
Gennemfoerelse af forordningens artikel 72
Artikel 85
Attestation af beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 72 skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Naevnte attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af den i en medlemsstat kompetente institution for familieydelser , som han tidligere senest har vaeret tilsluttet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i denne medlemsstat . Fremlaegger den paagaeldende ikke den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den forannaevnte institution for at fremskaffe den , medmindre sygeforsikringsinstitutionen er i stand til at sende den en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 16 , stk . 1 , naevnte attest .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 1 og artikel 75 , stk . 1 . litra a ) og litra b )
Artikel 86
Arbejdstagere der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
1 . For at opnaa familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , eventuelt gennem sin arbejdsgiver .
2 . Til stoette for sin begaering skal arbejdstageren fremlaegge en familieattest udstedt af de med hensyn til personregistrering kompetente myndigheder i familiemedlemmernes bopaelsland . Denne familieattest skal fornys én gang om aaret .
3 . Dersom familieydelserne efter den kompetente stats lovgivning kan eller skal udbetales til en anden person end arbejdstageren , skal arbejdstageren ligeledes , i forbindelse med sin begaering , tilvejebringe de fornoedne oplysninger , der goer det muligt at identificere den person , til hvem familieydelserne skal udbetales i bopaelslandet ( efternavn , fornavn , noejagtig adresse ) .
4 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale saerlige regler for udbetaling af familieydelser , navnlig med henblik paa at lette anvendelsen af forordningens artikel 75 , stk . 1 , litra a ) og litra b ) . Med saadanne aftaler goeres Den administrative Kommission bekendt .
5 . Arbejdstageren skal , eventuelt gennem sin arbejdsgiver , underrette den kompetente institution om :
- enhver forandring i familiemedlemmernes forhold , der kan medfoere aendring af retten til familieydelser ,
- enhver aendring i antallet af familiemedlemmer , for hvem der udbetales familieydelser ,
- enhver aendring i familiemedlemmernes bopaels - eller opholdssted ,
- enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der tillige kan kraeves udbetalt familieydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 2
Artikel 87
Arbejdstagere der er omfattet af fransk lovgivning
1 . For at opnaa boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , der udleverer ham en attest , hvori det bekraeftes , at han opfylder de betingelser med hensyn til beskaeftigelse , der efter fransk lovgivning er foreskrevet for erhvervelse af ret til boernetilskud . Arbejdstageren skal samtidig underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland bestaar nogen ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
I tilfaelde hvor fransk lovgivning giver ret til boernetilskud for et tidsrum , der svarer til beskaeftigelsesperiodernes laengde , skal attesten angive den beskaeftigelsestid , der er tilbagelagt inden for det paagaeldende tidsrum .
Familiemedlemmerne registreres i institutionen paa deres bopaelssted paa grundlag af naevnte attest og de bevisligheder , der kraeves efter den lovgivning , som gaelder for denne institution ved tilkendelse af boernetilskud .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den omhandlede attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Den i stk . 1 naevnte attest er gyldig i et tidsrum af tre maaneder fra datoen for dens udstedelse og skal af den kompetente institution automatisk fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution at den ikke laengere er gyldig .
4 . Dersom boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , udbetales maanedlig eller kvartalsvis , medens retten til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for et tidsrum , der svarer til den tilbagelagte beskaeftigelsestid , ydes boernetilskuddene efter forholdet mellem det sidstnaevnte tidsrum og det tidsrum , der er fastlagt i lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland .
5 . Saafremt der efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , ydes boernetilskud for et antal dage svarende til de tilbagelagte beskaeftigelsesdage , medens ret til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for en maaned , skal boernetilskuddene ydes for en maaned .
6 . Naar de efter fransk lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder i de i stk . 4 og 5 omhandlede tilfaelde udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der gaelder for beregning af boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , sker omregningen efter de i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 , indeholdte bestemmelser .
7 . Den kompetente institution giver straks meddelelse til institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted om , paa hvilket tidspunkt arbejdstagerens ret til boernetilskud ophoerer , eller hvornaar han flytter fra én medlemsstat til en anden .
Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst afkraeve den kompetente institution enhver oplysning vedroerende arbejdstagerens ret til boernetilskud .
Bopaelsstedets institution kontrollerer paa begaering af den kompetente institution , dersom denne anser det for paakraevet , rigtigheden af den i stk . 1 , foerste afsnit , omhandlede erklaering ,
8 . Familiemedlemmerne skal underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan medfoere aendring af retten til boernetilskud , navnlig enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 1
Artikel 88
Arbejdsloese , der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 86 finder tilsvarende anvendelse paa de i forordningens artikel 74 , stk . 1 , omhandlede arbejdsloese .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 2
Artikel 89
Arbejdsloese , der er omfattet af fransk lovgivning
1 . De i forordningens artikel 74 , stk . 2 , omhandlede familiemedlemmer skal for at opnaa boernetilskud i den medlemsstat , hvor de er bosat , for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge attest om , at den arbejdsloese modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning .
Denne attest udstedes af den kompetente franske arbejdsloeshedsinstitution eller af den institution , der er udpeget af den kompetente franske myndighed paa begaering af den arbejdsloese , som er forpligtet til at underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland haves ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den naevnte attest , retter institutionen paa deres bopaelssted henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 87 , stk . 2 - 8 , finder tilsvarende anvendelse .
KAPITEL 8
YDELSER TIL BOERN PENSIONS - ELLER RENTEMODTAGERE OG TIL BOERN , DER HAR MISTET BEGGE FORAELDRE ELLER EN AF DEM
Gennemfoerelse af forordningens artikler 77 - 79
Artikel 90
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 skal ansoegeren indgive begaering til institutionen paa sit bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Dersom ansoegeren ikke er bosat paa den medlemsstats omraade, hvor den kompetente institution er beliggende , kan han indgive begaerinfen enten til den kompetente institution eller til institutionen paa hans bopaelssted , der i saa fald sender begaeringen til den kompetente institutions med angivelse af datoen for dens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den kompetente institution .
3 . Dersom den i stk . 2 omhandlede kompetente institution konstaterer , at ansoegeren ikke har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , sender den straks begaeringen , ledsaget af alle fornoedne dokumenter og oplysninger , til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den laengste af sine forsikringsperioder .
I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den korteste af sine forsikringsperioder .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter i fornoedent omfang de noedvendige supplerende regler for indgivelse af begaering om ydelser .
Artikel 91
1 . Udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 sker i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
2 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger , om fornoedent , den institution der er kompetent med hensyn til udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 .
Artikel 92
Enhver , der modtager ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 , eller artikel 78 , for boern af en pensions - eller rentemodtager eller for boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem , skal underrette den institution , der udbetaler disse ydelser :
- om enhver forandring i boernenes forhold , der kan medfoere aendring af retten til ydelserne ,
- om enhver aendring i antallet af boern , for hvem der udbetales ydelser ,
- om enhver bopaelsforandring for boernene ,
- om enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der haves ret til familieydelser eller boernetilskud for disse boern .
AFSNIT V
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 93
Refusion af ydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen ( med undtagelse af dei gennemfoerelsesforordningens artikel 94 og 95 omkandlede ydelser
1 . Naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 og 2 , artikel 22 , artikel 25 , stk . 1 , 3 og 4 , artikel 26 , artikel 29 , stk . 1 , eller artikel 31 er ydet arbejdstagere og deres paa den samme medlemsstats omraade bosatte familiemedlemmer , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udredet de naevnte ydelser , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . I de i forordningens artikel 29 , stk . 1 og artikel 31 omhandlede tilfaelde og med henblik paa anvendelse af stk . 1 , anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted som den kompetente institution .
3 . Naar den faktiske stoerrelse af de i stk . 1 naevnte ydelser ikke fremgaar af regnskaberne for den institution , der har udredet dem , og der ikke er truffet nogen aftale i medfoer af stk . 6 , skal refusionsbeloebet fastsaettes til et fikseret beloeb paa grundlag af alle relevante oplysninger , der kan udledes af de foreliggende data . Den administrative Kommission afgoer , hvilket grundlag der skal anvendes ved beregningen af de fikserede beloeb , og fastsaetter disses stoerrelse .
4 . Der kan ikke til grund for refusionen laegges hoejere takster end dem , der anvendes ved udredelse af naturalydelser til arbejdstagere , der er omfattet af den lovgivning , der gaelder for den institution , som har udredet de i stk . 1 omhandlede ydelser .
5 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse paa refusion af kontantydelser , der er udbetalt i henhold til bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 8 , andet punktum .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for opgoerelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb .
Artikel 94
Refusion af naturalydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen til en arbejdstagers familiemedlemmer , der ikke er bosat i samme medlemsstat som arbejdstageren
1 . Udgifterne ved naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 2 , er udredet til familiemedlemmer , der ikke er bosat paa samme medlemsstats omraade som arbejdstageren , skal af de kompetente institutioner refundere de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , som fastsaettes for hvert kalenderaar , og som i videst muligt omfang skal svare til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige de naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af denne stats lovgivning , med det gennemsnitlige aarlige antal arbejdstagere , der har familiemedlemmer ; de sociale sikringsordninger , der skal tages i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af lovgivningen i en af disse medlemsstater , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa naturalydelser , der udredes af en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af familier , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution , paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forlaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Artikel 95
Refusion af naturalydelser i henhold til syges - og moderskabsforsikringen til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke har ret til ydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , hvor de er bosat
1 . Naturalydelser , der er udredet i henhold til forordningens artikel 28 , stk . 1 , skal af de kompetente institutioner refunderes de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , der i videst muligt omfang svarer til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at mulitiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager med det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige personer , der efter den paagaeldende medlemsstats lovgivning modtager pension eller rente , samt til disses familiemedlemmer , med det gennemsnitlige aarlige antal pensions - eller rentemodtagere ; de sociale sikringsordninger , der kommer i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt skal tages i betragtning , lig med det gennemsnitlige aarlige antal af de i forordningens artikel 28 , stk . 2 , omhandlede pensions - eller rentemodtagere , der er bosat paa et af de paagaeldende to medlemsstaters omraader , og som har ret til naturalydelser til udgift for en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af pensions - eller rentemodtagere , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forelaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 63 , stk . 2
Artikel 96
Refusion af naturalydelser i henhold til forsikringen mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en anden medlemsstats institution
Med hensyn til anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 63 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 70 , stk . 2
Artikel 97
Refusion af arbejdsloeshedsydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat for at soege arbejde der
1 . Ydelser , der er udbetalt i henhold til forordningens artikel 69 , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udbetalt de naevnte ydelser , med det beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan
- efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller andre betalingsmaader eller
- give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Refusion af boernetilskud ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2
Artikel 98
Familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til arbejdsloese , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning
1 . Boernetilskud , der er ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2 , skal af den kompetente franske institution refunderes den institution , der har udbetalt disse tilskud , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan aftale , at de naevnte boernetilskud skal refunderes paa grundlag af et fikseret beloeb . I saa fald udregnes dette beloeb ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af det fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie faas ved at dividere samtlige aarlige udgifter til boernetilskud , der af institutionerne i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , er ydet for samtlige i denne stat bosatte familiemedlemmer til arbejdstagere og til arbejdsloese , med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt har ret til ydelser .
b ) Det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning , er lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af den kompetente stats lovgivning , samt i givet fald der gennemsnitlige antal arbejdsloese , der aarlig modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed til udgift for en institution i denne kompetente stat , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa boernetilskud , der udbetales af en institution i en anden medlemsstat , paa hvis omraade de er bosat .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter , efter indstilling fra det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg , de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 naevnte faktorer .
5 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre metoder for fastsaettelse af det fikserede beloeb .
Faelles refusionsregler
Artikel 99
Administrationsudgifter
To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 84 , stk . 2 , tredje punktum , aftale , at de i gennemfoerelsesforordningens artikler 93 - 98 omhandlede ydelser forhoejes med en bestemt procentsats til daekning af administrationsomkostninger . Denne procentsats kan variere efter de forskellige ydelser .
Artikel 100
Ikke-afregnede krav
1 . Ved afregningen mellem medlemsstaternes institutioner behoever den forpligtede institution ikke at imoedekomme refusionskrav vedroerende ydelser , der er udbetalt i et kalenderaar , der ligger mere end tre aar forud for tidspunktet for fremsaettelsen af disse krav , over for et kontaktorgan eller over for den forpligtede institution i den kompetente stat .
2 . For saa vidt angaar refusionskrav , der er beregnet paa et fikseret grundlag , begynder treaarsfristen at loebe fra datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af de aarlige gennemsnitlige udgifter for naturalydelser fastsat i overensstemmelse med gennen foerelsesforordningens artikler 94 og 95 .
Artikel 101
Opgoerelse over refusionskrav
1 . Den administrative Kommission udarbejder i henhold til forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , en opgoerelse over refusionskrav for hvert kalenderaar .
2 . Den administrative Kommission kan lade foretage enhver revision , der kan tjene til kontrol af det statistiske og regnskabsmaessige materiale , der ligger til grund for den i stk . 1 naevnte opgoerelse over refusionskrav , navlig for at sikre , at dette materiale er i overensstemmelse med de i dette afsnit fastsatte regler .
3 . Den administrative Kommission traeffer de i denne artikel omhandlede afgoerelser efter indstilling af et revisionsudvalg , der afgiver en begrundet udtalelse til Den administrative Kommission . Denne fastsaetter det naevnte revisionsudvalgs forretningsorden og sammensaetning .
Artikel 102
Revisionsudvalgets opgaver . Refusionsregler
1 . Det paahviler revisionsudvalget
a ) at tilvejebringe de noedvendige talmaessige data og foretage de fornoedne beregninger med henblik paa anvendelsen af dette afsnit ;
b ) at afgive periodiske indberetninger til Den administrative Kommission om , hvorledes gennemfoerelsen af forordningerne virker , navnlig paa det finansielle plan ;
c ) at fremsaette hensigtsmaessige forslag vedroerende litra a ) og litra b ) for den administrative Kommission ;
d ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag med hensyn til de bemaerkninger , der er tilsendt Udvalget i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 4 , og artikel 95 , stk . 4 ;
e ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag vedroerende anvendelsen af gennemfoerelsesforordningens artikel 101 ;
f ) at udfoere alle arbejder , undersoegelser eller andre opgaver i forbindelse med spoergsmal , der forelaegges Udvalget af Den administrative Kommission .
2 . De i forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , omhandlede refusioner til de refusionsberettigede institutioner i en anden medlemsstat sker , for saa vidt angaar samtlige kompetente institutioner i en medlemsstat , gennem organer udpeget af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne . De organer , hvorigennem refusionerne sker , underretter Den administrative Kommission om stoerrelsen af de refunderede beloeb under iagttagelse af de tidsfrister og regler , der er fastsat af den naevnte kommission .
3 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af de udredede ydelsers faktiske beloeb , saaledes som dette fremgaar af institutionernes regnskaber , afregnes de for hvert kalenderhalvaar i loebet af det foelgende kalenderhalvaar .
4 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af fikserede beloeb , afregnes de for hvert kalenderaar ; i saa fald yder de kompetente institutioner de refusionsberettigede institutioner forskud den foerste dag i hvert kalenderhalvaar efter de af Den administrative Kommission fastsatte regler .
5 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale andre refusionsfrister eller andre regler for ydelse af forskud .
Artikel 103
Tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i dette afsnit , navnlig hvad angaar bestemmelserne om tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data .
Artikel 104
Optagelse i bilag 5 af overenskomster om refusioner indgaaet mellem medlemsstater eller mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder
1 . Bestemmelser svarende til de i forordningens artikel 36 , stk . 3 , artikel 63 , stk . 3 , og artikel 70 , stk . 3 , samt i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 , stk . 6 , artikel 94 , stk . 6 , og artikel 95 , stk . 6 , indeholdte bestemmelser , som er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er optaget i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Bestemmelser svarende til de i stk . 1 naevnte , der efter forordningens ikrafttraeden maatte komme til anvendelse i forholdet mellem to eller flere medlemsstater , skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . Det samme gaelder bestemmelser , der maatte blive aftalt i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 97 , stk . 2 , og artikel 98 , stk . 2 .
Udgifter ved administrativ og laegelig kontrol
Artikel 105
1 . Udgifterne ved den administrative kontrol samt ved de laegeundersoegelser , indlaeggelser til observation , laegerejser og kontrolundersoegelser af enhver art , der er noedvendige for tilkendelse , udredelse eller aendring af ydelser , skal af den institution , for hvis regning de er foretaget , refunderes den institution , som det er blevet overdraget at foretage dem , paa grundlag af de af sidstnaevnte institution anvendte takster .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan dog aftale andre refusionsregler , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . De aftaler , der er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er opfoert i det naevnte bilag .
Faelles bestemmelser om udbetaling af kontantydelser
Artikel 106
De kompetente myndigheder i enhver medlemsstat underretter Den administrative Kommission , under iagttagelse af de af denne kommission fastsatte tidsfrister og regler , om stoerrelsen af de kontantydelser , der af de under disse myndigheder hoerende institutioner er udbetalt til personer , der er bosat eller opholder sig paa enhver anden medlemsstats omraade .
Artikel 107
Omregning af valuta
1 . Med henblik paa anvendelsen af foelgende bestemmelser :
a ) forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , sidste punktum , artikel 22 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 25 , stk . 1 , litra b ) , naestsidste punktum , artikel 41 , stk . 1 , litra c ) og litra d ) , artikel 46 , stk . 3 og 4 , artikel 50 , artikel 52 , litra b ) , sidste punktum , artikel 55 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , og stk . 2 , litra b ) , artikel 70 , stk . 1 og 2 , og artikel 71 , stk . 1 litra b ) ii ) , naestsidste punktum ;
b ) gennemfoerelsesforordningens artikel 34 , artikel 101 , stk . 1 , artikel 102 , stk . 1 , litra b ) , og artikel 119 , stk . 2 , sker omregningen af beloeb , der er udtrykt i forskellige valutaer , til den officielle kurs , der er meddelt af de enkelte staters valutamyndigheder og godkendt af Den internationale Valutafond .
2 . I andre end de i stk . 1 naevnte tilfaelde sker omregningen til den faktiske kurs paa betalingstidspunktet .
AFSNIT VI
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 108
Godtgoerelse af , at en arbejdstager er saesonarbejder
Den i forordningens artikel 1 , litra c ) , omhandlede arbejdstager skal , for at godtgoere sin egenskab af saesonarbejder , fremlaegge sin arbejdskontrakt forsynet med paategning af arbejdskraftmyndighederne i den medlemsstat , paa hvis omraade han skal udfoere sit arbejde , eller et andet af naevnte myndigheder paategnet dokument , hvoraf det fremgaar , at arbejdstageren er beskaeftiget ved et saesonarbejde .
Artikel 109
Aftale om betaling af bidrag
1 . En arbejdsgiver , der ikke har nogen virksomhed i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdstageren er beskaeftiget , kan aftale med arbejdstageren , at denne opfylder de forpligtelser , der paahviler arbejdsgiveren med hensyn til betaling af bidrag .
Arbejdsgiveren skal underrette den kompetente institution eller i givet fald den af den kompetente myndighed i den fornaevnte medlemsstat udpegede institution om en saadan aftale .
Artikel 110
Gensidig administrativ bistand med hensyn til tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne ydelser
Agter en medlemsstats institution , der har udredet ydelser , at goere erstatningskrav gaeldende mod en person , der uberettiget har modtaget disse ydelser , yder institutionen paa den paagaeldendes bopaelssted eller den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade den paagaeldende er bosat , den foerstnaevnte institution bistand .
Artikel 111
De sociale sikringsinstitutioners tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne beloeb samt regreskrav fremsat af sociale forsorgsmyndigheder
1 . Dersom en medlemsstats institution ved fastsaettelse eller fornyet fastsaettelse af ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) i henhold til forordnings afsnit III , kapitel 3 , har udbetalt modtageren af en ydelse et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede tilsvarende ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de endnu ikke erlagte ydelser , der af den sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution sender det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution . For saa vidt det for meget udbetalte beloeb ikke kan tilbageholdes i de naevnte ydelser , finder bestemmelserne i stk . 2 anvendelse .
2 . Naar en medlemsstats institution har udbetalt en modtager et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution , under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat i den lovgivning , der gaelder for institutionen , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de ydelser , der af sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , som om det drejede sig om beloeb , institutionen selv havde udbetalt for meget , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution .
3 . Har en af forordningen omfattet person modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , hvor den paagaeldende havde ret til ydelser efter en anden medlemsstats lovgivning , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den paagaeldende , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , den sidstnaevnte institution udbetaler den paagaeldende .
Naar et familiemedlem til en af forordningen omfattet person har modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , for hvilket den naevnte person havde ret til ydelser for det paagaeldende familiemedlem efter lovgivningen i en anden medlemsstat , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede saadanne ydelser i forhold til denne person , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , som af sidstnaevnte institution udbetales til den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem .
Den forpligtede institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til det berettigede organ .
Artikel 112
Dersom en institution enten direkte eller gennem en anden institution , har foretaget udbetalinger med urette , og tilbagesoegning af de udbetalte beloeb ikke er mulig , skal de paagaeldende beloeb afholdes endeligt af den foerstnaevnte institution , undtagen hvor udbetalingen af det urigtigt udbetalte beloeb er fremkaldt ved svigagtig adfaerd .
Artikel 113
Tilbagesoegning af naturalydelser , der med urette er udredet til arbejdstagere beskaeftiget ved international transport
1 . I tilfaelde hvor retten til naturalydelser ikke anerkendes af den kompetente institution , skal naturalydelser , der af opholdsstedets institution er udredet til en international transportarbejder , paa grundlag af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , naevnte formodning , refunderes af den kompetente institution .
2 . De udgifter , der af opholdsstedets institution er afholdt for enhver international transportarbejder , der har modtaget naturalydelser ved fremlaeggelse af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , omhandlede attest , refunderes af den institution , der i den naevnte attest er anfoert som kompetent eller af enhver anden institution , der i dette oejemed er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , selvom den paagaeldende transportarbejder ikke i forvejen har henvendt sig til opholdsstedets institution og ikke har ret til naturalydelser .
3 . Den kompetente institution eller , i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde , den som saadan anfoerte eller den i dette oejemed udpegede institution bevarer over for modtageren et krav , svarende til stoerrelsen af de med urette udredede naturalydelser . De naevnte institutioner skal underrette det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , naevnte revisionsudvalg om saadanne krav , hvorefter udvalget foretager en opgoerelse over disse .
Artikel 114
Foreloebig udbetaling af ydelser i tilfaelde af uenighed om , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse , eller hvilken institution der skal udrede ydelserne
I tilfaelde af uenighed mellem de kompetente institutioner eller myndigheder i to eller flere medlemsstater med hensyn til , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse paa en arbejdstager i medfoer af forordningens afsnit II , eller med hensyn til , hvilken institution der skal udrede ydelserne , modtager den paagaeldende , som ville kunne goere krav paa ydelser , hvis en saadan uenighed ikke forelaa , foreloebige ydelser efter den lovgivning , som gaelder for bopaelsstedets institution , eller - dersom den paagaeldende ikke er bosat paa en af de beroerte medlemsstaters omraader - efter den lovgivning , der gaelder for den institution , hvortil begaeringen foerst er indgivet .
Artikel 115
Regler for laegeundersoegelser foretaget i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Opholds - eller bopaelsstedets institution , som i medfoer af forordningens artikel 87 skal lade foretage en laegeundersoegelse , foelger reglerne i den lovgivning , der gaelder for institutionen .
I mangel af saadanne regler retter institutionen henvendelse til den kompetente institution for at faa oplysning om , hvorledes den skal forholde sig .
Artikel 116
Aftaler om inddrivelse af bidrag
1 . De i medfoer af forordningens artikel 92 , stk . 2 , indgaaede aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . De aftaler , der er indgaaet med henblik paa anvendelsen af artikel 51 i forordning nr . 3 , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 117
Elektronisk databehandling af oplysningsmateriale
1 . En eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , tilpasse de blanketter til bevidnelser , attester , erklaeringer , begaeringer og andre dokumenter samt de procedurer , for og metoder til overfoersel af data , der er hjemlet med henblik paa anvendelse af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , til elektronisk databehandling .
2 . Den administrative Kommission vil foretage de fornoedne undersoegelser med henblik paa en standardisering og harmonisering af de blanketter , der er tilpasset i medfoer af stk . 1 , naar udviklingen af den elektroniske databehandling i de enkelte medlemslande muliggoer dette .
AFSNIT VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 118
Overgangsbestemmelser vedroerende pensioner og renter
1 . Hvad angaar begaeringer om pension eller rente , for hvis vedkommende fastsaettelse af ydelsen endnu ikke er sket paa tidspunktet for forordningens ikrafttraeden , skal der foretages en dobbelt fastsaettelse af ydelsen :
- for saa vidt angaar tiden foer forordningens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 3 ,
- for saa vidt angaar tiden efter dens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen .
2 . Indgivelse efter forordningens ikrafttraeden af en begaering om ydelser ved invaliditet eller alderdom eller ydelser til efterladte medfoerer automatisk , at ydelser , der af institutionen eller institutionerne i en eller flere medlemsstater er fastsat foer forordningens ikrafttraeden , for det samme tilfaelde , omberegnes paa grundlag af forordningens bestemmelser .
Artikel 119
Overgangsbestemmelser vedroerende familieydelser
1 . De i forordningens artikel 94 , stk . 9 , omhandlede rettigheder er saadanne rettigheder , som arbejdstagerne havde for familiemedlemmer , for hvis vedkommende der erhvervedes ret til familieydelser , efter de satser og inden for de graenser , der var gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , enten i medfoer af artikel 41 i forordning nr . 3 henholdsvis af bilag D til den naevnte forordning eller i medfoer af artikel 20 i forordning nr . 36/63/EOEF af 2 . april 1963 om social sikring af graensearbejdere ( 3 ) , henholdsvis af bilag 1 til den sidstnaevnte forordning .
2 . Saa laenge de i stk . 1 omhandlede ydelser er stoerre end de boernetilskud , der skal ydes i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , paahviler det den kompetente franske institution at soerge for , at de udbetales til arbejdstageren eller direkte til hans familiemedlemmer paa deres bopaelssted for boern , der har ret til saadanne ydelser .
3 . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted skal soerge for udbetaling af boernetilskud efter bestemmelserne i den lovgivning , som gaelder for institutionen , mod refusion fra den kompetente franske institution , saa snart der skal ske udbetaling af familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 .
4 . Enhver medlemsstat eller de kompetente myndigheder i denne medlemsstat kan i det bilaterale forhold til enhver anden medlemsstat fastsaette naermere regler om gennemfoerelsen af denne artikel .
Artikel 120
Supplerende gennemfoerelsesaftaler
1 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , om fornoedent , traeffe aftaler , der tager sigte paa at supplere de administrative regler om forordningens gennemfoerelse . Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Aftaler , der svarer til de i stk . 1 naevnte , og som er gaeldende dagen foer gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 121
Bilagenes karakter samt aendring af bilagene
1 . Bilagene til gennemfoerelsesforordningen udgoer en bestanddel af denne .
2 . Paa begaering af den eller de paagaeldende medlemsstater , henholdsvis af disses kompetente myndigheder , kan disse bilag efter udtalelse fra Den administrative Kommission aendres ved en forordning udstedt af Raadet paa forslag af Kommissionen .
3 . I bilag V til forordningen , afsnit " B . Tyskland " , indsaettes :
" 7 . Det fikserede beloeb for de med foedslen forbundne udgifter , der efter tysk lovgivning ydes familiemedlemmer til arbejdstagere , arbejdsloese og personer , der modtager eller har indgivet begaering om pension eller rente , anses ved anvendelsen af forordningen for en naturalydelse . "
Artikel 122
Gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden
Gennemfoerelsesforordningen traeder i kraft paa den foerste dag i den syvende maaned , der foelger efter maaneden for dens offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . marts 1972 .
31972R0574
L 074/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 574/72 НА СЪВЕТА
от 21 март 1972 година
относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 2, 7 и 51 от него,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността, и по-специално на член 97 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, прието след консултации с Административната комисия за социално осигуряване на работници мигранти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,
като има предвид, че Регламент № 3 (2) за социалното осигуряване на работници мигранти, заменен от Регламент (ЕИО) № 1408/71, член 99 от който също отмени Регламент № 4 (3), който определи процедурите за прилагане и допълни разпоредбите на Регламент № 3 за социалното осигуряване на работниците мигранти, е необходимо да се осигурят процедури за прилагане, приведени в съответствие с новите основни правила и с опита, натрупан при прилагането на тези текстове за период от дванадесет години;
като има предвид, че е необходимо в частност да се определят компетентните институции на всяка държава-членка, документите, които трябва да се представят, и формалностите, които трябва да извършат съответните лица, за да получат обезщетения, процедурите за административни проверки и условията за изплащане на социалните обезщетения, предоставени от институцията на една държава-членка за сметка на институцията на друга държава-членка и задълженията на Ревизионната комисия,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
а)
„регламент“ означава Регламент (ЕИО) № 1408/71;
б)
„регламент за прилагане“ означава настоящия регламент;
в)
определенията в член 1 от настоящия регламент имат значението, което им е определено в посочения член.
Член 2
Печатни типови образци - Информация за законодателствата - Ръководства
1. Административната комисия изготвя образци на удостоверенията, заверените заявления, декларациите, молбите и други документи, които са необходими за прилагането на регламента и на регламента за прилагане. Две държави-членки или техните компетентни органи могат, по взаимно съгласие и след като са получили становището на Административната комисия, да приемат опростени образци за употреба помежду им.
2. За да подпомогне компетентните органи на всяка държава-членка, Административната комисия може да събира информация за разпоредбите от националните законодателства, които попадат в приложното поле на настоящия регламент.
3. Административната комисия изготвя ръководства с цел информиране на заинтересованите лица за техните права и за административните формалности, които следва да се извършат за упражняването на тези права.
Преди да се изготвят такива ръководства, се провеждат консултации с Консултативния комитет.
Член 3
Органи за връзка - Обмяна на информация между институциите и между бенефициентите и институциите
1. Компетентните органи могат да определят органи за връзка, които да могат пряко да обменят информация помежду си.
2. Всяка институция на държава-членка и всяко лице, което пребивава или има престой на територията на държава-членка, могат пряко или чрез органите за връзка да подават молба до институцията на друга държава-членка.
Член 4
Приложения
1. Компетентният орган или органи на всяка държава-членка са изброени в приложение 1.
2. Компетентните институции на всяка държава-членка са изброени в приложение 2.
3. Институциите по място на пребиваване и институциите по място на престой на всяка държава-членка са изброени в приложение 3.
4. Органите за връзка, които са назначени в съответствие с разпоредбите на член 3, параграф 1 от регламента за прилагане, са изброени в приложение 4.
5. Разпоредбите, посочени в член 5, член 53, параграф 3, член 104, член 105, параграф 2, член 116 и 121 от регламента за прилагане, са изброени в приложение 5.
6. Избраната процедура за изплащане на обезщетения от институциите, които отговарят за изплащането във всяка държава-членка, в съответствие с разпоредбите на член 53, параграф 1 от регламента за прилагане, е посочена в приложение 6.
7. Наименованията и седалищата на банките, посочени в член 55, параграф 1 от регламента за прилагане, са изброени в приложение 7.
8. Държавите-членки, за които се прилагат разпоредбите на член 10, параграф 2, алинея г) от регламента за прилагане по отношение на взаимоотношенията помежду им, са изброени в приложение 8.
9. Схемите, които следва да бъдат взети предвид при изчисляване на средните годишни разходи за обезщетения в натура в съответствие с разпоредбите на член 94, параграф 3, алинея а) и член 95, параграф 3, алинея а) от регламента за прилагане, са изброени в приложение 9.
10. В приложение 10 са изброени институциите или органите, които са назначени от компетентните органи, по-специално съгласно следните членове на регламента за прилагане: член 6, параграф 1, член 11, параграф 1, член 13, параграфи 2 и 3, член 14, параграфи 1, 2 и 3, член 38, параграф 1, член 70, параграф 1, член 80, параграф 2, член 81, член 82, параграф 2, член 85, параграф 2, член 89, параграф 1, член 91, параграф 2, член 102, параграф 2, член 110, член 113, параграф 2.
ДЯЛ II
ПРИЛАГАНЕ НА ОБЩИТЕ РАЗПОРЕДБИ НА РЕГЛАМЕНТА
Прилагане на разпоредбите на членове 6 и 7 от регламента
Член 5
Замяна на споразуменията за прилагане на конвенции с регламента за прилагане
Разпоредбите на регламента за прилагане заменят разпоредбите на споразуменията за прилагане на конвенциите, посочени в член 6 от регламента; те заменят и разпоредбите за прилагане на разпоредбите на конвенциите, посочени в член 7, параграф 2, алинея в) от регламента, доколкото същите не са изброени в приложение 5 от регламента.
Прилагане на член 9 от регламента
Член 6
Придобиване на право на доброволно или продължено осигуряване по избор на лицето
1. Ако по силата на член 9 и член 15, параграф 3 от регламента, дадено лице отговаря на условията за придобиване на право на доброволно или продължено осигуряване по избор за инвалидност, старост и смърт (пенсии) в няколко схеми съгласно законодателството на една държава-членка, и ако не е подлежало на задължително осигуряване съгласно една от тези схеми по силата на последната си заетост, съгласно разпоредбите на посочените членове лицето може да се включи в определената от законодателството на тази държава-членка схема за доброволно или продължено осигуряване по избор или, ако това условие не бъде изпълнено, в схема по свой избор.
2. За да се позове на разпоредбите на член 9, параграф 2 от регламента, лицето представя на институцията на въпросната държава-членка заверено заявление за завършените осигурителни периоди или периоди на пребиваване съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка. Такова заверено заявление се издава по искане на заинтересованото лице от институцията или институциите, които прилагат законодателството, съгласно което лицето е завършило тези осигурителни периоди.
Прилагане на разпоредбите на член 12 от регламента
Член 7
Общи правила за прилагане на разпоредбите за избягване на припокриване на обезщетения - Прилагане на тези разпоредби във връзка с инвалидност, старост или смърт (пенсии)
1. Когато лице, което има право на обезщетение, дължимо съгласно законодателството на една държава-членка, има право също на обезщетение съгласно законодателствата на една или повече други държави-членки, се прилагат следните правила:
а)
ако прилагането на член 12, параграфи 2 или 3 от регламента води до намаляване или едновременно спиране на изплащането на тези обезщетения, нито едно от тях не може да бъде намалено или спряно със сума, по-голяма от сумата, получена при разделянето на сумата, която подлежи на намаление или спиране съгласно законодателството, според което обезщетението е дължимо, броя на обезщетенията, подлежащи на намаление или спиране, на които заинтересованото лице има право;
б)
по отношение на обезщетенията, свързани с инвалидност, старост или смърт (пенсии), отпускани по член 46, параграф 2 от регламента от институцията на държавата-членка, тази институция трябва да вземе предвид всички обезщетения от различен вид и всеки доход или възнаграждение, които биха могли да доведат до намаление или спиране изплащането на обезщетението, дължимо от тази институция, не за изчислението на теоретичната сума, посочена в член 46, параграф 2, алинея а) от регламента, а изключително за намалението или суспендирането на сумата, посочена в член 46, параграф 2, алинея б) от регламента. Независимо от това, само част от общата сума на такива обезщетения, доход или възнаграждение, трябва да се вземат предвид, и тази част се определя пропорционално на продължителността на завършените осигурителни периоди в съответствие с член 46, параграф 2, алинея б) от регламента;
в)
що се отнася до обезщетенията за инвалидност, старост или смърт (пенсии), отпускани съгласно първа алинея на член 46, параграф 1 от регламента от институцията на държава-членка, тази институция трябва, когато се прилагат разпоредбите на член 46, параграф 3 от регламента, да отчита всички обезщетения от различен вид и всеки приход или възнаграждение, които биха могли да доведат до намаляване или суспендиране на обезщетението, дължимо от институцията, не за изчислението на теоретичната сума, посочена в член 46, параграф 1 от регламента, а изключително за намаление или спиране изплащането на сумата, посочена в член 46, параграф 3 от регламента. Независимо от това, само част от общата сума на такива обезщетения, доход или възнаграждение трябва да се вземат предвид; тази част се получава, като се умножи сумата с коефициент, равен на съотношението между сумата на обезщетенията в резултат на прилагането на член 46, параграф 3 от регламента и сумата в резултат на прилагането на първа алинея от член 46, параграф 1 от регламента.
2. За целите на член 12, параграфи 2, 3 и 4 от регламента, компетентните заинтересовани институции, при поискване, обменят цялата необходима информация.
Член 8
Приложими правила в случай на припокриване на права на обезщетения за майчинство съгласно законодателството на няколко държави-членки
Ако работник или член на неговото семейство има право на обезщетение за майчинство съгласно законодателствата на две или повече държави-членки, тези обезщетения ще се отпускат изключително съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия е станало раждането, или, ако раждането не е станало на територията на една от тези държави, изключително съгласно законодателството на държавата-членка, на която работникът е бил последно субект.
Член 9
Приложими правила в случай на припокриване на права на помощи при смърт съгласно законодателствата на няколко държави-членки
1. При настъпване на смъртта на територията на дадена държава-членка, се запазва само придобитото право на помощи при смърт съгласно законодателството на тази държава-членка, докато придобитото право съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка се погасява.
2. При настъпване на смъртта на територията на дадена държава-членка, когато правото на помощи при смърт е било придобито съгласно законодателството на две или повече други държави-членки, или когато смъртта настъпи извън територията на държавите-членки и споменатото право е било придобито съгласно законодателството на две или повече държави-членки, се запазва само придобитото право съгласно законодателството на държавата-членка, по силата на което е завършил последния осигурителен период на починалото лице, докато придобитото право съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка се погасява.
Член 10
Приложими правила в случай на припокриване на права на семейни обезщетения или семейни помощи или когато, през същия период или през част от периода, работникът последователно е субект на законодателството на няколко държави-членки
1. Ако по време на същия период семейни помощи или семейни обезщетения се дължат на две лица по отношение на същия член на семейството по силата на член 73, параграфи 1 или 2 или член 74, параграфи 1 или 2 от регламента и съгласно законодателството на страната по пребиваване на този член на семейството, разпоредбите, приложими по отношение на припокриване на права на семейни обезщетения или семейни помощи, са тези, предвидени от законодателството на страната по пребиваване на члена на семейството. За тази цел, правото на семейни помощи или семейни обезщетения по член 73, параграфи 1 или 2 или член 74, параграфи 1 или 2 от регламента се вземат предвид, както ако бяха право, придобито съгласно законодателството на страната по пребиваване на въпросния член на семейството.
2. Ако работник е бил субект последователно на законодателството на две държави-членки през период, разделящ две дати за изплащане на семейни помощи или семейни обезщетения, както е предвидено от законодателството на едната или двете заинтересовани държави-членки, се прилагат следните правила:
а)
семейните помощи или семейните обезщетения, за които може да претендира такъв работник съгласно законодателството на всяка от тези държави, съответстват на броя на дневните помощи или обезщетения, дължими съгласно съответните законодателства. Когато тези законодателства не предвиждат дневни помощи или обезщетения, семейните помощи или семейните обезщетения се отпускат пропорционално на срока, през който такъв работник е бил субект на законодателството на всяка една от държавите-членки по отношение на срока, определен от съответното законодателство;
б)
когато семейните помощи или семейните обезщетения са били предоставени от институция през период, когато те е трябвало да бъдат предоставени от друга институция, между двете споменати институции се извършва корекция на сметките;
в)
за целите на алинеи а) и б), когато периодите на заетост, завършени съгласно законодателството на една държава-членка, са изразени в единици, различни от тези, използвани за изчисляване на семейните помощи или семейните обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, на която работникът също е бил субект през същия период, преобразуването се осъществява в съответствие с член 15, параграф 3 от регламента за прилагане;
г)
независимо от разпоредбите на алинея а) по отношение на взаимоотношенията между държавите-членки, определени в приложение 8 към регламента за прилагане, институцията, която поема разходите за семейни помощи или семейни обезщетения въз основа на първата заетост през съответния период, поема техните разходи през целия текущ период.
3. Ако членовете на семейството на работник, субект на френското законодателство, или на безработен, който получава обезщетения за безработица съгласно френското законодателство, прехвърлят тяхното пребиваване от територията на една държава-членка на територията на друга държава-членка през същия календарен месец, институцията, отговаряща за предоставяне на семейни помощи в началото на този месец, продължава да ги предоставя през целия текущ месец.
ДЯЛ III
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ НА РЕГЛАМЕНТА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРИЛОЖИМОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
Прилагане на разпоредбите на членове 13 до 16 от регламента
Член 11
Формалности в случай на командироване
1. В случаите, посочени в член 14, параграф 1, алинея а), i) и параграф 2, алинея а) от регламента, институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство остава приложимо, издава на работника, по негово искане или по искане на неговия работодател, ако са изпълнени изискваните условия, удостоверение за командироване, което потвърждава, че работникът остава субект на законодателството до определената дата.
2. Съгласието, предвидено в член 14, параграф 1, алинея а), ii) от регламента, се иска от работодателя.
Член 12
Особени разпоредби за осигуряване по германската схема за социално осигуряване
1. Когато, съгласно условията на член 14, параграф 1, алинеи б) и в) или параграф 2, алинея а) от регламента, германското законодателство се прилага за работник, нает от предприятие или работодател, чието седалище или място на дейност не се намират на германска територия, това законодателство се прилага все едно работникът е нает в неговото място на пребиваване на германска територия.
2. Когато се плащат вноски за определен период съгласно законодателството на държава-членка, различна от Германия, съгласно задължителна схема за инвалидност, старост или смърт (пенсии), за същия период могат също така да бъдат плащани допълващи вноски за допълнително осигуряване съгласно германското законодателство (Höherversicherung).
Член 13
Упражняване на правото на избор от лица, наети в дипломатически мисии и консулски служби
1. Правото на избор, предвидено в член 16, параграф 2 от регламента, трябва да се упражни за първи път в срок от три месеца след датата на наемане на работника от съответната дипломатическа мисия или консулска служба или след датата, на която лицето е встъпило в отношения на заетост с представители на такава мисия или служба. Изборът влиза в сила в деня на встъпване в горните отношения.
Когато работникът подновява правото си на избор в края на календарната година, изборът влиза в сила на първия ден от следващата календарна година.
2. Лицето, което упражнява правото си на избор, информира институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство то е избрало, като същевременно уведомява за това работодателя си. При необходимост, посочената институция изпраща тази информация до всички други институции на същата държава-членка, съобразно издадените указания от компетентния орган на въпросната държава-членка.
3. Институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство е избрал съответния работник, издава на лицето удостоверение, че за периода, през който лицето е наето във въпросната дипломатическа мисия или консулска служба, или от представители на такава мисия или служба, то е субект на законодателството на тази държава-членка.
4. Когато съответният работник е избрал за него да се прилага германското законодателство, разпоредбите на това законодателство се прилагат все едно, че работникът е нает на мястото, където се намира седалището на германското правителство. Компетентният орган определя компетентната осигурителна институция за болест.
Член 14
Упражняване на право на избор от служители от помощния персонал на Европейските общности
1. Правото на избор, предвидено в член 16, параграф 3 от регламента, трябва да се упражни в момента на сключване на договора за наемане. Органът, който е оправомощен да сключва такъв договор, информира институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство е избрал служителят от помощния персонал. При необходимост, посочената институция изпраща тази информация до всички други институции на същата държава-членка.
2. Институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство е избрал служителят от помощния персонал, му издава удостоверение, че за периода, през който е нает като служител от помощния персонал на Европейските общности, той е субект на законодателството на тази държава-членка.
3. При необходимост, компетентните органи на държавите-членки определят компетентните институции по отношение на служителите от помощния персонал на Европейските общности.
4. Когато служител от помощния персонал, който е нает на територията на държава-членка, различна от Германия, е избрал за него да се прилага германското законодателство, разпоредбите на това законодателство се прилагат все едно, че служителят от помощния персонал е нает на работа на мястото, където се намира седалището на германското правителство. Компетентният орган определя компетентната осигурителна институция за болест.
ДЯЛ IV
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ НА РЕГЛАМЕНТА ВЪВ ВРЪЗКА С РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ
ГЛАВА 1
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА СУМИРАНЕТО НА ПЕРИОДИ
Член 15
1. В случаите, посочени в член 18, параграф 1, член 38, член 45, параграфи 1 и 2, член 64 и член 67, параграфи 1 и 2 от регламента, сумирането на периоди се извършва съобразно следните правила:
а)
към осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на една държава-членка, се прибавят осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на всяка друга държава-членка, доколкото това е необходимо, за да се добавят осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на първата държава-членка, за целите на придобиване, запазване или възстановяване на правата на обезщетения, при условие, че тези осигурителни периоди не се припокриват. Когато обезщетения за инвалидност, старост или смърт (пенсии) трябва да се отпускат от институции на две или повече държави-членки в съответствие с член 46, параграф 2 от регламента, всяка заинтересована институция извършва отделно сумиране, като взема предвид осигурителните периоди, завършени от работника съгласно законодателствата на всички държави-членки, на чиито законодателства той е бил субект, без да се накърняват, когато е необходимо, разпоредбите на член 45, параграф 2 и член 46, параграф 2, алинея в) от регламента;
б)
когато период на задължително осигуряване, завършен съгласно законодателството на една държава-членка, съвпада с период на доброволно или продължено осигуряване по избор съгласно законодателството на друга държава-членка, се взема предвид само първото;
в)
когато осигурителен период, различен от период, считан за такъв, завършен съгласно законодателството на една държава-членка, съвпадне с период, считан като осигурителен период съгласно законодателството на друга държава-членка, само първия период се взема предвид;
г)
всеки период, който се счита за осигурителен съгласно законодателството на две или повече държави-членки, се взема под внимание само от институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство осигуреното лице последно е било задължително осигурено преди споменатия период; когато осигуреното лице не е било задължително осигурено съгласно законодателството на държава-членка преди споменатия период, последният се взема под внимание от институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство лицето е било за първи път задължително осигурено след споменатия период;
д)
когато е невъзможно да се определи точно периода от време, през който определени осигурителни периоди са завършени съгласно законодателството на една държава-членка, се приема, че тези периоди не се припокриват със завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на друга държава-членка, и когато това е благоприятно, се вземат под внимание;
е)
когато, съгласно законодателството на една държава-членка определени осигурителни периоди се вземат предвид само ако са завършени в рамките на определен срок, институцията, която прилага това законодателство:
i)
взема предвид осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на друга държава-членка, ако те са завършени в рамките на посочения срок, или
ii)
удължава този срок за продължителността на осигурителните периоди, които изцяло или отчасти са завършени в рамките на посочения срок съгласно законодателството на друга държава-членка, когато съответните осигурителни периоди съгласно законодателството на втората държава-членка дават основание единствено за спиране на срока, през който трябва да бъдат завършени осигурителните периоди.
2. Завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на държава-членка, за която не се прилага регламентът, но които се вземат под внимание съгласно законодателството на тази държава-членка, за която се прилага настоящият регламент, се считат за осигурителни периоди, които следва да бъдат взети предвид за целите на сумирането.
3. Когато завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на една държава-членка се изразяват в различни единици спрямо тези, които се използват от законодателството на друга държава-членка, необходимото превръщане за целите на сумирането се извършва съобразно следните правила:
а)
когато работникът е работил при условията на шестдневна работна седмица:
i)
един ден е равен на осем часа, и обратно;
ii)
шест дни са равни на една седмица, и обратно;
iii)
26 дни са равни на един месец, и обратно;
iv)
три месеца или 13 седмици, или 78 дни са равни на едно тримесечие, и обратно;
v)
за превръщането на седмици в месеци и обратно, седмиците и месеците се превръщат в дни;
vi)
прилагането на предходните правила не води до образуването на обща сума на осигурителните периоди, завършени през една календарна година, по-голяма от 312 дни или 52 седмици, или 12 месеца, или четири тримесечия;
б)
когато работникът е работил при условията на петдневна работна седмица:
i)
един ден е равен на девет часа, и обратно;
ii)
пет дни са равни на една седмица, и обратно;
iii)
22 дни са равни на един месец, и обратно;
iv)
три месеца или 13 седмици, или 66 дни, са равни на едно тримесечие, и обратно;
v)
за превръщането на седмици в месеци и обратно, седмиците и месеците се превръщат в дни;
vi)
прилагането на предходните правила не води до образуването на обща сума на завършените осигурителни периоди през една календарна година по-голяма от 264 дни или 52 седмици, или 12 месеца, или четири тримесечия.
ГЛАВА 2
БОЛЕСТ И МАЙЧИНСТВО
Прилагане на разпоредбите на член 18 от регламента
Член 16
Удостоверяване на осигурителни периоди
1. За да се позове на разпоредбите на член 18 от регламента, работникът представя на компетентната институция заявление, в което са посочени завършените осигурителни периоди съгласно законодателството, чийто субект е било лицето.
2. Това заявление се издава по искане на работника от институцията или институциите на държавата-членка, на чието законодателство той последно е бил субект. Ако той не представи посоченото заявление, компетентната институция го получава директно от съответната институция или институции.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се удовлетворят изискванията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид преди това завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 19 от регламента
Член 17
Обезщетения в натура в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 19 от регламента, работникът трябва да регистрира себе си и членовете на семейството си в институцията по мястото на своето пребиваване, като представи заявление, че той и членовете на семейството му имат право на посочените обезщетения. Това заявление, което по целесъобразност се основава на предоставената от работодателя информация, се издава от компетентната институция. Ако работникът или членовете на неговото семейство не представят посоченото заявление, институцията по място на пребиваване го получава директно от компетентната институция.
2. Това заявление важи, докато институцията по място на пребиваване не получи уведомление за анулирането му. Въпреки това, когато посоченото заявление е издадено от френска институция, то важи само за срок от три месеца след датата на издаването му и трябва да се подновява на всеки три месеца.
3. Ако работникът е сезонен работник, посоченото в параграф 1 заявление важи за целия срок на очакваната продължителност на сезонната работа, освен ако междувременно компетентната институция не уведоми институцията по място на пребиваване за неговото анулиране.
4. Институцията по място на пребиваване информира компетентната институция за всяка извършена регистрация в съответствие с разпоредбите на параграф 1.
5. При всяка молба за обезщетения в натура съответното лице представя необходимите документи с доказателствена стойност за отпускането на обезщетения в натура съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия лицето пребивава.
6. В случай на болнично лечение, институцията по място на пребиваване, в срок от три дни от узнаването на горния факт, уведомява компетентната институция за датата на постъпване в болница, за вероятната продължителност на болничното лечение и за датата на изписване от болницата. Въпреки това, не е необходимо да се извършва уведомление, когато разходите за обезщетенията в натура се изплащат на институцията по място на пребиваване под формата на еднократна сума.
7. Институцията по място на пребиваване предварително уведомява компетентната институция за всяко решение във връзка с отпускането на обезщетения в натура, включени в списъка, посочен в член 24, параграф 2 от регламента. Компетентната институция разполага с 15 дни от датата на изпращане на такава информация, в които да направи мотивирано възражение; ако до изтичането на този срок не бъде направено такова възражение, институцията по място на пребиваване отпуска обезщетенията в натура. Когато такива обезщетения трябва да се отпуснат в изключително спешни случаи, институцията по място на пребиваване незабавно информира за това компетентната институция. Въпреки това, не е необходимо да се извършва уведомление за мотивираното възражение на компетентната институция, когато разходите за обезщетенията в натура се изплащат на институцията по място на пребиваване под формата на еднократна сума.
8. Работникът или членовете на неговото семейство информират институцията по място на пребиваване за всяка промяна в положението им, която има вероятност да промени правото им на обезщетения в натура, по-специално за прекратяване или смяна на заетостта на работника или смяна на пребиваването или престоя на този работник или на член на неговото семейство. По същия начин, ако работникът престане да бъде осигурен или престане да има право на обезщетения в натура, компетентната институция съответно информира институцията по място на пребиваване. Институцията по място на пребиваване може по всяко време да изисква от компетентната институция да ѝ предоставя всякаква информация за осигуряването на работника или за правото му на обезщетения в натура.
9. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат,след получаване на становището на Административната комисия, да договарят други разпоредби за прилагане.
Член 18
Парични обезщетения в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава парични обезщетения съгласно член 19, параграф 1, алинея б) от регламента, работник, в срок от три дни от началото на неработоспособността, подава молба до институцията по място на пребиваване, като представя уведомление, че е преустановил работа или удостоверение за неработоспособност, издадено от лекуващия лекар на съответния работник, ако това се предвижда от законодателството, което се прилага от компетентната институция или от институцията по мястото на пребиваване.
2. Когато лекуващите лекари в страната по място на пребиваване не издават удостоверения за неработоспособност, съответният работник директно подава молба до институцията по място на пребиваване в определения срок от законодателството, прилагано от тази институция.
Тази институция незабавно изисква медицинско потвърждение на неработоспособността и съставяне на удостоверението, посочено в параграф 1. В това удостоверение се посочва предполагаемата продължителност на неработоспособността и същото незабавно се изпраща до компетентната институция.
3. В случаите, в които не се прилагат разпоредбите на параграф 2, институцията по място на пребиваване възможно най-бързо, но във всички случаи в срок от три дни след датата, на която работникът е подал молба до нея, подлага лицето на медицински преглед, както ако въпросното лице бе осигурено в тази институция. В доклада на лекаря, извършил прегледа, се посочва по-специално предполагаемата продължителност на неработоспособността и в срок от три дни след датата на прегледа, институцията по място на пребиваване изпраща доклада на компетентната институция.
4. Институцията по място на пребиваване впоследствие извършва всички необходими административни проверки или медицински прегледи на съответния работник, както ако той е бил осигурен в тази институция. Веднага щом установи, че работникът отново е годен за работа, тя съответно незабавно уведомява лицето и компетентната институция, като посочва датата на преустановяване на неговата неработоспособност. Без да се нарушават разпоредбите на параграф 6, уведомлението до съответния работник се счита за решение, взето от компетентната институция.
5. Във всички случаи компетентната институция си запазва правото да подлага съответния работник на преглед от лекар по неин избор.
6. Ако компетентната институция реши да не изплаща паричните обезщетения поради това, че работникът не е изпълнил формалностите, определени от законодателството на страната по място на пребиваване, или ако установи, че работникът отново е годен за работа, тя уведомява работника за решението си и едновременно с това изпраща екземпляр от това решение до институцията по място на пребиваване.
7. Когато работникът започне отново работа, той съответно уведомява компетентната институция, ако такова уведомление се изисква съгласно прилаганото от тази институция законодателството.
8. Компетентната институция изплаща паричните обезщетения по подходящ начин, по-конкретно чрез международен паричен превод и съответно информира институцията по място на пребиваване и работника. Когато паричните обезщетения се изплащат от институцията по място на пребиваване от името на компетентната институция, последната информира работника за правата му и уведомява институцията по място на пребиваване за размера на паричните обезщетения, датите за изплащане и максималния период, през който те следва да бъдат отпускани в съответствие със законодателството на компетентната държава.
9. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят други разпоредби за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 20 от регламента
Член 19
Особени разпоредби за погранични работници и членове на техните семейства
В случай на погранични работници или на членове на техните семейства, могат да се изписват лекарствени средства, превръзки, очила и малки устройства и да се извършват лабораторни анализи и изследвания само на територията на държавата-членка, в която те са предписани или препоръчани, в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 22 от регламента
Член 20
Обезщетения в натура в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава - Специална хипотеза на работници, командировани другаде, и на работници, заети в международния транспорт, и членове на техните семейства
1. За да получава обезщетения в натура за себе си или за членовете на неговото семейство, които го придружават по време на командировка, работник, който е включен в приложното поле на член 14, параграф 1, алинея а), i) или параграф 2, алинея а) от регламента, представя в институцията по място на престой удостоверението, посочено в член 11 от регламента за прилагане. Работник, който е представил такова удостоверение, се приема, че отговаря на условията за придобиване на правото на обезщетения в натура.
2. За да получава обезщетения в натура за себе си или за придружаващите го членове на неговото семейство, работник в международния транспорт, който е включен в приложното поле на член 14, параграф 2, алинея б) от регламента, и който в хода на своята заетост отива на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, възможно най-бързо представя на институцията по място на престой специално заявление, издадено от неговия работодател или негов представител през текущия календарен месец или през двата календарни месеца, предхождащи датата на подаване. В това заявление по-специално се посочва датата, от която работникът е нает от въпросния работодател, и името и адреса на компетентната институция; все пак, ако съгласно законодателството на компетентната държава от работодателя не се изисква да знае коя е компетентната институция, работникът писмено съобщава името и адреса на тази институция при подаване на завереното си заявление до институцията по място на престой. Работник, който е представил такова заявление, се приема, че отговаря на условията за придобиване на правото на обезщетения в натура. Ако работник не е в състояние да се свърже с институцията по място на престой преди да получи медицинско лечение, независимо от това той получава такова лечение при представяне на посоченото заявление все едно, че е осигурен в тази институция.
3. Институцията по място на престой в тридневен срок изпраща запитване до компетентната институция, дали съответното лице отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения в натура. Институцията по място на престой предоставя обезщетенията в натура до получаването на отговор от компетентната институция, но в продължение на не повече от 30 дни.
4. Компетентната институция изпраща отговора си на институцията по място на престой в 10-дневен срок от получаване на запитването от тази институция. Ако отговорът е положителен, при необходимост, компетентната институция посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетенията в натура съобразно прилаганото от нея законодателство, и институцията по място на престой продължава да предоставя въпросните обезщетения.
5. Вместо удостоверението или завереното заявление, предвидени съответно в параграфи 1 и 2, работниците, включени в приложното поле на посочените параграфи, може да представят на институцията по място на престой заявление, в което се посочва, че са изпълнени условията за придобиване на правото на обезщетения в натура. При необходимост, в това заявление, което се издава от компетентната институция, по-конкретно се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура, съгласно законодателството на компетентната държава. В такъв случай не се прилагат разпоредбите на параграфи 1, 2, 3 и 4.
6. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане, се прилагат по аналогия.
7. Обезщетенията в натура, които се предоставят по силата на презумпцията по параграфи 1 или 2, се възстановяват съгласно разпоредбите на член 36, параграф 1 от регламента.
Член 21
Обезщетения в натура в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава - Работници, освен включените в приложното поле на член 20 от регламента за прилагане
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 22, параграф 1, алинея а), i) от регламента, освен в случай, посочен в член 20 от регламента за прилагане, работник представя на институцията по място на престой заявление, в което се посочва, че лицето има право на обезщетения в натура. При необходимост, в това заявление, което се издава от компетентната институция по искане на заинтересованото лице, по възможност преди да напусне територията на държавата-членка, в която пребивава, по-конкретно, по целесъобразност, се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура съгласно законодателството на компетентната държава. Ако работникът не представи посоченото заверено заявление, институцията по място на престой го получава директно от компетентната институция.
2. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Член 22
Обезщетения в натура за работници, които сменят пребиваването си или се завръщат в страната си на пребиваване, и за работници, които са получили разрешение да отидат в друга държава-членка с цел медицинско лечение
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 22, параграф 1, алинея б), i) от регламента, работникът представя на институцията по място на пребиваване заверено заявление, че има право да продължава да получава въпросните обезщетения. При необходимост, в това заверено заявление, което се издава от компетентната институция, по-конкретно се посочва максималния период, през който могат да продължават да се отпускат такива обезщетения съгласно разпоредбите от законодателството на компетентната държава. По искане на заинтересованото лице, завереното заявление може да се издаде след неговото отпътуване, ако поради форсмажорни обстоятелства същото не може да се изготви преди това.
2. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия по отношение на разпоредбите за обезщетения в натура в случая, посочен в член 22, параграф 1, алинея в), i) от регламента.
Член 23
Обезщетения в натура за членове на семейството
Разпоредбите на членове 21 или 22 от регламента за прилагане, в зависимост от случая, се прилагат по аналогия по отношение на отпускането на обезщетения в натура на членове на семейството, в съответствие с предвиденото в член 23, параграф 3 от регламента.
Член 24
Парични обезщетения за работници в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава
Разпоредбите на член 18 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия по отношение на получаването на парични обезщетения съгласно член 22, параграф 1, алинея а), ii) от регламента. Въпреки това, без да се нарушава изискването за представяне на удостоверение за неработоспособност, работникът, който има престой на територията на държава-членка, без да упражнява там никаква професионална или търговска дейност, не е длъжен да представя уведомлението за преустановяване на работа, посочено в член 18, параграф 1 от регламента за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 23, параграф 3 от регламента
Член 25
Заверено заявление за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при изчисляването на парични обезщетения
1. За да получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на член 23, параграф 3 от регламента, работникът представя на компетентната институция заверено заявление за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. Това заверено заявление се издава от институцията по място на пребиваване на членовете на семейството.
То важи 12 месеца от датата на издаването му. То може да бъде подновявано, като в такъв случай същото ще бъде валидно от датата на подновяването му.
Работникът незабавно уведомява компетентната институция за настъпването на всяко обстоятелство, което налага изменение на въпросното заверено заявление. Това изменение влиза в сила от датата на настъпване на обстоятелството.
3. Вместо завереното заявление, предвидено в параграф 1, компетентната институция може да изисква от работника да представи актуални документи за гражданско състояние във връзка с членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
Прилагане на разпоредбите на член 25, параграф 1 от регламента
Член 26
Обезщетения за безработни лица, които отиват в държава-членка, различна от компетентната държава, за да търсят заетост там
1. За да получава парични обезщетения и обезщетения в натура съгласно член 25, параграф 1 от регламента, за себе си и за членовете на своето семейство, безработното лице представя на институцията за осигуряване за болест на мястото, където е отишло, заверено заявление, което преди отпътуването си същото е изискало от компетентната институция за осигуряване за болест. Ако безработното лице не представи въпросното заверено заявление, институцията на мястото, където е отишло лицето, го получава от компетентната институция.
Това заверено заявление трябва да удостоверява наличието на право на посочените обезщетения при условията, определени в член 69, параграф 1, алинея а) от регламента; в него трябва да се посочва срока на действие на това право, като се отчитат разпоредбите на член 69, параграф 1, алинея в) от регламента; и да се посочва размера на паричните обезщетения, които следва да се предоставят, по целесъобразност, под формата на осигуровка за болест през гореспоменатия период в случай на неработоспособност или постъпване в болница.
2. Институцията за осигуряване за безработица на мястото, където е отишло безработното лице, удостоверява върху екземпляр от завереното заявление, посочено в член 83 от регламента за прилагане, който се изпраща на институцията за осигуряване за болест на същото място, че са изпълнени условията, определени в член 69, параграф 1, алинея б) от регламента, и посочва датата, от която безработното лице получава обезщетения за осигуряване за безработица за сметка на компетентната институция.
Това заверено заявление важи за срока, определен в член 69, параграф 1, алинея в) от регламента, докато се изпълняват условията. Институцията за осигуряване за безработица на мястото, където е отишло безработното лице, в тридневен срок информира посочената институция за осигуряване за болест, ако условията престанат да бъдат удовлетворени.
3. Разпоредбите на член 17, параграфи 6 и 7 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Прилагане на разпоредбите на член 25, параграф 3 от регламента
Член 27
Обезщетения в натура за членове на семейството на безработни лица в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
Разпоредбите на член 17 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия по отношение на отпускането на обезщетения в натура на членовете на семейството на безработни лица, когато въпросните членове на семейството пребивават на територията на държава-членка, различна от компетентната държава. При регистрирането на членовете на семейството на безработни лица, които получават обезщетения съгласно член 69, параграф 1 от регламента, трябва да се представи завереното заявление, посочено в член 26, параграф 1 от регламента за прилагане. Това заверено заявление важи за периода от време, през който могат да се отпускат обезщетенията съгласно член 69, параграф 1 от регламента.
Прилагане на разпоредбите на член 26 от регламента
Член 28
Обезщетения в натура за лица, претендиращи пенсия и за членове на техните семейства
1. Съгласно разпоредбите на член 26, параграф 1 от регламента, за да получава обезщетения в натура на територията на държавата-членка, в която пребивава, лице, което претендира пенсия и членовете на неговото семейство се регистрират в институцията по място на пребиваване, като представят заверено заявление, че съгласно законодателството на друга държава-членка лицето има право на посочените обезщетения за себе си и за членовете на неговото семейство. Това заверено заявление се издава от институцията на въпросната друга държава-членка, която отговаря за обезщетенията в натура.
2. Институцията по място на пребиваване информира институцията, която е издала завереното заявление, за всяка извършена регистрация в съответствие с разпоредбите на параграф 1.
Прилагане на разпоредбите на член 28 от регламента
Член 29
Обезщетения в натура за пенсионери и членове на техните семейства, които не пребивават в държава-членка, съгласно чието законодателство те имат право на обезщетения
1. Съгласно член 28, параграф 1 от регламента, за да получава обезщетения в натура на територията на държавата-членка, в която пребивава, пенсионер и членовете на неговото семейство се регистрират в институцията по място на пребиваване, като представят заверено заявление, удостоверяващо, че пенсионерът има право на посочените обезщетения за себе си и за членовете на неговото семейство съгласно законодателството или едно от законодателствата, според които се дължи пенсия.
2. Това заверено заявление се издава по искане на пенсионера от институцията или една от институциите, които отговарят за изплащането на пенсията, или по целесъобразност, от институцията, която е оправомощена да определя правото на обезщетения в натура, веднага щом пенсионерът отговаря на условията за придобиване на право на такива обезщетения. Ако пенсионерът не представи завереното заявление, институцията по място на пребиваване го получава директно от институцията или институциите, които отговарят за изплащането на пенсията, или по целесъобразност, от институцията, която е оправомощена да издава такова заверено заявление. Докато чака да получи това заверено заявление, институцията по място на пребиваване може, въз основа на приетите от нея документи с доказателствена стойност, временно да регистрира пенсионера и членовете на неговото семейство. Тази регистрация не се прилага от институцията, която отговаря за изплащането на обезщетения в натура, докато институцията по място на пребиваване е издала предвиденото в параграф 1 заверено заявление.
3. Институцията по място на пребиваване информира институцията, която е издала предвиденото в параграф 2 заверено заявление, за всяка извършена регистрация в съответствие с разпоредбите на посочения параграф.
4. При подаване на молба за обезщетения в натура пенсионерът трябва да докаже на институцията по място на пребиваване, чрез разписката или извлечение от паричен превод за последното извършено плащане, че той продължава да има право на пенсия.
5. Пенсионерът или членовете на неговото семейство информират институцията по място на пребиваване за всяка промяна в положението им, която би повлияла на правото им на обезщетения в натура, по-специално за всяко спиране или отнемане на пенсията и за всяка промяна на пребиваването им. Институциите, които отговарят за пенсията, също информират институцията по място на пребиваване на пенсионера за всяка такава промяна.
6. Административната комисия определя, доколкото е необходимо, процедурата за определяне на институцията, за чиято сметка са разходите за изплащането на обезщетения в натура в случая, посочен в член 28, параграф 2, алинея б) от регламента.
Прилагане на разпоредбите на член 29 от регламента
Член 30
Обезщетения в натура за членове на семейството, които пребивават в държава-членка, различна от държавата, в която пребивава пенсионерът
1. Съгласно разпоредбите на член 29, параграф 1 от регламента, за да получават обезщетения в натура на територията на държавата-членка, в която пребивават, членовете на семейството се регистрират в институцията по мястото на пребиваване, като подават документите с доказателствена стойност, които се изискват от прилаганото от тази институция законодателство за отпускането на такива обезщетения на членове на семейството на пенсионер, заедно със заверено заявление, че пенсионерът има право на обезщетения в натура за себе си и за членовете на неговото семейство. Това заверено заявление, което се издава от институцията по място на пребиваване на пенсионера, важи докато институцията по място на пребиваване на членовете на неговото семейство не бъде уведомена за анулирането му. Въпреки това, когато посоченото заверено заявление е издадено от френска институция, то важи само за срок от една година след датата на издаването му и трябва да се подновява ежегодно.
2. При подаване на молба за обезщетения в натура членовете на семейството представят на институцията по мястото на пребиваването им завереното заявление, посочено в параграф 1, ако прилаганото от тази институция законодателство предвижда такава молба да се придружава от доказателства за наличие на право на пенсия.
3. Институцията по място на пребиваване на пенсионера информира институцията по място на пребиваване на членовете на семейството за спирането или отнемането на пенсията, както и за всяка промяна на пребиваването на пенсионера. Институцията по място на пребиваване на членовете на семейството може по всяко време да изисква от институцията по място на пребиваване на пенсионера да ѝ предоставя всякаква информация относно правото на обезщетения в натура.
4. Членовете на семейството информират институцията по мястото на тяхното пребиваване за всяка промяна в положението им, която има вероятност да промени правото им на обезщетения в натура, по-специално за всяка промяна на пребиваването.
Прилагане на разпоредбите на член 31 от регламента
Член 31
Обезщетения в натура за пенсионери и членове на техните семейства, които имат престой в държава-членка, различна от държавата на тяхното пребиваване
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 31 от регламента, пенсионер представя пред институцията по място на престой заверено заявление, че има право на такива обезщетения. По целесъобразност, в това заверено заявление, което се издава от институцията по място на пребиваване на пенсионера, по възможност преди той да напусне територията на държавата-членка, в която пребивава, по-конкретно се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура съгласно законодателството на тази държава-членка. Ако пенсионерът не представи въпросното заверено заявление, институцията по място на престой го получава директно от институцията по място на пребиваване.
2. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия. В такъв случай, институцията по място на пребиваване на пенсионера се счита за компетентна институция.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия по отношение на отпускането на обезщетения в натура на членовете на семейството, включени в приложното поле на член 31 от регламента.
Прилагане на разпоредбите на член 35, параграф 1 от регламента
Член 32
Институции, в които работниците в мини и сходни предприятия и членовете на техните семейства могат да подават молби, когато имат престой или пребивават в държава-членка, различна от компетентната държава
1. В случаите, посочени в член 35, параграф 1 от регламента, и когато в страната на престой или пребиваване предвидените обезщетения по схемата за здравно осигуряване или осигуряване за майчинство за работници, извършващи физически труд в стоманодобивната промишленост, са еднакви с предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия, работниците, които спадат към последната категория, и членовете на техните семейства могат да подават молби в най-близката институция, посочена в приложение 3 към регламента за прилагане, намираща се на територията на държавата-членка, в която имат престой или пребивават, дори и ако последната е институция по приложимата схема за работници, извършващи труд в стоманодобивната промишленост, която в такъв случай предоставя тези обезщетения.
2. Когато предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия са по-благоприятни, такива работници или членовете на техните семейства имат право да избират да подават молби или в институцията, която отговаря за прилагането на тази схема, или в най-близката институция на територията на държавата-членка, в която те имат престой или пребивават, която прилага схемата за работниците в стоманодобивната промишленост. В последния случай, въпросната институция обръща внимание на съответното лице на факта, че при подаване на молба до институцията, която отговаря за прилагането на гореспоменатата специална схема, то ще получава по-благоприятни обезщетения; освен това, тя трябва да го информира за името и адреса на тази институция.
Прилагане на разпоредбите на член 35, параграф 3 от регламента
Член 33
Отчитане на периода, през който вече са предоставяни обезщетения от институцията на друга държава-членка
С цел прилагане на разпоредбите на член 35, параграф 3 от регламента, институцията на държава-членка, която следва да предоставя обезщетения, може да изисква от институцията на друга държава-членка да ѝ предостави информация за периода, през който последната институция вече е предоставяла обезщетения за същия случай на болест или майчинство.
Възстановяване от компетентната институция на една държава-членка на извършените разходи по време на престой в друга държава-членка
Член 34
1. Ако по време на престоя на работника в държава-членка, различна от компетентната държава, е невъзможно да се изпълнят формалностите, предвидени в член 20, параграфи 1, 2 и 5 и членове 21, 23 и 31 от регламента за прилагане, при подаване на молба от съответното лице, разходите му се възстановяват от компетентната институция по място на престой.
2. По искане на компетентната институция, институцията по място на престой ѝ предоставя цялата необходима информация за тези ставки.
ГЛАВА 3
ИНВАЛИДНОСТ, СТАРОСТ И СМЪРТ (ПЕНСИИ)
Подаване и проучване на заявления за обезщетения
Член 35
Заявления за обезщетения за инвалидност, когато работникът е бил осигурен само съгласно законодателството, посочено в приложение III към регламента, и в случая, посочен в член 40, параграф 2 от регламента
1. За да получава обезщетения съгласно членове 37, 38 и 39 от регламента, включително в случаите, посочени в член 40, параграф 2, член 42, параграфи 1 и 2 от регламента, работник подава заявление или до институцията на държавата-членка, на чието законодателство е бил субект при настъпване на неработоспособността, последвана от инвалидност, или на увеличаването на степента на инвалидност, или до институцията по място на пребиваване, която след това изпраща заявлението на първата институция, като посочва датата, на която същото е подадено; тази дата се счита за дата на подаване на заявлението пред първата институция. Въпреки това, ако са били отпускани парични обезщетения за здравно осигуряване, по целесъобразност, датата, на която е прекратено отпускането на тези обезщетения, трябва да се счита за дата на подаване на заявлението за пенсия.
2. В случая, посочен в член 41, параграф 1, алинея б) от регламента, институцията, в която последно е било осигурено лицето, претендиращо обезщетение, уведомява институцията, която първоначално е отговаряла за изплащането на обезщетенията, за размера и датата, от която следва да се отпускат дължимите обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство. Считано от тази дата, дължимите обезщетения преди увеличаването на степента на инвалидност се анулират или намаляват до размер, който не надвишава добавката, посочена в член 41, параграф 1, алинея в) от регламента.
3. Разпоредбите на параграф 2 не се прилагат в случая, посочен в член 41, параграф 1, алинея г) от регламента. В този случай институцията, в която последно е било осигурено лицето, претендиращо обезщетение, се обръща към холандската институция за установяване на дължимия от тази институция размер.
Член 36
Заявления за обезщетения за старост и обезщетения на преживял съпруг (без обезщетения за сираци) и обезщетения за инвалидност в случаи, които не са посочени в член 35 от регламента за прилагане
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на членове 40 до 51 от регламента, освен в случаите, посочени в член 35 от регламента за прилагане, съответното лице подава заявление до институцията по място на пребиваване съобразно предвидения за това ред от прилаганото от тази институция законодателство. Ако работникът не е завършил осигурителни периоди съгласно това законодателство, институцията по място на пребиваване препраща заявлението до институцията на държавата-членка, на чието законодателство лицето, претендиращо обезщетение, е било последно субект, като посочва датата на подаване на заявлението. Тази дата се счита за дата на подаване на заявлението до последно посочената институция.
2. Когато лице, претендиращо обезщетение, пребивава на територията на държава-членка, според законодателството на която работникът не е завършил осигурителни периоди, той може да изпрати заявлението си до институцията на държавата-членка, на чието законодателство той последно е бил субект.
3. Когато лице, претендиращо обезщетение, пребивава на територията на държава, която не е държава-членка, той подава заявлението си до компетентната институция на държавата-членка, на чието законодателство работникът последно е бил субект.
Ако лицето, претендиращо обезщетени, подаде заявлението си до институцията на държавата-членка, чийто гражданин е, последната препраща заявлението на компетентната институция.
4. Заявление за обезщетения, което е изпратено до институцията на една държава-членка, автоматично предполага едновременното отпускане на обезщетения съгласно законодателството на всички въпросни държави-членки, на чиито условия отговаря лицето, претендиращо обезщетение, освен когато съгласно разпоредбите на член 44, параграф 2 от регламента лицето, претендиращо обезщетение, иска отлагане на всички обезщетения за старост, на които би имал право съгласно законодателството на една или повече държави-членки.
Член 37
Документи и информация, които следва да съпътстват заявленията за обезщетения, посочени в член 36 от регламента за прилагане
Подаването на заявленията, посочени в член 36 от регламента за прилагане, се подчинява на следните правила:
а)
към заявлението се прилагат необходимите оправдателни документи, а самото заявление трябва да се подаде по образеца, предвиден от законодателството:
i)
на държавата-членка, на чиято територия пребивава заявителят, в случая, посочен в член 36, параграф 1;
ii)
на държавата-членка, чийто субект последно е бил работникът, в случаите, предвидени в член 36, параграфи 2 и 3;
б)
точността на предоставената от лицето, претендиращо обезщетение, информация трябва да се установи чрез приложени към заявлението официални документи или да се потвърди от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо обезщетение;
в)
лицето, претендиращо обезщетение, трябва да посочи, доколкото е възможно, институцията или институциите, които отговарят за осигуряването за инвалидност, старост или смърт (пенсии) на която и да е държава-членка, в която работникът е бил осигурен, или работодателя или работодателите, за които той е работил на територията на която и да е държава-членка, чрез представяне на всички евентуално притежавани от него удостоверения за заетост;
г)
ако, съгласно разпоредбите на член 44, параграф 2 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение, иска да се отложи отпускането на всякакви обезщетения за старост, на които евентуално има право съгласно законодателството на една или повече държави-членки, той трябва да посочи законодателството, съгласно което претендира обезщетения.
Член 38
Заверени заявления за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при установяване на размера на обезщетението
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на член 39, параграф 4 или член 47, параграф 3 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение, трябва да представи заверено заявление за членовете на семейството си, без децата, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира институцията, която отговаря за отпускането на обезщетения.
Това заверено заявление се издава от институцията за здравно осигуряване по място на пребиваване на членовете на семейството или от друга институция, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия същите пребивават. Разпоредбите на втора и трета алинея на член 25, параграф 2 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Вместо завереното заявление, предвидено в първа алинея, институцията, която отговаря за отпускането на обезщетения, може да изисква от лицето, претендиращо обезщетение да представи актуални документи за гражданско състояние за членовете на семейството му, без децата, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. В случая по параграф 1, ако прилаганото от съответната институция законодателство изисква членовете на семейството да живеят под един покрив с пенсионера, фактът, че въпросните членове на семейството, които не отговарят на това условие, но въпреки всичко са главно на издръжка на лицето, претендиращо обезщетение, се установява чрез документи, доказващи, че горното лице им изпраща редовно част от своите доходи.
Член 39
Проучване на заявления за обезщетения за инвалидност, когато работникът е бил осигурен само съгласно законодателствата, посочени в приложение III към регламента
1. Ако работникът е подал заявление за обезщетения за инвалидност и институцията установи, че се прилагат разпоредбите на член 37, параграф 1 от регламента, при необходимост тази институция получава от институцията, при която последно е било осигурено заинтересованото лице, заверено заявление за завършените от него осигурителни периоди съгласно прилаганото от последнопосочената институция законодателство.
2. Когато, с оглед удовлетворяване на условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид преди това завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка, разпоредбите на параграф 1 се прилагат по аналогия.
3. В случая, посочен в член 39, параграф 3 от регламента, институцията, която е проучила случая на лицето, претендиращо обезщетение, изпраща преписката му на институцията, при която съответното лице последно е било осигурено.
4. Разпоредбите на членове 41-50 от регламента за прилагане не се прилагат за проучването на заявленията, посочени в параграфи 1, 2 и 3.
Член 40
Определяне на степента на инвалидност
За да определи степента на инвалидност, институцията на държавата-членка взема под внимание получените от институцията на всяка друга държава-членка документи и медицински доклади, както и информация от административно естество. Въпреки това, всяка институция си запазва правото да изисква лицето, претендиращо обезщетение, да бъде прегледано от лекар по неин избор, освен в случаите, когато се прилагат разпоредбите на член 40, параграф 3 от регламента.
Проучване на заявления за обезщетения за инвалидност, старост и за преживели наследници в случаите, посочени в член 36 от регламента за прилагане
Член 41
Определяне на проучващата институция
1. Заявленията за обезщетения се проучват от институцията, наричана по-нататък „проучващата институция“, до която са изпратени или препратени в съответствие с разпоредбите на член 36 от регламента за прилагане.
2. Проучващата институция незабавно уведомява чрез специален формуляр всички заинтересовани институции за подадените заявления за обезщетения така, че заявленията да могат едновременно и незабавно да се проучват от всички тези институции.
Член 42
Формуляри, които следва да се използват за проучването на заявления за обезщетения
1. При проучването на заявления за обезщетения проучващата институция използва формуляр, който по-специално ще включва заявление и обобщена справка за завършените от работника осигурителни периоди съгласно законодателството на съответната държава-членка.
2. Когато се препращат до институцията на всяка друга държава-членка, тези формуляри играят ролята на оправдателни документи.
Член 43
Процедура, която заинтересована институция трябва да следва при проучването на заявление
1. Проучващата институция вписва във формуляра, предвиден в член 42, параграф 1 от регламента за прилагане, завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство и изпраща екземпляр от този формуляр до институцията, която отговаря за осигуряването за инвалидност, старост или смърт (пенсии) на която и да е държава-членка, в която работникът е бил осигурен, като по целесъобразност, прилага всички евентуално представени от лицето, претендиращо обезщетение, удостоверения за заетост.
2. Когато участва само една друга институция, тази институция попълва въпросния формуляр, в който посочва:
а)
завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство;
б)
размера на обезщетението, за което заявителят може да претендира само по отношение на тези осигурителни периоди;
в)
теоретичния размер и действителния размер на обезщетенията, изчислени в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента.
Така попълненият формуляр се връща на проучващата институция.
Ако, при отчитане само на завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото законодателство от институцията на втората държава-членка, се придобива право на обезщетения, и ако размерът на обезщетението, съответстващо на тези периоди, може веднага да се определи, като се има предвид, че процедурата по изчисляване, предвидена в алинея в), изисква значително по-дълъг период от време, формулярът се връща на проучващата институция, заедно с информацията, посочена в алинеи а) и б); информацията, посочена в алинея в), се изпраща възможно най-бързо на проучващата институция.
3. Ако в процеса участват две или повече други институции, всяка от тези институции попълва въпросния формуляр, като посочва завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство и връща формуляра на проучващата институция.
Ако, при отчитане само на завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото законодателство от една или повече от тези институции, се придобива право на обезщетения, и ако размерът на обезщетението, съответстващо на тези периоди, може веднага да се определи, проучващата институция едновременно се уведомява за този размер и за осигурителните периоди; ако определянето на посочения размер предполага известно забавяне, проучващата институция се уведомява за този размер веднага, след като той бъде определен.
При получаване на всички формуляри, предоставящи информация за осигурителните периоди, и по целесъобразност, за дължимата сума или суми съгласно законодателството на една или повече от заинтересованите държави-членки, проучващата институция изпраща екземпляр от така попълнените формуляри до всяка от заинтересованите институции; всяка такава институция посочва върху тях теоретичния размер и действителния размер на обезщетенията, изчислени в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента, след което връща формуляра на проучващата институция.
4. Веднага, щом проучващата институция, след като е получила информацията, посочена в параграфи 2 или 3, установи, че следва да се приложат разпоредбите на член 40, параграф 2 или член 48, параграфи 2 или 3 от регламента, тя съответно информира за това останалите заинтересовани институции.
5. В случая, предвиден в член 37, алинея г) от регламента за прилагане, институциите на държавите-членки, на чието законодателство лицето, претендиращо обезщетение, е било субект, но пред които е подало молба за отлагане на отпускането на обезщетенията, вписват във формуляра, предвиден в член 42, параграф 1 от регламента за прилагане, само завършените от лицето, претендиращо обезщетение, осигурителни периоди съгласно прилаганото от тях законодателство.
Член 44
Институция, която е оправомощена да взема решение за степента на инвалидност
1. Съобразно разпоредбите на параграфи 2 и 3, проучващата институция е единствено оправомощена да взема решението по член 40, параграф 3 от регламента относно степента на инвалидност на лицето, претендиращо обезщетение. Тя взема такова решение веднага, щом е в състояние да определи, дали, след като по целесъобразност бъдат взети предвид разпоредбите на член 45 от регламента, са изпълнени определените от прилаганото от нея законодателство условия за придобиване на право на обезщетения. Тя незабавно уведомява за такова решение другите заинтересовани институции.
2. Ако, след като бъдат взети предвид разпоредбите на член 45 от регламента, не са изпълнени другите условия за придобиване на право на обезщетения, освен тези, които са свързани със степента на инвалидност, определени от прилаганото от проучващата институция законодателство, тази институция незабавно уведомява компетентната институция за инвалидност на другата държава-членка, на чието законодателство работникът последно е бил субект.
Тази институция, ако са изпълнени определените от прилаганото от нея законодателство условия за придобиване на право на обезщетения, е оправомощена да взема решения относно степента на инвалидност на лицето, претендиращо обезщетение; тя незабавно уведомява за решението си другите заинтересовани институции.
3. При необходимост, въпросът може при същите условия да се отнесе обратно до компетентната институция за инвалидност на държавата-членка, на чието законодателство работникът е бил субект първо.
Член 45
Условно изплащане на обезщетения и авансово изплащане на обезщетения
1. Ако проучващата институция установи, че лицето, претендиращо обезщетение, има право на обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство, без да e необходимо да се вземат предвид завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави-членки, тя незабавно изплаща тези обезщетения условно.
2. Ако заявителят няма право на обезщетения съгласно параграф 1, но от предоставената информация на проучващата институция съгласно разпоредбите на член 43, параграфи 2 или 3 от регламента за прилагане личи, че се придобива право на обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, като се вземат предвид само завършените осигурителни периоди съгласно това законодателство, институцията, която прилага въпросното законодателство, условно изплаща обезщетенията веднага, след като проучващата институция я информира за това нейно задължение.
3. Ако в случая, посочен в параграф 2, се придобива право на обезщетения съгласно законодателството на повече от една държава-членка, като се вземат предвид само завършените осигурителни периоди съгласно всяко едно от тези законодателства, отговорна за условното изплащане на обезщетенията е институцията, която първа е информирала проучващата институция за наличието на такова право; проучващата институция е длъжна да информира останалите заинтересовани институции.
4. Институцията, която трябва да изплаща обезщетенията съгласно разпоредбите на параграфи 1, 2 или 3, незабавно информира лицето, претендиращо обезщетение, като изрично му обръща внимание, че предприетата мярка има условен характер и не подлежи на обжалване.
5. Ако на лицето, претендиращо обезщетение, не се дължи никакво условно обезщетение съгласно разпоредбите на параграфи 1, 2 или 3, но от получената информация личи, че се придобива право съгласно разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента, проучващата институция му изплаща подходящ, подлежащ на възстановяване, аванс, чийто размер е възможно най-близък до сумата, която вероятно ще му бъде отпусната съгласно разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента.
6. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат да се споразумеят да прилагат други методи за условно изплащане на обезщетения в случаите, когато са заинтересовани само институциите на тези държави.
Административната комисия се уведомява за всички такива споразумения, сключени по този въпрос.
Член 46
Изчисляване на обезщетения в случай на натрупване на осигурителни периоди
1. За изчисляването на теоретичния и действителния размер на обезщетенията в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2, алинеи а) и б) от регламента, се прилагат правилата, предвидени в член 15, параграф 1, алинеи б), в) и г) от регламента за прилагане.
Така изчислената действителна сума се увеличава със сумата, която съответства на периодите на доброволно или продължено осигуряване по избор и се определя в съответствие със законодателството, съгласно което тези осигурителните периоди са завършени.
2. За целите на член 46, параграф 3 от регламента сумите на обезщетението, съответстващи на периодите на доброволно или продължено осигуряване по избор, не се вземат предвид.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия в случай на допълващо осигуряване по избор, посочено във втора алинея на член 15, параграф 3 от регламента.
За целите на германското законодателство, вноските, които не се вземат предвид по член 15, параграф 1, алинея б) от регламента за прилагане, се вземат предвид при изчисляването на допълнителните суми на допълващото осигуряване по избор. Параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия.
Член 47
Окончателно изчисляване на сумата на дължимите обезщетения от институциите, прилагащи член 46, параграф 3 от регламента
В случая, посочен във втора алинея на член 46, параграф 3 от регламента, проучващата институция изчислява и информира всички заинтересовани институции за окончателния размер на обезщетенията, които всяка институция трябва да отпусне.
Член 48
Уведомяване на лицето, претендиращо обезщетение за решенията на институциите
1. Окончателните решения, взети от всяка от заинтересованите институции, вземайки предвид, когато е необходимо, уведомяването, посочено в член 47 от регламента за прилагане, се изпращат на проучващата институция. Всяко решение трябва да определи правните средства за защита и разрешените срокове за обжалване, предвидени в съответното законодателство.
След като бъдат получени всички тези решения, проучващата институция ги съобщава на лицето, претендиращо обезщетение, на неговия собствен език посредством обобщено заявление, към което се прилагат горепосочените решения. Допустимите срокове за обжалване започват да текат едва от датата на получаване на обобщеното заявление от лицето, претендиращо обезщетение.
2. При изпращане на лицето, претендиращо обезщетение, на обобщеното заявление, предвидено в параграф 1, проучващата институция същевременно изпраща екземпляр до всяка от заинтересованите институции, към който прилага екземпляр от решенията на другите институции.
Член 49
Преизчисляване на обезщетения
1. Разпоредбите на членове 45 и 47 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия за прилагането на член 49, параграфи 2 и 3 и член 51, параграф 2 от регламента.
2. В случай на преизчисляване, отнемане или спиране на обезщетение, институцията, която е взела това решение, трябва незабавно да уведоми за това заинтересованото лице и всяка институция, в която заинтересованото лице има установено право на обезщетение, ако е необходимо, чрез посредничеството на проучващата институция. Решението трябва да определи правните средства за защита и разрешените срокове за обжалване, предвидени от съответното законодателство. Сроковете за обжалване започват да текат единствено от датата на получаване на решението от заинтересованото лице.
Член 50
Мерки за ускоряване на отпускането на обезщетения
1.
а)
i)
Когато работник, който е гражданин на една държава-членка, стане субект на законодателството на друга държава-членка, компетентната институция за пенсиите на последната държава-членка с помощта на всички средства, с които разполага в момента на регистрирането на съответния работник, изпраща на органа, определен от компетентния орган на същата държава-членка (страна на заетост), цялата информация за установяване на самоличността на работника, датата на встъпване в отношения на заетост и името на споменатата компетентна институция и определения от тази институция осигурителен номер;
ii)
освен това, компетентната институция, посочена в подточка i), доколкото е възможно, изпраща също на органа, определен в съответствие с разпоредбите на подточка i), всякаква друга информация, която може да улесни и ускори финалното отпускане на пенсиите;
iii)
такава информация се изпраща, при определените от Административната комисия условия, на органа, който е определен от компетентния орган на съответната държава-членка;
iv)
за прилагането на разпоредбите на подточки i), ii) и iii), лицата без гражданство и бежанците се считат за граждани на държавата-членка, на чието законодателство първо са били субекти;
б)
по искане на работника или на институцията, в която той понастоящем е осигурен, съответните институции изготвят осигурителна справка за него най-късно една година преди датата, на която лицето ще достигне пенсионна възраст.
2. Административната комисия определя начините за прилагане на разпоредбите на параграф 1.
Административни проверки и медицински прегледи
Член 51
1. Когато лице, което получава обезщетения, и по-конкретно:
а)
обезщетения за инвалидност;
б)
обезщетения за старост, които се отпускат в случай на неработоспособност;
в)
обезщетения за старост, които се отпускат на възрастни безработни лица;
г)
обезщетения за старост, които се отпускат в случай на преустановяване на професионална или търговска дейност;
д)
обезщетения за преживели лица, които се отпускат в случай на инвалидност или неработоспособност;
е)
обезщетения, които се отпускат при условие, че средствата за издръжка на получателя не надвишават определен таван,
има престой или пребивава на територията на държава-членка, различна от държавата, в която се намира институцията, която отговаря за изплащането, по искане на тази институция се извършват административни проверки и медицински прегледи от институцията по място на престой или място на пребиваване на получателя съобразно реда, определен от прилаганото от последно посочената институция законодателство. Въпреки това, институцията, която отговаря за изплащането, си запазва правото да подлага получателя на преглед от лекар по неин избор.
2. Ако се установи, че посоченият в параграф 1 получател е заето лице или има средства за издръжка, които надвишават определения таван, институцията по място на престой или място на пребиваване изпраща доклад на институцията, която отговаря за изплащането, и която е поискала извършването на проверката или прегледа. По-специално, в този доклад се посочва естеството на заетостта, размера на доходите или средствата, с които лицето е разполагало през последното завършено тримесечие, обичайно изплащаното възнаграждение в същата област на работник на същото ниво като заинтересованото лице в упражняваната от него професия преди да стане инвалид през референтен период, който се определя от институцията, която отговаря за изплащане на обезщетенията, и по целесъобразност, становището на медицински специалист относно здравословното състояние на съответното лице.
Член 52
Когато, след спиране на обезщетенията, които е получавало, заинтересованото лице възстанови правото си на обезщетения, докато пребивава на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, заинтересованите институции взаимно си обменят цялата съответна информация с оглед възобновяване на предоставянето на въпросните обезщетения.
Изплащане на обезщетения
Член 53
Начин за изплащане на обезщетения
1. Ако институцията, която отговаря за плащанията в дадена държава-членка, не изплаща директно дължимите обезщетения на лицата, които имат право на обезщетения, и които пребивават на територията на друга държава-членка, по искане на институцията, която отговаря за плащанията, тези обезщетения се изплащат от органа за връзка на последната държава-членка или от институцията по място на пребиваване на въпросните лица, които имат право на обезщетения съобразно реда, предвиден в членове 54-58 от регламента за прилагане; ако институцията, която отговаря за плащанията, директно изплаща обезщетенията на лицата, които имат право на тях, тя уведомява за това институцията по място на пребиваване. Процедурата за изплащане, която трябва да се прилага от институциите на държавите-членки, е посочена в приложение 6.
2. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави могат да договарят други процедури за изплащането на обезщетения в случаите, когато компетентните институции на тези държави-членки са единствените заинтересовани институции. Административната комисия бива уведомена за всички сключени по този въпрос споразумения.
3. Разпоредбите на споразумения за изплащането на обезщетения, които се прилагат в деня преди влизането в сила на регламента, продължават да се прилагат при условие, че са изброени в приложение 5.
Член 54
Уведомяване на разплащателния орган за подробния график на подлежащите на извършване плащания
Институцията, която отговаря за изплащането на обезщетения, изпраща на органа за връзка на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, което има право на обезщетения, или на институцията по място на пребиваване (двете наричани по-нататък „разплащателен орган“) подробен график за плащанията на подлежащите на извършване плащания, който следва да бъде получен от разплащателния орган не по-късно от 20 дни преди датата, на която стават дължими тези обезщетения.
Член 55
Плащане на дължими суми по сметката на разплащателния орган
1. Десет дни преди датата, на която обезщетенията стават дължими, институцията, която отговаря за изплащането, плаща необходимата сума за плащанията, посочени в графика, предвиден в член 54 от регламента за прилагане, във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира институцията. Плащането се извършва чрез националната банка или чрез друга банка на държавата-членка, на чиято територия се намира институцията, която отговаря за плащането, по открита сметка на името на националната банка или друга банка на държавата-членка, на чиято територия се намира разплащателният орган, в полза на този орган. Институцията, която отговаря за плащането, същевременно изпраща уведомление за плащането до разплащателния орган.
2. Банката, по чиято сметка е извършено плащането, кредитира разплащателния орган с обменната стойност на плащането във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира въпросният орган.
3. Наименованията и седалищата на банките, посочени в параграф 1, са изброени в приложение 7.
Член 56
Изплащане на дължими суми от разплащателния орган на лицата, които имат право на обезщетения
1. Плащанията, посочени в графика, предвиден в член 54 от регламента за прилагане, се изплащат на лицата, които имат право на обезщетения, от разплащателния орган от името на институцията, която отговоря за плащането. Такива плащания се извършват съобразно реда, определен от прилаганото от разплащателния орган законодателство.
2. Веднага, щом разплащателният орган или всеки друг определен орган узнае за обстоятелство, което дава основание за спиране или отнемане на обезщетения, той преустановява всички плащания. Същото важи и за случая, когато лицето, което има право на обезщетения, смени пребиваването си на територията на друга държава.
3. Разплащателният орган уведомява институцията, която отговаря за изплащането на обезщетения, за мотивите за всяко неизвършено плащане. При смърт на лицето, което има право на обезщетения или на неговия съпруг, или в случай на повторна женитба на овдовял съпруг/а, разплащателният орган уведомява посочената институция за датата, на която е настъпило такова събитие.
Член 57
Уреждане на сметки по отношение на плащането, посочено в член 56 от регламента за прилагане
1. Сметките по отношение на плащанията, посочени в член 56 от регламента за прилагане, се уреждат в края на всеки платежен период, за да се определят действително изплатените суми на лицата, които имат право на обезщетения или на техните законни или упълномощени представители, както и неизплатените суми.
2. Общата сума, изразена с цифри и думи във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира институцията, която отговаря за плащането, се заверява по отношение на съответствието ѝ с извършените от разплащателния орган плащания и се подписва от представител на този орган.
3. Разплащателният орган гарантира правилното извършване на така определените плащания.
4. Разликата между изплатените суми от институцията, която отговаря за изплащането, изразена във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира тази институция, и стойността, изразена в същата валута, на осчетоводените от разплащателния орган плащания се вписва срещу подлежащите впоследствие на изплащане суми по същата позиция от институцията, която отговаря за изплащането.
Член 58
Разходи, извършени при изплащането на обезщетения
Разплащателният орган може да си възстановява от получателите извършените разходи при изплащането на обезщетения, по-специално пощенски и банкови такси, при условията, които са предвидени от прилаганото от този орган законодателство.
Член 59
Уведомление за смяна на пребиваването на лицето, което има право на обезщетения
Когато лице, което има право на дължими обезщетения съгласно законодателството на една или повече държави-членки, сменя пребиваването си от територията на една държава на територията на друга държава, то уведомява за това институцията или институциите, които отговарят за изплащането на такива обезщетения, както и разплащателния орган.
ГЛАВА 4
ТРУДОВИ ЗЛОПОЛУКИ И ПРОФЕСИОНАЛНИ БОЛЕСТИ
Прилагане на разпоредбите на членове 52 и 53 от регламента
Член 60
Обезщетения в натура в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 52, алинея а) от регламента, работник трябва да представи на институцията по място на пребиваване заверено заявление, че има право на такива обезщетения в натура. Това заверено заявление, което по целесъобразност се основава на предоставената от работодателя информация, се издава от компетентната институция. Освен това, ако това се предвижда от законодателството на компетентната държава, работникът представя на институцията по място на пребиваване разписка от компетентната институция за уведомление за трудова злополука или професионална болест. Ако работникът не представи посочените документи, институцията по място на пребиваване ги получава директно от компетентната институция, а до пристигането им, тя отпуска на лицето обезщетенията в натура по осигуряването за болест при условие, че работникът отговаря на условията за придобиване на право на такива обезщетения.
2. Въпросното заверено заявление важи, докато институцията по място на пребиваване не получи уведомление за анулирането му. Въпреки това, когато посоченото заверено заявление е издадено от френска институция, то важи само за срок от три месеца след датата на издаването му и трябва да се подновява на всеки три месеца.
3. Ако работникът е сезонен работник, посоченото в параграф 1 заверено заявление важи за целия срок на очакваната продължителност на сезонната работа, освен ако междувременно компетентната институция не уведоми институцията по място на пребиваване за неговото анулиране.
4. При всяко заявление за обезщетения в натура работникът представя оправдателните документи, изискуеми за отпускането на обезщетения в натура съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия той пребивава.
5. В случай на болнично лечение, институцията по място на пребиваване, в срок от три дни от узнаването на факта, уведомява компетентната институция за датата на постъпване в болница, за вероятната продължителност на болничното лечение и за датата на изписване от болница.
6. Институцията по място на пребиваване предварително уведомява компетентната институция за всяко решение във връзка с отпускането на обезщетения в натура, включени в списъка, посочен в член 24, параграф 2 от регламента, като се прилагат необходимите оправдателни документи. Компетентната институция разполага с 15 дни от датата на изпращане на тази информация, в които да повдигне мотивирано възражение; ако в края на този срок не бъде повдигнато такова възражение, институцията по място на пребиваване отпуска обезщетенията в натура. Когато такива обезщетения в натура трябва да се отпуснат в изключително спешни случаи, институцията по място на пребиваване незабавно информира компетентната институция за това.
7. Работникът информира институцията по място на пребиваване за всяка промяна в положението му, която има вероятност да променя правото му на обезщетения в натура, по-специално прекратяване или смяна на заетостта, или смяна на пребиваването или престоя. По същия начин, ако работникът престане да бъде осигурен или престане да има право на обезщетения в натура, компетентната институция съответно информира институцията по място на пребиваване . Институцията по място на пребиваване може, по всяко време, да изисква от компетентната институция да ѝ предоставя всякаква информация за осигуряването на работника или за правото му на обезщетения в натура.
8. При погранични работници могат да се изписват лекарствени средства, превръзки, очила и малки устройства и да се извършват лабораторни анализи и изследвания само на територията на държавата-членка, в която са предписани или препоръчани и в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава-членка.
9. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят други разпоредби за прилагане.
Член 61
Парични обезщетения, различни от пенсии, в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава парични обезщетения, различни от пенсиите съгласно член 52, алинея б) от регламента, работникът, в срок от три дни от началото на неработоспособността, подава молба до институцията по място на пребиваване, като представя уведомление, че е преустановил работа или ако това се предвижда от законодателството, което се прилага от компетентната институция или от институцията по място на пребиваване, заинтересованият работник представя удостоверение за неработоспособност, издадено от лекуващия го лекар.
2. Ако лекуващите лекари на съответния работник в страната по място на пребиваване не издават удостоверения за неработоспособност, работникът директно подава молба до институцията по място на пребиваване в определения от прилаганото от тази институция законодателство срок.
Институцията незабавно изисква потвърждаването на неработоспособността и съставянето на удостоверението, посочено в параграф 1. В това удостоверение се посочва предполагаемата продължителност на неработоспособността и същото незабавно се изпраща до компетентната институция.
3. В случаите, в които не се прилагат разпоредбите на параграф 2, институцията по място на пребиваване възможно най-бързо, но във всички случаи в срок от три дни след датата, на която работникът е подал молба до нея, подлага работника на медицински преглед, както ако въпросният работник би бил осигурен в тази институция. В доклада на лекаря, извършил прегледа, се посочва по-специално предполагаемата продължителност на неработоспособността и в срок от три дни след датата на прегледа институцията по място на пребиваване изпраща доклада на компетентната институция.
4. Институцията по място на пребиваване впоследствие извършва всички необходими административни проверки или медицински прегледи на работника, както ако той е осигурен в тази институция. Веднага щом установи, че работникът отново е годен за работа, тя съответно незабавно уведомява заинтересования работник и компетентната институция, като посочва датата на преустановяване на неговата неработоспособност. Без да се нарушават разпоредбите на параграф 6, уведомлението до работника се счита за решение, взето от компетентната институция.
5. Във всички случаи компетентната институция си запазва правото да подлага работника на преглед от лекар по неин избор.
6. Ако компетентната институция реши да не изплаща паричните обезщетения, поради това, че работникът не е извършил формалностите, определени от законодателството на страната по пребиваване, или ако установи, че работникът е годен за работа, тя уведомява работника за решението си и едновременно с това изпраща екземпляр от това решение до институцията по място на пребиваване.
7. Когато работникът поднови работа, той съответно уведомява компетентната институция, ако съгласно прилаганото от тази институция законодателство се изисква такова уведомление.
8. Компетентната институция изплаща паричните обезщетения по подходящ начин, по-конкретно чрез международен паричен запис и съответно информира институцията по място на пребиваване и работника. Когато паричните обезщетения се изплащат от институцията по място на пребиваване от името на компетентната институция, последната информира работника за правата му и уведомява институцията по място на пребиваване за размера на паричните обезщетения, датите за изплащане и максималния период, през който те следва да се отпускат в съответствие със законодателството на компетентната държава.
9. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят въвеждането на други разпоредби за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 55 от регламента
Член 62
Обезщетения в натура в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава обезщетения в натура, работник, който е включен в приложното поле на член 14, параграф 1, алинея а), i) или параграф 2, алинея а) от регламента, представя на институцията по място на престой удостоверението, предвидено в член 11 от регламента за прилагане. Работник, който е представил такова удостоверение, ще се счита, че е удовлетворил условията за придобиване на право на обезщетения в натура.
2. За да получи обезщетения в натура, работник, нает в международен транспорт, както е посочено в член 14, параграф 1, алинея б) от регламента, който, в хода на неговата заетост, отива на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, трябва, колкото е възможно по-скоро, да представи на институцията по място на престой специално заверено заявление, издадено през текущия календарен месец или през двата предходни календарни месеца от работодателя или негов представител. Това заверено заявление трябва да удостоверява, в частност, датата, от която работникът е в отношения на заетост със споменатия работодател, и наименованието и адреса на компетентната институция. Работникът, който е представил такова заверено заявление, се счита, че е удовлетворил условията за придобиване на право на обезщетения в натура.
Ако работник не е в състояние да се свърже с институцията по място на престой преди получаване на медицинско лечение, той трябва, независимо от това, да получи такова лечение при представяне на споменатото заверено заявление, както ако той е осигурен в тази институция.
3. Институцията по място на престой в тридневен срок изпраща запитване до компетентната институция, дали работник, който е включен в приложното поле на параграфи 1 или 2, отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения в натура. Институцията по място на престой предоставя обезщетенията в натура до получаването на отговор от компетентната институция, но в продължение на не повече от 30 дни.
4. Компетентната институция изпраща отговора си на институцията по място на престой в 10-дневен срок от получаване на запитването от тази институция. Ако отговорът е положителен, при необходимост компетентната институция посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетенията в натура съобразно прилаганото от нея законодателство, и институцията по място на престой продължава да предоставя въпросните обезщетения.
5. Обезщетенията в натура, които се предоставят по силата на презумпцията по параграфи 1 или 2, се възстановяват съгласно разпоредбите на член 36, параграф 1 от регламента.
6. Вместо удостоверение или заверено заявление, предвидено в параграфи 1 или 2, работниците, посочени в същите параграфи, може да представят на институцията по място на престой заверено заявление, в съответствие с предвиденото в параграф 7.
7. За да получава обезщетения в натура съгласно член 55, параграф 1, алинея а), i) от регламента, освен по презумпция съгласно параграфи 1 и 2, работникът представя на институцията по място на престой заверено заявление, в което се посочва, че той има право на обезщетения в натура. При необходимост, в това заверено заявление, което се издава от компетентната институция, по възможност преди работникът да напусне територията на държавата-членка, в която пребивава, по-конкретно, по целесъобразност се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура съгласно законодателството на компетентната държава. Ако работникът не представи посоченото заверено заявление, институцията по място на престой го получава от компетентната институция.
8. Разпоредбите на член 60, параграфи 5, 6 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Член 63
Обезщетения в натура за работници, които сменят пребиваването си или се завръщат в страната си на пребиваване, и за работници, които са получили разрешение да отидат в друга държава-членка с цел получаване на медицинско лечение
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 55, параграф 1, алинея б), i) от регламента, работник представя на институцията по място на пребиваване заверено заявление, че има право да продължава да получава въпросните обезщетения. При необходимост, в това заверено заявление, което се издава от компетентната институция, по-конкретно се посочва максималният период, през който могат да продължават да се отпускат такива обезщетения съгласно разпоредбите на законодателството на компетентната държава. По искане на заинтересованото лице, завереното заявление може да се издаде след неговото отпътуване, ако поради форсмажорни обстоятелства същото не може да се изготви преди това.
2. Разпоредбите на член 60, параграфи 5, 6 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия по отношение на разпоредбите за обезщетенията в натура в случая, посочен в член 55, параграф 1, алинея в), i) от регламента.
Член 64
Парични обезщетения, различни от пенсии, в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава
Разпоредбите на член 61 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия по отношение на получаването на парични обезщетения, различни от пенсии, съгласно член 55, параграф 1, алинея а), ii) от регламента. Въпреки това, без да се нарушава задължението за представяне на удостоверение за неработоспособност, работник, който има престой на територията на държава-членка, без да упражнява там никаква професионална или търговска дейност, не е длъжен да представя уведомлението за преустановяване на работа, посочено в член 61, параграф 1 от регламента за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на членове 52-56 от регламента
Член 65
Декларации, разследване и обмяна на информация между институциите за претърпяна трудова злополука или заболяване от професионална болест в държава-членка, различна от компетентната държава
1. При претърпяване на трудова злополука или диагностициране за първи път на професионална болест на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, трябва да се изготви декларация за трудовата злополука или професионалната болест в съответствие с разпоредбите на законодателството на компетентната държава, без да се нарушават никакви действащи законови разпоредби на територията на държавата-членка, в която е настъпила трудовата злополука или за първи път е диагностицирана професионалната болест, които остават приложими в такъв случай. Тази декларация се изпраща до компетентната институция с копие до институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой.
2. Институцията на държавата-членка, на чиято територия е претърпяна трудовата злополука или за първи път е диагностицирана професионалната болест, изпраща в два екземпляра на компетентната институция изготвените на тази територия медицински свидетелства и всякаква евентуално изискана от последната институция информация по случая.
3. Ако в случай на претърпяна злополука по време на пътуване на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, има основания за провеждане на разследване на територията на първата държава-членка, за целта компетентната институция може да назначи следовател, за което информира органите на въпросната държава-членка. Тези органи оказват съдействие на следователя, по-специално чрез назначаване на лице, което да му оказва съдействие при извършването на справки с официалните доклади и всякакви други документи във връзка със злополуката.
4. В края на лечението, на компетентната институция се изпраща подробен доклад заедно с медицинските свидетелства за трайните последици от злополуката или болестта, и по-специално, за състоянието на потърпевшото лице към съответния момент и за възстановяването му след уврежданията или стабилизирането на състоянието му. Съответните такси се заплащат от институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, в зависимост от случая, в съответствие с прилагания от институцията размер, но те са за сметка на компетентната институция.
5. При поискване, компетентната институция уведомява институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, в зависимост от случая, за решението, с което се определя датата на възстановяване след уврежданията или стабилизиране на състоянието на лицето, и по целесъобразност, за решението за отпускане на пенсия.
Член 66
Спорове относно професионалния характер на злополуката или болестта
1. Когато в случаите, посочени в член 52 или 55, параграф 1 от регламента, компетентната институция оспорва прилагането на законодателството за трудови злополуки или професионални болести, тя незабавно уведомява за това институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, която е предоставила обезщетенията в натура; след това тези обезщетения се счита, че произтичат от осигуряването за болест и продължават да се предоставят на това основание при представяне на удостоверенията или заверените заявления, посочени в членове 20 и 21 от регламента за прилагане.
2. След вземането на окончателно решение по този въпрос, компетентната институция незабавно уведомява за това институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, която е предоставила обезщетенията в натура. В случай, че не се касае за трудова злополука или професионална болест, тази институция продължава да предоставя посочените обезщетения в натура, произтичащи от осигуряването за болест, ако работникът има право на това. В останалите случаи, получените от работника обезщетения в натура, произтичащи от осигуряването за болест се считат за обезщетения за трудова злополука или професионална болест.
Прилагане на разпоредбите на член 57 от регламента
Член 67
Процедура в случай на излагане на риск от професионална болест в няколко държави-членки
1. В случая, посочен в член 57, параграф 1 от регламента, уведомлението за професионалната болест се изпраща или на компетентната институция за професионални болести на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице последно е упражнявало дейност, която има вероятност да причинява въпросната болест, или на институцията по място на пребиваване, която препраща уведомлението на посочената компетентна институция.
2. Ако компетентната институция, посочена в параграф 1, установи, че дейност, която би могла да причини въпросната професионална болест, последно е упражнявана съгласно законодателството на друга държава-членка, тя изпраща уведомлението и съпътстващите документи до съответната институция на тази държава-членка.
3. Когато институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице последно е упражнявало дейност, която би могла да причини въпросната професионална болест, установи, че лицето или неговите преживели наследници не отговарят на условията на това законодателство, като отчита разпоредбите на член 57, параграф 2 и член 57, параграф 3, алинеи а) и б) от регламента, посочената институция:
а)
незабавно изпраща на институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице преди това е упражнявало дейност, която би могла да причини въпросната болест, уведомлението и всички съпътстващи документи, включително констатациите и докладите от организираните от първата институция медицински прегледи, както и екземпляр от решението по алинея б);
б)
същевременно уведомява заинтересованото лице за решението си, като по-конкретно посочва мотивите за отказа за обезщетения, основанията и сроковете за обжалване и датата, на която преписката е изпратена на институцията по алинея а).
4. При необходимост, в съответствие със същата процедура, случаят се връща на съответната институция на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице за първи път е упражнявало дейността, която би могла да причинява въпросната професионална болест.
Член 68
Обмяна на информация между институциите в случай на обжалване на решение за отхвърляне на иск - Авансови плащания в случай на такова обжалване
1. При подаване на жалба срещу решение за отхвърляне на иск, взето от институцията на една от държавите-членки, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице е упражнявало дейност, която би могла да причини въпросната професионална болест, тази институция информира за това институцията, до която е изпратено уведомлението в съответствие с процедурата, определена в член 67, параграф 3 от регламента за прилагане, след което я уведомява за окончателно взетото решение.
2. Ако правото на обезщетения е придобито съгласно прилаганото законодателство от последната институция, като отчита разпоредбите на член 57, параграфи 2 и 3, алинеи а) и б) от регламента, тази институция извършва авансови плащания до размер, който при необходимост се определя след провеждане на консултации с институцията, срещу чието решение е подадена жалбата. Последната институция възстановява сумата на изплатения аванс, ако в резултат на обжалването, тя е длъжна да предоставя обезщетенията. След това тази сума се приспада от общата сума на дължимите обезщетения на съответното лице.
Член 69
Разпределение на разходите за парични обезщетения в случаи на склерогенна пневмокониоза
За прилагането на разпоредбите на член 57, параграф 3, алинея в) от регламента се прилагат следните правила:
а)
компетентната институция на държавата-членка, съгласно чието законодателство се отпускат парични обезщетения съгласно разпоредбите на член 57, параграф 1 от регламента (наричана по-нататък „институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения“) използва формуляр, който по-конкретно съдържа заявление и обобщена справка за всички осигурителни периоди (осигуровка за старост), които са завършени от страдащото от болестта лице съгласно законодателството на всяка от заинтересованите държави-членки;
б)
институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения, изпраща този формуляр до институциите за осигуряване за старост в държавите-членки, при които страдащото от болестта лице е било осигурено; всяка от посочените институции вписва във формуляра осигурителните периоди (осигуровка за старост), завършени съгласно прилаганото от нея законодателство и връща формуляра на институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения;
в)
след това институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения разпределя разходите между нея и другите заинтересовани компетентни институции; тя уведомява последно посочените институции за това разпределение, с оглед получаване на тяхното одобрение, заедно с подходящи подкрепящи доказателства, по-специално по отношение на общата сума на отпуснатите парични обезщетения и изчисляването на процентите на разпределението;
г)
в края на всяка календарна година институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения, изпраща на всяка от другите заинтересовани компетентни институции заявление за изплатените парични обезщетения през съответната финансова година, в която се посочва дължимата сума от всяка от тези институции съгласно предвиденото в алинея в) разпределение; всяка от тези институции възможно най-бързо, но най-късно в срок от три месеца, възстановява дължимата сума на институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения.
Прилагане на разпоредбите на член 58, параграф 3 от регламента
Член 70
Заверено заявление за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при изчисляването на парични обезщетения, включително пенсии
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на член 58 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение представя заверено заявление за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира институцията, която отговаря за отпускането на парични обезщетения.
Това заверено заявление се издава от институцията за здравно осигуряване по мястото на пребиваване на членовете на семейството или от друга институция, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия същите пребивават. Разпоредбите на втора и трета алинея от член 25, параграф 2 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Вместо завереното заявление, предвидено в първа алинея, институцията, която отговаря за отпускането на парични обезщетения, може да изисква от заявителя да представи актуални документи за гражданско състояние за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. В случая по параграф 1, ако прилаганото от съответната институция законодателство изисква членовете на семейството да живеят под един покрив с лицето, претендиращо обезщетение, фактът, че въпросните членове на семейството, които не отговарят на това условие, но въпреки всичко са главно на издръжка на лицето, претендиращо обезщетение, се установява чрез документи, доказващи редовното предаване на част от доходите на лицето, претендиращо обезщетение.
Прилагане на разпоредбите на член 60 от регламента
Член 71
Усложняване на професионална болест
1. В случаите по член 60, параграф 1 от регламента, работникът предоставя на институцията на държавата-членка, пред която претендира права на обезщетения, цялата информация за отпуснатите преди това обезщетения за въпросната професионална болест. Тази институция може да подаде запитване до всяка друга институция, която преди това е била компетентна, с оглед получаване на всякаква информация, която счита за необходима.
2. В случая по член 60, параграф 1, алинея в) от регламента, компетентната институция, която е длъжна да изплаща паричните обезщетения, уведомява другата заинтересована институция, с оглед получаване на нейното одобрение, за сумата на разходите, които ще са за сметка на последно споменатата институция в резултат на усложняването, заедно с подходящи подкрепящи доказателства. В края на всяка календарна година първата институция изпраща на втората институция заявление за изплатените парични обезщетения през въпросната финансова година, в която се посочва дължимата сума от последната институция, която възможно най-бързо, но най-късно в срок от три месеца, я възстановява на първата институция.
3. В случая, посочен в първото изречение на член 60, параграф 2, алинея б) от регламента, институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения, уведомява заинтересованите компетентни институции, с оглед получаване на тяхното одобрение, за извършените промени в предишното разпределение на разходите, заедно с подходящи подкрепящи доказателства.
4. В случая, посочен във второто изречение на член 60, параграф 2, алинея б) от регламента, разпоредбите на параграф 2 се прилагат по аналогия.
Прилагане на разпоредбите на член 61, параграф 5 от регламента
Член 72
Оценка на степента на неработоспособност в случай на претърпяна преди това трудова злополука или на диагностицирана преди това професионална болест
1. За да се оцени степента на неработоспособност в хипотезата на член 61, параграф 5 от регламента, работник трябва да предостави на компетентната институция на държава-членка, на чието законодателство е бил субект при претърпяването на трудовата злополука или при първото диагностициране на професионалната болест, цялата информация за претърпени от него преди това трудови злополуки или професионални болести, към момента, когато е бил субект на законодателството на която и да е друга държава-членка, независимо от степента на причинената неработоспособност вследствие на тези предишни случаи.
2. В съответствие с прилаганото от нея законодателство по отношение на придобиването на право на обезщетения и определянето на размера на обезщетението, компетентната институция отчита степента на причинената неработоспособност вследствие на тези предишни случаи.
3. Компетентната институция може да отправя запитване до всяка друга институция, която преди това е била компетентна, с оглед получаването на всякаква информация, която тя счита за необходима.
При предишна неработоспособност, причинена от претърпяна злополука, докато работникът е бил субект на законодателството на държава-членка, съгласно което не се прави разграничение по отношение на причината за неработоспособността, институцията, компетентна относно предишна неработоспособност или органът, определен от компетентния орган на съответната държава-членка, по искане на компетентната институция на друга държава-членка, предоставя информация относно степента на предишната неработоспособност и доколкото е възможно, всякаква информация, която би позволила да се определи, дали неработоспособността е била резултат от трудова злополука по смисъла на прилаганото законодателство от институцията на втората държава-членка. В такъв случай се прилагат по аналогия разпоредбите на параграф 2.
Прилагане на разпоредбите на член 62, параграф 1 от регламента
Член 73
Институции, в които могат да подават молби работниците в мини и сходни предприятия, когато имат престой или пребивават в държава-членка, различна от компетентната държава
1. В случаите, посочени в член 62, параграф 1 от регламента, и когато в страната на престой или пребиваване предвидените обезщетения по схемата за осигуряване за трудови злополуки и професионална болест за работници, полагащи физически труд в стоманодобивната промишленост са еднакви с предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия, работниците, които спадат към последната категория могат да подават молби в най-близката институция, посочена в приложение 3 към регламента за прилагане, на територията на държавата-членка, в която имат престой или пребивават, дори и ако последната е институция по приложимата схема за работници, полагащи физически труд в стоманодобивната промишленост, която в такъв случай предоставя тези обезщетения.
2. Когато предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия са по-благоприятни, такива работници имат право да подадат молба или в институцията, която отговаря за прилагането на тази схема, или в най-близката институция на територията на държавата-членка, в която имат престой или пребивават, която прилага схемата за работниците, полагащи физически труд в стоманодобивната промишленост. В последния случай, въпросната институция обръща внимание на работника за факта, че при подаване на молба до институцията, която отговаря за прилагането на гореспоменатата специална схема, той ще получава по-благоприятни обезщетения; освен това, тя трябва да го информира за наименованието и адреса на тази институция.
Прилагане на разпоредбите на член 62, параграф 2 от регламента
Член 74
Отчитане на периода, през който вече са предоставяни обезщетения от институцията на друга държава-членка
С цел прилагане на разпоредбите на член 62, параграф 2 от регламента, институцията на държава-членка, която следва да предоставя обезщетения, може да изисква от институцията на друга държава-членка да ѝ предостави информация за периода, през който последната институция вече е предоставяла обезщетения за същия случай на трудова злополука или професионална болест.
Подаване и проучване на молби за пенсии, без пенсиите за професионални болести, посочени в член 57 от регламента
Член 75
1. За да получават пенсия или допълнителни помощи съгласно законодателството на дадена държава-членка, работникът или неговите преживели наследници, които пребивават на територията на друга държава-членка, подават молба или пред компетентната институция, или пред институцията по място на пребиваване, която препраща молбата до компетентната институция. Подаването на молбата се подчинява на следните правила:
а)
към молбата се прилагат необходимите подкрепящи документи, а самата молба трябва да се подаде по образеца, предвиден от прилаганото от компетентната институция законодателство;
б)
точността на предоставената от лицето, претендиращо пенсия, информация трябва да се установи чрез приложени към молбата официални документи или да се потвърди от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо пенсия.
2. Компетентната институция уведомява лицето, претендиращо пенсия за решението си, пряко или чрез органа за връзка на компетентната държава; тя изпраща екземпляр от това решение на органа за връзка на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо пенсия.
Административни проверки и медицински прегледи
Член 76
1. Предвидените административни проверки и медицинските прегледи в случай на преразглеждане на пенсии се извършват по искане на компетентната институция от институцията на държавата-членка, на чиято територия се намира лицето, което има право на обезщетения, в съответствие с предвидения за това ред от прилаганото от последно посочената институция законодателство. Въпреки това, компетентната институция си запазва правото да подлага лицето, което има право на обезщетения, на преглед от лекар по неин избор.
2. Всяко лице, което получава пенсия за себе си или за сирак, информира институцията, която отговаря за изплащането, за всяка промяна в положението му или в положението на сирака, която има вероятност да измени пенсионните права.
Изплащане на пенсии
Член 77
Изплащането на дължимите пенсии от институцията на една държава-членка на лица, претендиращи пенсия, които пребивават на територията на друга държава-членка, се извършва в съответствие с разпоредбите на членове 53 до 58 от регламента за прилагане.
ГЛАВА 5
ПОМОЩИ ПРИ СМЪРТ
Прилагане на разпоредбите на членове 64, 65 и 66 от регламента
Член 78
Подаване на заявление за помощи
За да получава помощи при смърт съгласно законодателството на държава-членка, различна от държавата, на чиято територия пребивава, лицето, претендиращо помощи, подава молбата си или до компетентната институция, или до институцията по място на пребиваване.
Молбата трябва да се съпътства от оправдателните документи, които се изискват от прилаганото от компетентната институция законодателство.
Точността на предоставената от лицето, претендиращо помощи, информация трябва да се установи чрез приложени към заявлението официални документи или да се потвърди от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо помощи.
Член 79
Заверено заявление за периоди
1. За да се позове на разпоредбите на член 64 от регламента, лицето, претендиращо помощи, представя на компетентната институция заверено заявление, в което са посочени осигурителните периоди, завършени от работника, съгласно законодателството, чийто субект последно е било лицето.
2. Това заверено заявление се издава по искане на лицето, претендиращо помощи от институцията за здравно осигуряване или институцията за осигуряване за старост, в зависимост от случая, в която работникът последно е бил осигурен. Ако лицето, претендиращо помощ не представи посоченото заверено заявление, компетентната институция го получава от една от двете гореспоменати институции.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се изпълнят условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид осигурителните периоди, завършени преди това, съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
ГЛАВА 6
ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА БЕЗРАБОТИЦА
Прилагане на разпоредбите на член 67 от регламента
Член 80
Заверено заявление за осигурителни периоди или периоди на заетост
1. За да се позове на разпоредбите на член 67, параграфи 1, 2 или 4 от регламента, съответното лице, претендиращо обезщетение, представя на компетентната институция заверено заявление, в което са посочени осигурителни периоди или периодите на заетост, завършени преди това съгласно законодателството, чийто субект последно е било лицето, заедно с всякаква допълнителна информация, която се изисква от прилаганото от тази институция законодателство.
2. Това заверено заявление се издава по искане на заинтересованото лице или от компетентната институция за безработица на държавата-членка, на чието законодателство последно е било субект лицето, или от друга институция, определена от компетентния орган на същата държава-членка. Ако лицето не представи посоченото заверено заявление, компетентната институция го получава от една от двете гореспоменати институции.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се изпълнят условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид осигурителните периоди или периодите на заетост, завършени преди това съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 68 от регламента
Член 81
Заверено заявление за изчисляване на обезщетения
Когато за изчисляването на обезщетения отговаря институция, посочена в член 68, параграф 1 от регламента, и когато лицето е упражнявало последната си заетост в продължение на по-малко от четири седмици на територията на държавата-членка, в която се намира тази институция, то подава пред посочената институция заверено заявление, в което се посочва естеството на последната заетост, която е упражнявана в продължение на най-малко четири седмици на територията на друга държава-членка, както и икономическия отрасъл, в който е упражнявана тази заетост. Ако заинтересованото лице не представи това заверено заявление, споменатата институция го получава или от компетентната институция за безработица на последно посочената държава-членка, при която лицето последно е било осигурено, или от друга институция, определена от компетентния орган на същата държава-членка.
Член 82
Заверено заявление за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при изчисляването на обезщетения
1. За да се позове на разпоредбите на член 68, параграф 2 от регламента, заинтересованото лице представя на компетентната институция заверено заявление за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. Това заверено заявление се издава от институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството. То трябва да удостоверява, че членовете на семейството не се вземат предвид за изчисляването на дължими обезщетения за безработица на друго лице съгласно законодателството на посочената държава-членка. Завереното заявление важи 12 месеца от датата на издаването му и може да се подновява; в такъв случай то важи от датата на подновяването му. Заинтересованото лице незабавно уведомява компетентната институция за настъпването на всяко обстоятелство, което налага изменение на въпросното заверено заявление. Това изменение влиза в сила от датата на настъпване на обстоятелството.
Прилагане на разпоредбите на член 69 от регламента
Член 83
Условия и срокове за запазване на правото на обезщетения, когато безработно лице отива в друга държава-членка
1. За да запази правото си на обезщетения, безработно лице, посочено в член 69, параграф 1 от регламента, подава пред институцията по мястото, където е отишло, заверено заявление, в което компетентната институция удостоверява, че то продължава да има право на обезщетения при условията, определени в параграф 1, алинея б) на същия член. По-специално, в това заверено заявление компетентната институция посочва:
а)
размера на обезщетението, което следва да се изплаща на безработното лице съгласно законодателството на компетентната държава;
б)
датата, на която безработното лице е престанало да бъде на разположение на службите по заетостта на компетентната държава;
в)
срока по член 69, параграф 1, алинея б) от регламента за регистрация като лице, търсещо работа в държавата-членка, в която е отишло безработното лице;
г)
максималният период в съответствие с разпоредбите на член 69, параграф 1, алинея в) от регламента, през който може да се запазва правото на обезщетение;
д)
факти, които биха могли да променят правото на обезщетение.
2. Безработно лице, което възнамерява да отиде в друга държава-членка, за да търси там заетост, преди отпътуването си подава молба за издаване на посоченото в параграф 1 заверено заявление. Ако безработното лице не представи въпросното заверено заявление, институцията на мястото, където е отишло лицето, го получава от компетентната институция. Службите по заетостта на компетентната държава трябва да гарантират, че безработното лице е било информирано за задълженията си съгласно член 69 от регламента и съгласно настоящия член.
3. Институцията на мястото, където е отишло безработното лице, уведомява компетентната институция за датата, на която безработното лице се е регистрирало и за датата, на която е започнало изплащането на обезщетения, както и изплаща обезщетенията на компетентната държава в съответствие с предвидения за това ред от законодателството на държавата-членка, в която е отишло безработното лице.
Институцията по мястото, където е отишло безработното лице, извършва или възлага извършването на проверка все едно, че се касае за безработно лице, което има право на обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство. Тя информира компетентната институция за всяко обстоятелство по параграф 1, алинея д) по-горе веднага след узнаването му, а в случаите, когато обезщетението трябва да бъде спряно или отнето, незабавно преустановява плащането на обезщетението. Компетентната институция незабавно я информира до каква степен и от коя дата този факт засяга правото на обезщетение на безработното лице. По целесъобразност, изплащането на обезщетения може да се възобновява само след получаването на такава информация. Когато обезщетението трябва да бъде намалено, институцията по мястото, където е отишло безработното лице, продължава да му изплаща обезщетение в намален размер, който подлежи на коригиране след получаване на отговора от компетентната институция.
4. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят въвеждането на други разпоредби за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 71 от регламента
Член 84
Безработни лица, които по време на последната си заетост са пребивавали в държава-членка, различна от компетентната държава
1. С оглед прилагане на разпоредбите на член 80 от регламента за прилагане, в случаите, посочени в член 71, параграф 1, алинея а), ii) и в първото изречение на член 71, параграф 1, алинея б), ii) от регламента, институцията по място на пребиваване се счита за компетентна институция.
2. За да претендира за обезщетения съгласно разпоредбите на член 71, параграф 1, алинея б), ii) от регламента, освен завереното заявление, предвидено в член 80 от регламента за прилагане, безработното лице представя пред институцията по мястото си на пребиваване заверено заявление от институцията на държавата-членка, на чието законодателство последно е било субект, в което се посочва, че лицето няма право на обезщетения по член 69 от регламента.
3. С оглед прилагането на член 71, параграф 2 от регламента, институцията по място на пребиваване изисква от компетентната институция всякаква информация във връзка с правата на обезщетения на безработното лице от последната институция.
ГЛАВА 7
СЕМЕЙНИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ И СЕМЕЙНИ ПОМОЩИ
Прилагане на разпоредбите на член 72 от регламента
Член 85
Заверено заявление за периоди на заетост
1. За да се позове на разпоредбите на член 72 от регламента, лицето представя на компетентната институция заверено заявление, в което са посочени периодите на заетост, завършени съгласно законодателството, чийто субект последно е било лицето.
2. Това заверено заявление се издава по искане на заинтересованото лице или от компетентната институция за семейни обезщетения на държавата-членка, при която лицето последно е било осигурено, или от друга институция, определена от компетентния орган на същата държава-членка. Ако лицето не представи посоченото заверено заявление, компетентната институция го получава от една от двете гореспоменати институции, освен ако осигурителната институция за болест може да му изпрати екземпляр от завереното заявление, предвидено в член 16, параграф 1 от регламента за прилагане.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се изпълнят условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид периоди на заетост, завършени преди това съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 73, параграф 1 и член 75, параграф 1, алинеи а) и б)
Член 86
Работници, които са субекти на законодателството на държава-членка, различна от Франция
1. За да получава семейни обезщетения съгласно разпоредбите на член 73, параграф 1 от регламента, работникът подава молба до компетентната институция, при необходимост чрез работодателя си.
2. В подкрепа на молбата си, работникът представя декларация за гражданско състояние, издадена от компетентните органи по гражданско състояние в страната на пребиваване на въпросните членове на семейството. Тази декларация трябва да се подновява ежегодно.
3. Когато законодателството на компетентната държава предвижда, че семейните обезщетения могат или трябва да се изплащат на друго лице, а не на работника, в подкрепа на своята молба работникът представя и информация за физическото лице, на което следва да се изплащат семейните обезщетения в страната на пребиваване (име, фамилия, пълен адрес).
4. Компетентните органи на две или повече държави-членки могат да договарят специален ред за изплащането на семейни обезщетения, по-специално с оглед улесняване на прилагането на разпоредбите на член 75, параграф 1, алинеи а) и б) от регламента. Такива споразумения се съобщават на Административната комисия.
5. Работникът уведомява компетентната институция, при необходимост чрез работодателя си:
-
за всяка промяна в положението на членовете на неговото семейство, която би могла да промени правото на семейни обезщетения,
-
за всяка промяна в броя на членовете на неговото семейство, за които се дължат семейни обезщетения,
-
за всяка промяна на пребиваването или престоя на въпросните членове на семейството,
-
за всяко упражняване на професионална или търговска дейност, по силата на което се дължат семейни обезщетения и съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството.
Прилагане на разпоредбите на член 73, параграф 2 от регламента
Член 87
Работници, които са субекти на френското законодателство
1. За да получи семейни помощи по член 73, параграф 2 от регламента, работникът трябва да подаде молба до компетентната институция, която му издава заверено заявление, че той изпълнява условията за отношения по заетост, които регулират придобиването на право на семейни помощи съгласно френското законодателство. В същото време работникът трябва да подпише декларация, че той няма право на семейни помощи съгласно законодателството на страната по място на пребиваване на членовете на семейството по силата на професионална или търговска дейност.
Когато френското законодателство предвижда правото на получаване на семейни помощи да продължава за период, съответстващ на продължителността на периодите на заетост, завереното заявление следва да определя продължителността на заетостта, завършена през съответния период.
Членовете на семейството трябва да се регистрират в институцията по тяхното място на пребиваване при представяне на това заверено заявление и на оправдателните документи, изисквани от законодателството, прилагано от тази институция за предоставяне на семейни помощи.
Ако членовете на семейството не представят споменатото заверено уверение, институцията по място на пребиваване трябва да го получи от компетентната институция.
2. Завереното заявление, предвидено в параграф 1, остава валидно за срок от три месеца от датата на неговото издаване и трябва да се подновява автоматично на всеки три месеца от компетентната институция.
3. В случай на сезонен работник, завереното заявление, предвидено в параграф 1, е валидно за очакваната продължителност на сезонната работа, освен ако междувременно компетентната институция не уведоми институцията по място на пребиваване за неговото анулиране.
4. Ако законодателството на държава-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството, предвижда ежемесечно или тримесечно предоставяне на семейни помощи, докато френското законодателство предвижда правото на семейни помощи да продължава през период, съответстващ на продължителността на заетостта, семейните помощи следва да се предоставят в съотношение между тази продължителност и продължителността, определена от законодателството на страната по място на пребиваване на членовете на семейството.
5. Ако законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството, предвижда предоставяне на помощи за брой на дните, съответстващ на броя на дните на заетост, докато френското законодателство предвижда правото на семейни помощи да продължава един месец, тогава семейните помощи се предоставят за един месец.
6. В случаите, посочени в параграфи 4 и 5, когато периодите на заетост, завършени съгласно френското законодателство, се изразяват в единици, различни от тези, които се използват за изчисляване на семейни помощи съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството, преобразуването се извършва в съответствие с разпоредбите на член 15, параграф 3 от регламента за прилагане.
7. Компетентната институция трябва незабавно да информира институцията по място на пребиваване на членовете на семейството за датата, на която работникът спира да има право на семейни помощи или на която променя своето място на пребиваване от територията на една държава-членка на територията на друга държава-членка.
Институцията по място на пребиваване на членовете на семейството може по всяко време да поиска от компетентната институция да ѝ предостави всякаква информация, свързана с правото на работника на семейни помощи.
Ако компетентната институция го счита за необходимо, институцията по място на пребиваване следва, по нейно искане, да провери декларацията, посочена в първа алинея от параграф 1.
8. От членовете на семейството се изисква да информират институцията по тяхното място на пребиваване за всяка промяна в положението им, която би могла да промени правото им на семейни помощи, в частност всяка промяна на пребиваването.
Прилагане на разпоредбите на член 74, параграф 1 от регламента
Член 88
Безработни лица, които са субекти на законодателството на друга държава-членка, различна от Франция
Разпоредбите на член 86 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия за безработни лица, които са включени в приложното поле на член 74, параграф 1 от регламента.
Прилагане на член 74, параграф 2 от регламента
Член 89
Безработни лица, които са субекти на френското законодателство
1. За да получават семейни помощи на територията на държавата-членка, където те пребивават, членовете на семейството по член 74, параграф 2 от регламента, следва да представят на институцията по тяхното място на пребиваване заверено заявление, потвърждаващо, че безработното лице получава обезщетения за безработица съгласно френското законодателство.
Това заверено заявление се издава от френската институция, компетентна по въпросите на безработицата, или от институцията, определена от компетентния френски орган, при поискване от безработното лице, което трябва да подпише декларация, удостоверяваща, че той няма право на семейни помощи съгласно законодателството на страната по място на пребиваване на членовете на семейството по силата на професионална или търговска дейност.
Ако членовете на семейството не представят споменатото заверено заявление, институцията по място на пребиваване следва да го получи от компетентната институция.
2. Член 87, параграфи 2-8 от регламента за прилагане се прилага по аналогия.
ГЛАВА 8
ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА ДЕЦА НА ИЗДРЪЖКА НА ПЕНСИОНЕРИ И ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА СИРАЦИ
Прилагане на разпоредбите на членове 77, 78 и 79 от регламента
Член 90
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение, подава молба до институцията по своето място на пребиваване съобразно реда, определен от прилаганото от тази институция законодателство.
2. Въпреки това, ако лицето, претендиращо обезщетение, не пребивава на територията на държавата-членка, в която се намира компетентната институция, то може да подаде своята молба или пред компетентната институция, или пред институцията по своето място на пребиваване, която след това препраща молбата до компетентната институция, като посочва датата на подаване на въпросната молба. Тази дата се счита за дата на подаване на молбата пред компетентната институция.
3. Ако компетентната институция, посочена в параграф 2, установи, че не е налице право на обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство, тя незабавно изпраща молбата, заедно с всички необходими документи и информация, до институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство работникът има най-дългия си завършен осигурителен период.
При необходимост, въпросът може при същите условия да бъде върнат обратно за разглеждане от институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство съответното лице има най-краткия си завършен осигурителен период.
4. При необходимост, Административната комисия определя всички евентуално необходими допълнителни процедури за подаването на молби за обезщетения.
Член 91
1. Изплащането на дължимите обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента се извършва в съответствие с разпоредбите на членове 53-58 от регламента за прилагане.
2. При необходимост, компетентните органи на държавите-членки определят компетентната институция за изплащането на дължимите обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента.
Член 92
Всяко лице, на което се изплащат обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента за деца на пенсионери или за сираци, информира институцията, която отговаря за изплащането на такива обезщетения:
-
за всяка промяна в положението на децата или сираците, която има вероятност да промени правото на обезщетения,
-
за всяка промяна в броя на децата или сираците, за които се дължат обезщетения,
-
за всяка промяна на пребиваването на децата или сираците,
-
за всяко упражняване на професионална или търговска дейност, което дава право на семейни обезщетения или семейни помощи за въпросните деца или сираци.
ДЯЛ V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 93
Възстановяване на осигурителни обезщетения за болест и майчинство, различни от предвидените в членове 94 и 95 от регламента за прилагане
1. Действителният размер на обезщетенията в натура, предоставени съгласно разпоредбите на член 19, параграфи 1 и 2 от регламента на работници и на членовете на техните семейства, които пребивават на територията на една и съща държава-членка, и на обезщетенията в натура, предвидени в разпоредбите на член 21, параграф 2, член 22, член 25, параграфи 1, 3 и 4, член 26, член 29, параграф 1 или член 31 от регламента, се възстановява от компетентната институция на институцията, която е предоставила посочените обезщетения съгласно данните в счетоводните сметки на тази институция.
2. В случаите, посочени в член 29, параграф 1 и член 31 от регламента, и за целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, институцията по място на пребиваване на пенсионера се счита за компетентна институция.
3. Ако в счетоводните сметки на институцията, която е предоставила обезщетенията по параграф 1, не е посочен действителният размер на тези обезщетения и няма сключено споразумение съгласно разпоредбите на параграф 6, подлежащата на възстановяване сума се определя на основата на еднократно плащане, което се изчислява въз основа на цялата подходяща справочна информация, получена от наличните данни. Административната комисия оценява основите, които следва да се използват за изчисляването на еднократните плащания и взема решение за техния размер.
4. За целите на възстановяването на суми, не могат да се вземат под внимание стойности, които са по-високи от приложимите стойности за обезщетенията в натура, предоставяни на работници, които са субекти на прилаганото законодателство от институцията, която е предоставила обезщетенията по параграф 1.
5. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия за възстановяването на парични обезщетения, изплатени в съответствие с разпоредбите на второто изречение на член 18, параграф 8 от регламента за прилагане.
6. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други методи за оценка на подлежащите на възстановяване суми, по-специално на основата на еднократни плащания.
Член 94
Възстановяване на обезщетения в натура, предоставяни при здравно осигуряване и майчинство на членовете на семейството на работник, които не пребивават в същата държава-членка, в която пребивава въпросния работник
1. Сумата на обезщетенията в натура, предоставени съгласно разпоредбите на член 19, параграф 2 от регламента, на членовете на семейството на работник, които не пребивават на територията на същата държава-членка, в която пребивава съответния работник, се възстановява от компетентните институции на институциите, които са предоставили въпросните обезщетения, на основата на еднократно плащане за всяка календарна година, което е възможно най-близко по размер до действително направените разходи.
2. Размерът на еднократното плащане се определя чрез умножаване на средните годишни разходи за семейство по средния годишен брой на семействата, които следва да бъдат взети предвид, и чрез намаляване на получения резултат с 20 %.
3. Необходимите фактори за изчисляване на посоченото еднократно плащане се определят, както следва:
а)
за всяка държава-членка, средните годишни разходи за семейство се получават чрез разделяне на годишните разходи за всички предоставени обезщетения в натура от институциите на съответната държава-членка на всички членове на семействата на работници, които са субекти на законодателството на въпросната държава-членка по схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид, на средния годишен брой на тези работници, заедно с членовете на техните семейства; схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид за целта, са посочени в приложение 9 към регламента за прилагане;
б)
при взаимоотношения между институциите на две държави-членки, средният годишен брой на семействата, които следва да бъдат взети предвид, е равен на средния годишен брой на работниците, които са субекти на законодателството на една от тези държави-членки, и чиито членове на семейства имат право на обезщетения в натура, които следва да се предоставят от институция на другата държава-членка.
4. Броят на семействата, които следва да бъдат взети предвид в съответствие с разпоредбите на параграф 3, алинея б), се определя по списък, който се води за целта от институцията по място на пребиваване въз основа на предоставени от компетентната институция документни доказателства за правата на съответните лица. В случай на спор, съответните институции представят съображенията си на Контролната комисия, предвидена в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане.
5. Административната комисия определя начините и реда за определяне на посочените в параграфи 3 и 4 фактори за изчисляване.
6. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други начини за оценка на подлежащите на възстановяване суми.
Член 95
Възстановяване на обезщетения в натура, предоставяни при здравно осигуряване и осигуряване за майчинство на пенсионери и членове на техните семейства, които нямат право на обезщетения съгласно законодателството на държавата-членка, където пребивават
1. Сумата на обезщетенията в натура, предоставени съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от регламента, се възстановява от компетентните институции на институциите, които са предоставили въпросните обезщетения, на основата на еднократно плащане, което е възможно най-близко по размер до действително направените разходи.
2. Размерът на еднократното плащане се определя чрез умножаване на средните годишни разходи за пенсионер по средния годишен брой на пенсионерите, които следва да бъдат взети предвид, и чрез намаляване на получения резултат с 20 %.
3. Необходимите коефициенти за изчисляване на посочената еднократна сума се определят, както следва:
а)
за всяка държава-членка, средните годишни разходи за пенсионер се получават чрез разделяне на годишните разходи за всички предоставени обезщетения в натура от институциите на съответната държава-членка на всички пенсионери, чиито пенсии са дължими съгласно законодателството на въпросната държава-членка по схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид и на членовете на техните семейства, на средния годишен брой на пенсионерите; схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид за целта, са посочени в приложение 9;
б)
при взаимоотношения между институциите на две държави-членки, средният годишен брой на пенсионерите, които следва да бъдат взети предвид, е равен на средния годишен брой на пенсионерите, посочени в член 28, параграф 2 от регламента, които, докато пребивават на територията на една от държавите-членки, имат право на обезщетения в натура за сметка на институцията на другата държава-членка.
4. Броят на пенсионерите, които следва да бъдат взети предвид в съответствие с параграф 3, алинея б), се определя по списък, който се води за целта от институцията по място на пребиваване въз основа на предоставени от компетентната институция документални доказателства за правата на съответните лица. В случай на спор, съответните институции представят съображенията си на Контролната комисия, предвидена в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане.
5. Административната комисия определя начините и реда за определяне на посочените в параграфи 3 и 4 фактори за изчисляване.
6. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други методи за оценка на подлежащите на възстановяване суми.
Прилагане на разпоредбите на член 63, параграф 2 от регламента
Член 96
Възстановяване на обезщетения в натура, предоставени по осигурителни схеми за трудови злополуки и професионални болести от институцията на една държава-членка за сметка на институцията на друга държава-членка
С оглед прилагане на разпоредбите на член 63, параграф 2 от регламента, разпоредбите на член 93 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Прилагане на разпоредбите на член 70, параграф 2 от регламента
Член 97
Възстановяване на изплатени обезщетения за безработица на безработни лица, които отиват в друга държава, за да търсят там заетост
1. Сумата на изплатените обезщетения съгласно разпоредбите на член 69 от регламента се възстановяват от компетентната институция на институцията, която е изплатила въпросните обезщетения, в съответствие с данните в счетоводните сметки на последната институция.
2. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави, могат:
-
след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други методи за определяне на подлежащите на възстановяване суми, по-специално еднократни плащания, или други методи за плащане, или
-
да премахнат възстановяването на разходи между институциите.
Възстановяване на семейни помощи, изплатени по член 73, параграф 2 и член 74, параграф 2 от регламента
Член 98
Членове на семейства на работници, субекти на френското законодателство, или на безработни лица, получаващи обезщетения за безработица съгласно френското законодателство
1. Действителната сума на семейните помощи, изплатени по силата на член 73, параграф 2 и член 74, параграф 2 от регламента, се възстановяват от компетентната френска институция на институцията, която е изплатила тези семейни помощи, както е показано в счетоводните сметки на последната институция.
2. Франция и всяка от другите държави-членки или компетентните органи на Франция и тези на другите държави-членки могат, по взаимна договореност, да предвидят възстановяване на еднократната сума на тези семейни помощи. В случай на възстановяване на еднократна сума, тази еднократна сума се определя чрез умножаване на средната годишна стойност на семейство по средния брой семейства, които трябва да бъдат взети предвид всяка година.
3. Факторите, необходими за изчисляването на споменатата еднократна сума, се определят съгласно следните правила:
а)
средната годишна стойност на семейство се получава за всяка държава-членка, като се раздели годишният разход за всички семейни помощи, изплатени от институциите на държавата-членка, на чиято територия членовете на семействата пребивават, спрямо общия брой членове на семействата на работници или безработни лица, които пребивават на територията на тази държава-членка на средния годишен брой на семействата, които имат право да получават обезщетения;
б)
средният годишен брой на семейства, който трябва да се вземе предвид, е равен на средния годишен брой на работниците, които са субекти на законодателството на компетентната държава, и когато е необходимо, на безработните лица, получаващи обезщетения за безработица за сметка на институция на тази компетентна държава, членовете на чиито семейства имат правото да получават семейни помощи, изплащани от институция на другата държава-членка, на чиято територия те пребивават.
4. Административната комисия, въз основа на доклад на Ревизионната комисия, предвиден в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане, постановява начините и процедурите за определяне на факторите за изчисление, посочени в параграф 3.
5. Франция и всяка от другите държави-членки или компетентните органи на Франция и всяка от другите държави-членки, могат да договорят въвеждането на други начини за определяне на еднократната сума, след като са получили становището на Административната комисия.
Общи разпоредби за възстановяването на разходи
Член 99
Административни разходи
Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат, в съответствие с разпоредбите на член 84, параграф 2, третото изречение от регламента, да се договорят за увеличаване на размера на обезщетенията, посочени в членове 93 до 98 от регламента за прилагане, с конкретен процент с оглед отчитане на административните разходи. Този процент може да е различен, в зависимост от съответните обезщетения.
Член 100
Забавени претенции
1. При уреждането на сметки между институциите на държавите-членки, институцията, която отговаря за плащанията, може да оставя без уважение претенциите за възстановяване на разходи за предоставени обезщетения през календарна година, която предшества с три години или повече датата на предявяване на тези претенции, независимо дали същите са предявени от орган за връзка или от институцията, която отговаря за плащанията в компетентната държава.
2. За претенциите във връзка с възстановяването на разходи под формата на еднократни плащания, тригодишният срок тече от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности на средните годишни разходи за обезщетения в натура, определени в съответствие с разпоредбите на членове 94 и 95 от регламента за прилагане.
Член 101
Справка за претенции
1. Съгласно разпоредбите на членове 36, 63, 70 и 75, параграф 2 от регламента, Административната комисия изготвя справка за претенциите за всяка календарна година.
2. Административната комисия може да предвиди подходящи проверки за проучването на необходимите статистически и счетоводни данни за изготвянето на предвидената в параграф 1 справка за претенции, по-специално, за да гарантира съответствието им с правилата, определени в дял 2.
3. Административната комисия взема решенията по настоящия член относно доклада на Ревизионната комисия, която го представя заедно със становище, като посочва мотивите, на които се основава това становище. Административната комисия определя методите на работа и състава на Ревизионната комисия.
Член 102
Функции на Ревизионната комисия - Процедура за възстановяване на парични средства
1. Ревизионната комисия:
а)
събира необходимите данни и организира необходимите изчисления за прилагането на разпоредбите на настоящия дял;
б)
представя на Административната комисия периодични счетоводни отчети за резултатите от прилагането на регламентите, по-конкретно от гледна точка на финансовия аспект;
в)
отправя всякакви полезни предложения до Административната комисия във връзка с разпоредбите на алинеи а) и б);
г)
представя на Административната комисия предложения по изпратените до нея съображения в съответствие с разпоредбите на член 94, параграф 4 и член 95, параграф 4 от регламента за прилагане;
д)
представя пред Административната комисия предложения във връзка с прилагането на разпоредбите на член 101 от регламента за прилагане;
е)
извършва цялата работа, проучвания или задачи по въпроси, за които е сезирана от Административната комисия.
2. Възстановяването на суми, предвидено в членове 36, 63, 70 и член 75, параграф 2 от регламента, се извършва от всички компетентни институции на дадена държава-членка в полза на институциите кредитори на друга държава-членка с посредничеството на органите, които са определени от компетентните органи на държавите-членки. Органите, чрез които е извършено възстановяване на парични средства, уведомяват Административната комисия за възстановените суми в сроковете и съобразно реда, определен от посочената комисия.
3. Когато подлежащите на възстановяване суми се определят въз основа на действителния размер на предоставените обезщетения според данните в счетоводните сметки на институциите, възстановяването за всяко календарно полугодие се извършва през следващото календарно полугодие.
4. Когато подлежащите на възстановяване суми се определят на основата на еднократно плащане, възстановяването се извършва за всяка календарна година; в такъв случай институциите извършват авансови плащания към институциите кредитори на първо число от всяко календарно полугодие в съответствие с процедурата, определена от Административната комисия.
5. Компетентните органи на две или повече държави-членки могат да се договарят за други срокове за възстановяването на суми или за други процедури за извършване на авансовите плащания.
Член 103
Съставяне на статистически и счетоводни данни
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки за прилагането на разпоредбите на настоящия дял, по-специално на онези от тях, които изискват съставянето на статистически или счетоводни данни.
Член 104
Вписване в приложение 5 на споразумения за възстановяване на парични средства между държави-членки или между компетентните органи на държавите-членки
1. Разпоредбите, които са сходни с разпоредбите на член 36, параграф 3, член 63, параграф 3 и член 70, параграф 3 от регламента, и член 93, параграф 6, член 94, параграф 6 и член 95, параграф 6 от регламента за прилагане, и които са действащи в деня преди влизането в сила на регламента, продължават да се прилагат при условие, че са включени в приложение 5 към регламента за прилагане.
2. Разпоредбите, които са сходни с разпоредбите, посочени в параграф 1 и които, с оглед на взаимоотношенията между две или повече държави-членки, ще се прилагат след влизането в сила на регламента, се вписват в приложение 5 към регламента за прилагане. Същото важи за договорените разпоредби съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 2 от регламента за прилагане.
Разходи за административни проверки и медицински прегледи
Член 105
1. Извършените разходи за административни проверки и медицински прегледи, наблюдения, лекарски прегледи и проверки от всякакво естество, необходими за отпускането, предоставянето или преразглеждането на обезщетения, се възстановяват от институцията, за сметка на която са извършени, на институцията, която е отговаряла за тях, въз основа на прилаганите такси от последно споменатата институция.
2. Въпреки това, две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат да се договарят за други начини за възстановяване на парични средства, по-специално под формата на еднократни плащания, или могат да премахват изискването за възстановяване на разходи между институциите.
Такива споразумения се вписват в приложение 5 към регламента за прилагане. Действащите споразумения в деня преди влизането в сила на регламента продължават да се прилагат при условие, че са включени в споменатото приложение.
Общи разпоредби за изплащането на парични обезщетения
Член 106
Компетентните органи на всяка държава-членка уведомяват Административната комисия, в допустимите срокове и съобразно реда, определен от Комисията, за размера на изплатените парични обезщетения от институциите, попадащи под тяхна юрисдикция, на получатели, които пребивават или имат престой на територията на която и да е друга държава-членка.
Член 107
Конвертиране на валути
1. По смисъла на разпоредбите, изброени по-долу, превръщането на сумите, посочени в различни национални валути, се извършва по официалните номинални стойности, декларирани от националните валутни органи и признати от Международния валутен фонд:
а)
разпоредби на регламент: член 12, параграфи 2, 3 и 4, последно изречение от член 19, параграф 1, алинея б), член 22, параграф 1, ii), последно изречение, член 25, параграф 1, алинея б), предпоследно изречение, член 41, параграф 1, алинеи в) и г), член 46, параграфи 3 и 4, член 50, член 52, алинея б), последно изречение, член 55, параграф 1, ii), последно изречение, член 57, параграф 3, алинея в), член 60, параграф 1, алинея в), член 60, параграф 2, алинея б), член 70, параграфи 1 и 2 и член 71, параграф 1, алинея б), ii), предпоследното изречение;
б)
разпоредбите на регламент за прилагане: член 34, член 101, параграф 1, член 102, параграф 1, алинея б), член 119, параграф 2.
2. В случаите, които не попадат в приложното поле на параграф 1, превръщането се извършва по обменен курс, който действително се прилага по време на извършване на плащането.
ДЯЛ VI
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 108
Доказване на статут на сезонен работник
За да докаже, че е сезонен работник, работникът, включен в приложното поле на член 1, алинея в) от регламента, следва да представи договора си за заетост, подпечатан от службите по заетостта на държавата-членка, на чиято територия е отишъл да работи или е работил, или друг документ, подпечатан от тези служби, удостоверяващ сезонния характер на работата му.
Член 109
Споразумение за плащане на вноски
Работодателят, който няма място на дейност в държавата-членка, на чиято територия работникът е нает на работа, може да се споразумее с работника той да поеме задълженията на работодателя по отношение на плащането на вноски.
Работодателят уведомява компетентната институция или, при необходимост, институцията, която е определена от компетентния орган на въпросната държава-членка, за всяко такова споразумение.
Член 110
Взаимна административна помощ във връзка с възстановяването на обезщетения, които не са били дължими
Ако институцията на държава-членка, която е предоставила обезщетения, възнамерява да заведе дело срещу лице, което е получило обезщетения, които не са му били дължими, институцията по място на пребиваване на въпросното лице или институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия пребивава това лице, оказва съдействие на първата институция.
Член 111
Възстановяване на недължими плащания от институции за социално осигуряване и искания от спомагателни органи
1. Ако при отпускането или преразглеждането на обезщетения за инвалидност, старост или смърт (пенсии) съгласно разпоредбите на глава 3 на дял III от регламента, институцията на държава-членка е изплатила на получателя на обезщетения сума над тази, на която той има право, тази институция може да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на съответните обезщетения на въпросния получател, да приспадне надплатената сума от просрочените суми, които изплаща на същия получател. Последната институция превежда приспадната сума на институцията кредитор. Когато надплатената сума не може да бъде приспадната от просрочени плащания, се прилагат разпоредбите на параграф 2.
2. Когато институцията на дадена държава-членка е изплатила на получател на обезщетение сума над тази, на която той има право, тази институция може, при условията и в сроковете, определени от прилаганото от нея законодателство, да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на обезщетения на въпросния получател, да приспадне надплатената сума от сумите, които изплаща на същия получател. Последната институция извършва приспадането при условията и в сроковете, предвидени за такова прихващане от прилаганото от нея законодателство, все едно, че сумите са надплатени от нея и превежда приспадната сума на институцията кредитор.
3. Когато лице, за което се прилагат разпоредбите на регламента, е получило помощи на територията на държава-членка през период, през който е имало право на обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, органът, който е оказал съдействие, ако има законово право да изисква обратно дължимите обезщетения на въпросното лице, може да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на обезщетения в полза на това лице, да приспадне сумата, изплатена за подпомагане, от сумите, които последната институция изплаща на същото лице.
Когато член на семейството на лице, за което се прилагат разпоредбите на регламента, е получил подпомагане на територията на държава-членка през период, през който въпросното лице е имало право на обезщетения за съответния член на семейството съгласно законодателството на друга държава-членка, органът, който е оказал подпомагането, ако има законово право да изисква обратно дължимите обезщетения на въпросното лице за съответния член на семейството, може да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на такива обезщетения в полза на това лице, да приспадне сумите, изплатени за подпомагане, от сумите, които последната институция изплаща на същото лице за съответния член на семейството.
Институцията, която отговаря за плащанията, извършва приспадането при условията и в сроковете, предвидени за такова прихващане от прилаганото от нея законодателство, и превежда приспадната сума на органа кредитор.
Член 112
Когато дадена институция, пряко или чрез друга институция, е извършила недължими плащания, чието възстановяване е станало невъзможно, в крайна сметка въпросните суми остават за сметка на първата институция, освен когато недължимото плащане е било в резултат от измама.
Член 113
Възстановяване на предоставени, но недължими обезщетения в натура на работници в сферата на международния транспорт
1. Ако правото на обезщетения в натура не бъде признато от компетентната институция, предоставените обезщетения в натура на работник в сферата на международния транспорт от институцията по място на престой по силата на презумпцията по член 20, параграф 2 или член 62, параграф 2 от регламента за прилагане, се възстановява от компетентната институция.
2. Извършените разходи от институцията по място на престой по отношение на всеки работник в сферата на международния транспорт, който преди това не е подавал молба до институцията по място на престой и няма право на обезщетения в натура, но въпреки това е получил обезщетения в натура при представяне на завереното заявление, посочено в член 20, параграф 2 или член 62, параграф 2 от регламента за прилагане, се възстановяват от институцията, която е посочена като компетентна във въпросното заверено заявление, или от всяка друга институция, определена за целта от компетентния орган на съответната държава-членка.
3. Компетентната институция или посочената като компетентна институция, в случая, предвиден в параграф 2, или определената за целта институция дебитира сметката на получателя на обезщетение със стойността на предоставените му, но недължими обезщетения в натура. Въпросната институция уведомява за тези дебитни операции Ревизионната комисия, посочена в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане, който изготвя справка за тях.
Член 114
Условни плащания на обезщетения в случаи на спорове относно приложимото законодателство или институцията, която следва да предоставя обезщетенията
В случай на спор между институциите или компетентните органи на две или повече държави-членки относно приложимото законодателство съгласно разпоредбите на дял II от регламента или коя институция следва да предоставя обезщетенията на съответното лице, което при отсъствие на спор би могло да претендира за обезщетения, лицето условно получава обезщетенията, предвидени от законодателството, което се прилага от институцията по място на пребиваване или, ако съответното лице не пребивава на територията на една от заинтересованите държави-членки, обезщетенията, предвидени от законодателството, което се прилага от институцията, до която първо е подадена неговата молба.
Член 115
Процедури за извършване на медицински прегледи в държава-членка, различна от компетентната държава
Институцията по място на престой или място на пребиваване, която съгласно разпоредбите на член 87 от регламента е длъжна да извърши медицински преглед, извършва това в съответствие с процедурите, определени от прилаганото от нея законодателство.
При отсъствие на такива процедури, тя отправя запитване до компетентната институция за информация относно процедурите, които следва да се приложат.
Член 116
Споразумения за възстановяването на вноски
1. Сключените споразумения съгласно разпоредбите на член 92, параграф 2 от регламента се вписват в приложение 5 към регламента за прилагане.
2. Сключените споразумения за прилагането на разпоредбите на член 51 от Регламент № 3 продължават да се прилагат при условие, че са включени в приложение 5 към регламента за прилагане.
Член 117
Обработка на данни
1. Една или повече държави-членки, или техните компетентни органи, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да адаптират за обработка на данни образците на удостоверения, заверените заявления, декларациите, молбите и други документи, заедно с операциите и начините за предаване на данните, предвидени за прилагането на регламента и регламента за прилагане.
2. Когато постигнатото развитие в обработката на данни в държавите-членки позволява това, Административната комисия предприема необходимите проучвания за стандартизация и въвеждане в обща употреба на методите за корекция съгласно разпоредбите на параграф 1.
ДЯЛ VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 118
Преходни разпоредби относно пенсиите
1. Молбите за пенсии, които не са били още отпуснати преди влизането в сила на регламента, подлежат на двойно изплащане:
-
за периода преди тази дата, в съответствие с разпоредбите на регламент № 3,
-
за периода, започващ от тази дата, в съответствие с разпоредбите на регламента.
2. Молба за обезщетение за инвалидност, старост или за преживели наследници, представени на институция към датата на влизане в сила на регламента, автоматично налагат преоценка на обезщетенията, които са били отпуснати за същия случай преди тази дата от институцията или институциите на една или повече от другите държави-членки, в съответствие с разпоредбите на регламента.
Член 119
Преходни разпоредби, свързани със семейните обезщетения
1. Правата, посочени в член 94, параграф 9 от регламента, са тези, от които се ползват работниците по отношение на членовете на техните семейства, даващи право на семейни обезщетения, при ставка и в границите, приложими в деня, предхождащ деня на влизане в сила на регламента, по член 41 или на Регламент № 3 приложение Г, на член 20 или на приложение 1 към Регламент 36/63/ЕИО на Съвета от 2 април 1963 г. за социалното осигуряване на пограничните работници (4).
2. При условие, че сумата на семейните обезщетения, посочени в параграф 1, е по-висока от сумата на семейните помощи, които биха били дължими по член 73, параграф 2 от регламента, компетентната френска институция е отговорна да осигури тяхното изплащане на работника или пряко на членовете на неговото семейство по мястото им на пребиваване или по отношение на децата, даващи право на тези обезщетения.
3. Когато семейни обезщетения трябва да се изплащат по член 73, параграф 2 от регламента, институцията по място на пребиваване на членовете на семейството трябва да осигури изплащането на тези помощи в съответствие с разпоредбите на законодателството, което прилага, при условие, че те се възстановяват от компетентната френска институция.
4. В двустранните отношения между заинтересованите държави-членки, процедурата за прилагането на настоящия член се определя от тези държави-членки или компетентните органи на тези държави.
Член 120
Допълващи споразумения за прилагане
1. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат, когато е необходимо, да сключват споразумения, които имат за цел да допълнят административната процедура за прилагане на регламента. Тези споразумения се изброяват в приложение 5 към регламента за прилагане.
2. Споразумения, подобни на посочените в параграф 1, които са в сила в деня, предхождащ деня на влизане в сила на регламента за прилагане, продължават да се прилагат при условие, че те са включени в приложение 5 към регламента за прилагане.
Член 121
Характер и изменение на приложенията
1. Приложенията към регламента за прилагане представляват неразделна част от него.
2. Тези приложения могат да бъдат изменяни с регламент на Съвета, приет по предложение на Комисията, по искане на държава-членка или съответни държави-членки или техните компетентни органи след получаване на становището на Административната комисия.
3. Приложение V към регламента, част „Б Германия“, се допълва със следния текст:
„7.
За целите на регламента, еднократната сума на вноските към разходите за раждане, предоставяни съгласно германското законодателство на членовете на семействата на работниците, безработните лица, пенсионерите и претендиращите пенсия, се считат за обезщетения в натура.“
Член 122
Влизане в сила на регламента за прилагане
Регламентът за прилагане влиза в сила на първия ден от седмия месец след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 1972 година.