RÅDETS DIREKTIV af 24. juni 1988 om gennemførelse af Traktatens artikel 67 (88/361/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE
FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 69 og artikel 70, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter høring af Det Monetære Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
I henhold til Traktatens artikel 8A indebærer det indre marked et område uden indre grænser, hvori kapitalens frie bevægelighed er sikret med forbehold af Traktatens øvrige bestemmelser;
medlemsstaterne skal kunne træffe de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på at regulere likviditeten i banksektoren, og disse foranstaltninger skal være begrænset til virkeliggørelsen af dette mål;
medlemsstaterne skal om fornødent kunne træffe foranstaltninger, der midlertidigt og inden for rammerne af egnede fællesskabsprocedurer hindrer kortfristede kapitalbevægelser, der, selv uden større afvigelser i de grundliggende økonomiske faktorer, kan skabe alvorlige forstyrrelser i deres penge- og valutapolitik;
af klarhedshensyn bør det præciseres, hvorledes de overgangsforanstaltninger med hensyn til kapitalbevægelser, der ved Tiltrædelsesakten af 1985 blev vedtaget til fordel for Kongeriget Spanien og Republikken Portugal, finder anvendelse inden for den ordning, der indføres ved nærværende direktiv;
Kongeriget Spanien og Republikken Portugal kan i henhold til henholdsvis artikel 61 til 66 og 222 til 232 i Tiltrædelsesakten af 1985 udskyde liberaliseringen af visse kapitalbevægelser uanset de forpligtelser, der blev fastsat ved første direktiv af 11. maj 1960 til gennemførelse af Traktatens artikel 67 (3), senest ændret ved direktiv 86/566/EØF (4); i direktiv 86/566/EØF er der ligeledes foreskrevet anvendelse af en overgangsordning til fordel for disse to medlemsstater, for så vidt angår deres forpligtelser til liberalisering af kapitalbevægelser; disse to medlemsstater bør inden for samme frister og med samme økonomiske begrundelse kunne udskyde opfyldelsen af de nye liberaliseringsforpligtelser, der fastsættes ved nærværende direktiv;
Den Hellenske Republik og Irland befinder sig, omend i forskellig grad, i en vanskelig situation som følge af betalingsbalanceproblemer og en stor udlandsgæld; en øjeblikkelig, fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelser for disse to medlemsstaters vedkommende ville vanskeliggøre videreførelsen af de bestræbelser, de har udfoldet for at forbedre deres betalingsbalancesituation og styrke deres finansielle systems evne til at tilpasse sig de krav, de stilles på et finansielt integreret marked i Fællesskabet; i overensstemmelse med Traktatens artikel 8 C bør der under hensyn til deres særlige situation indrømmes disse to medlemsstater længere frister for opfyldelse af de forpligtelser, der følger af nærværende direktiv;
en fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelserne kan i nogle medlemsstater, herunder særlig i grænseområder, forårsage vanskeligheder på markedet for ejendomme, der ikke er helårsboliger; eksisterende national lovgivning om erhvervelse af sådanne ejendomme bør ikke berøres af gennemførelsen af dette direktiv;
den frist, der er sat for gennemførelsen af dette direktiv, bør udnyttes med henblik på at sætte Kommissionen i stand til at fremlægge forslag til fjernelse eller nedsættelse af de risici for forvridninger, skatteunddragelse og omgåelse af skattereglerne, der skyldes forskelligheder i de nationale ordninger for beskatning, og at gøre det muligt for Rådet at tage stilling til sådanne forslag;
i overensstemmelse med Traktatens artikel 70, stk. 1, skal Fællesskabet bestræbe sig på at nå den størst mulige liberalisering inden for kapitalbevægelser mellem valutaindlændinge i medlemsstaterne og valutaindlændinge i tredjelande;
omfattende kortfristede kapitalbevægelser fra eller til tredjelande kan forårsage alvorlig forstyrrelse i medlemsstaternes monetære eller finansielle forhold eller medføre alvorlige spændinger på valutamarkederne; en sådan udvikling kan blive til skade for sammenhængen inden for Det Europæiske Monetære System, det indre markeds funktion og den gradvise gennemførelse af Den Økonomiske og Monetære Union; der må derfor skabes de fornødne betingelser for en samordnet indsats for medlemsstaternes side, såfremt en sådan måtte vise sig nødvendig;
dette direktiv træder i stedet for Rådets direktiv 72/156/EØF af 21. marts 1972 om regulering af de internationale pengestrømme og neutralisering af deres uønskede virkninger på den interne likviditet (5); direktiv 72/156/EØF bør derfor ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne ophæver de restriktioner for kapitalbevægelser, der finder sted mellem valutaindlændige i medlemsstaterne, medmindre andet er fastsat i nedenstående bestemmelser. For at lette gennemførelsen af dette direktiv, klassificeres kapitalbevægelserne efter nomenklaturen i
bilag I.
2. Overførsler i tilknytning til kapitalbevægelser foregår under samme valutabetingelser som dem, der gælder for betalinger i forbindelse med løbende transaktioner.
Artikel 2
Medlemsstaterne underretter senest ved foranstaltningernes ikrafttræden Centralbankchefkomitéen og Det Monetære Udvalg samt Kommissionen om de foranstaltninger til regulering af likviditeten i banksektoren, der har en specifik virkning på kreditinstitutters kapitaltransaktioner med
valutaudlændige.
Disse foranstaltninger skal begrænses til, hvad der er nødvendigt med henblik på regulering af den indenlandske monetære situation. Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen afgiver udtalelse herom til Kommissionen.
Artikel 3
1. I tilfælde af, at kortfristede kapitalbevægelser af usædvanligt omfang fører til kraftige spændinger på valutamarkederne og skaber alvorlige forstyrrelser i en medlemsstats penge- og valutapolitik, bl.a. med betydelige udsving i den indenlandske likviditet til følge, kan Kommissionen efter høring af Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen give denne medlemsstat tilladelse til i forbindelse med de kapitalbevægelser, der er opført i bilag II, at iværksætte beskyttelsesforanstaltninger, for hvilke de nærmere betingelser fastlægges af Kommissionen.
2. Den pågældende medlemsstat kan i særligt hastende tilfælde selv træffe de ovennævnte beskyttelsesforanstaltninger, såfremt dette er nødvendigt. Kommissionen og de øvrige medlemsstater skal underrettes om disse foranstaltninger senest på tidspunktet for deres ikrafttræden. Kommissionen træffer efter høring af Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen beslutning om, hvorvidt den pågældende medlemsstat kan opretholde disse foranstaltninger, eller om den skal ændre eller ophæve dem.
3. De beslutninger, som Kommissionen træffer i henhold til stk. 1 og 2, kan tilbagekaldes eller ændres af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
4. Varigheden af de beskyttelsesforanstaltninger, der træffes i medfør af nærværende artikel, må ikke overstige seks måneder.
5. Rådet undersøger inden den 31. december 1992 på grundlag af en rapport fra Kommissionen og efter udtalelse fra Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen, om bestemmelserne i denne artikel fortsat, i princippet og med hensyn til den nærmere udformning, er i overensstemmelse med de behov, som de skulle opfylde.
Artikel 4
Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger, der er tvingende nødvendige for at imødegå overtrædelser af deres love og forskrifter, især på skatteområdet eller inden for tilsynet med penge- og finansieringsinstitutter, og at de af administrative eller statistiske hensyn kan fastlægge procedurer for anmeldelse af kapitalbevægelser.
Iværksættelsen af sådanne foranstaltninger og procedurer må ikke resultere i, at kapitalbevægelser, der foretages i overensstemmelse med fællesskabsretlige bestemmelser, forhindres.
Artikel 5
For Kongeriget Spanien og Republikken Portugal finder de bestemmelser vedrørende kapitalbevægelser, der er fastsat i Tiltrædelsesakten af 1985, anvendelse som anført i bilag III
på grundlag af den nomenklatur for kapitalbevægelser, der er anført i bilag I.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for senest den 1. juli 1990 at efterkomme dette direktiv. De underretter omgående Kommissionen herom. De giver ligeledes senest ved foranstaltningernes ikrafttræden underretning om enhver ny foranstaltning eller ændring af de bestemmelser vedrørende de kapitalbevægelser, der er opført i bilag I.
2. Kongeriget Spanien og Republikken Portugal kan, med forbehold for disse to staters vedkommende af artikel 61 til 66 og 222 til 232 i Tiltrædelsesakten af 1985, ligesom
Den Hellenske Republik og Irland midlertidigt opretholde restriktioner for de kapitalbevægelser, der er opført i bilag IV, på de betingelser og inden for de frister, der er fastsat i nævnte bilag.
Såfremt Republikken Portugal eller den Hellenske Republik inden udløbet af fristen for liberalisering af de kapitalbevægelser, der er opført i liste III og IV i bilag IV, skønner, at de ikke er i stand til at foretage denne liberalisering, navnlig på grund af betalingsbalancevanskeligheder eller en utilstrækkelig grad af tilpasning af det nationale finansielle system, foretager Kommissionen på anmodning af en af disse medlemsstater og i samarbejde med Det Monetære Udvalg en undersøgelse af den pågældende medlemsstats økonomiske og finansielle situation. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse foreslår Kommissionen Rådet, at dette for alle eller en del af de omhandlede kapitalbevægelser forlænger den fastsatte frist for deres liberalisering. Denne forlængelse kan ikke overstige tre år. Rådet træffer afgørelse efter fremgangsmåden i Traktatens artikel 69.
3. Kongeriget Belgien og Storhertugdømmet Luxembourg kan midlertidigt opretholde det dobbelte valutamarked på de betingelser og inden for den frist, der er fastsat i
bilag V.
4. Eksisterende national lovgivning om erhvervelse af ejendomme, der ikke er helårsboliger, kan opretholdes, indtil Rådet vedtager yderligere bestemmelser på dette område i henhold til Traktatens artikel 69. Nærværende bestemmelse berører ikke gyldigheden af andre fællesskabsretlige bestemmelser.
5. Kommissionen forelægger senest den 31. december 1988 Rådet forslag med henblik på fjernelse eller nedsættelse af de risici for forvridninger, skatteunddragelse og omgåelse af skattereglerne, der skyldes forskelligheden i de nationale ordninger for beskatningen af opsparing og kontrollen med deres anvendelse.
Rådet skal træffe afgørelse om Kommissionens forslag senest den 30. juni 1989. Alle skattemæssige bestemmelser af fællesskabskarakter skal i henhold til Traktaten vedtages med enstemmighed.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne bestræber sig på inden for den ordning, de anvender på overførsler i tilknytning til kapitalbevægelser med tredjelande, at nå samme grad af liberalisering som for de transaktioner, der finder sted med valutaindlændige i de øvrige medlemsstater, medmindre andet er fastsat i dette direktiv.
Bestemmelserne i første afsnit berører ikke anvendelsen over for tredjelande af nationale eller fællesskabsretlige regler, herunder eventuelle gensidighedsbetingelser, vedrørende etablering, præstering af finansielle tjenesteydelser og værdipapirers adgang til kapitalmarkederne.
2. Såfremt omfattende kortfristede kapitalbevægelser fra eller til tredjelande skaber alvorlige forstyrrelser for medlemsstaternes eller flere af disses interne eller eksterne monetære eller finansielle forhold eller medfører alvorlige spændinger i valutaforbindelserne inden for Fællesskabet eller mellem Fællesskabet og tredjelandene, holder medlemsstaterne samråd om de foranstaltninger, der kan træffes for at overvinde de opståede vanskeligheder. Dette samråd finder sted i Centralbankchefkomitéen og Det Monetære Udvalg på Kommissionens eller en medlemsstats initiativ.
Artikel 8
Det Monetære Udvalg foretager mindst en gang om året en undersøgelse af situationen med hensyn til kapitalens frie bevægelighed, således som den følger af gennemførelsen af dette direktiv. Denne undersøgelse omfatter de interne foranstaltninger til regulering af kreditten samt kapital- og pengemarkedet, der kan have en særlig indvirkning på de internationale kapitalbevægelser samt alle de øvrige elementer, der er omhandlet i dette direktiv. Udvalget aflægger rapport til Kommissionen om resultatet af denne undersøgelse.
Artikel 9
Første direktiv af 11. maj 1960 og direktiv 72/156/EØF ophæves med virkning fra den 1. juli 1990.
Artikel 10
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 24. juni 1988.
31988L0361
L 178/5
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юни 1988 година
за прилагане на член 67 от Договора
(88/361/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 69 и член 70, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, внесено след консултация с Паричния комитет (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че според член 8а от Договора вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на капитали, без да засяга другите разпоредби на Договора,
като има предвид, че държавите-членки следва да имат възможност да предприемат нужните мерки за регулиране на ликвидността на банките; като има предвид, че тези мерки следва да се ограничават само до постигането на тази конкретна цел,
като има предвид, че при нужда държавите-членки следва да имат възможност да предприемат мерки за ограничаване, временно и в рамките на подходящи процедури на Общността, краткосрочните движения на капитали, които могат сериозно да накърнят осъществяването на тяхната парична политика и политиката им по отношение на обменните курсове, дори и ако липсва видимо различие в икономическата основа,
като има предвид, че в интерес на прозрачността е целесъобразно в съответствие с тази директива да бъде посочен обхватът на преходните мерки, приети в полза на Кралство Испания и Португалската република с Акта за присъединяване от 1985 г. в областта на движенията на капитали,
като има предвид, че при условията на членове от 61 до 66 и членове от 222 до 232, съответно, от Акта за присъединяване от 1985 г. Кралство Испания и Португалската република могат да отложат либерализирането на отделни движения на капитали като изключение от задълженията, изложени в Първата директива на Съвета от 11 май 1960 г. за прилагане на член 67 от Договора (3), последно изменена с Директива 86/566/ЕИО (4); като има предвид, че Директива 86/566/ЕИО също предвижда прилагането на режим за преходни правила, които се прилагат в полза на тези две държави-членки във връзка със задълженията им да либерализират движенията на капитали; като има предвид, че е целесъобразно тези две държави-членки да имат възможност да отложат изпълнението на новите задължения за либерализиране, които произтичат от настоящата директива,
като има предвид, че Република Гърция и Ирландия са изправени, макар и до различна степен, пред трудни ситуации, свързани с платежния баланс, и високо равнище на външна задлъжнялост; като има предвид, че незабавното и пълно либерализиране на движенията на капитали от страна на тези две държави-членки ще ги затрудни да продължат прилагането на мерките, които са предприели, за да подобрят външната си позиция и да засилят способността на своите финансови системи да се приспособят към изискванията на интегрирания финансов пазар в Общността; като има предвид, че в съответствие с член 8в от Договора и с оглед на особените обстоятелства в тези две държави-членки е уместно да им бъде дадено още време, за да изпълнят задълженията, произтичащи от настоящата директива,
като има предвид, че доколкото пълното либерализиране на движенията на капитали в някои държави-членки и особено в граничните райони може да доведе до трудности на пазара за втори жилища; като има предвид, че действащото национално законодателство, което регулира тези продажби, не трябва да бъде засегнато от влизането в сила на настоящата директива;
като има предвид, че периодът за въвеждане на настоящата директива в сила следва да се използва, за да се даде възможност на Комисията да представи предложения за премахването или намаляването на рисковете от нарушаване, избягване на данъчно облагане и неплащане на данъци, които произтичат от различията в националните системи за данъчно облагане, и Съветът да има възможност да изрази становище по тези предложения,
като има предвид, че в съответствие с член 70, параграф 1 от Договора Общността полага усилия за постигане на възможно най-висока степен на либерализиране по отношение на движението на капитали между нейните граждани и тези от трети страни,
като има предвид, че големите по обем краткосрочни движения на капитали до и от трети страни сериозно могат да накърнят паричното или финансовото положение на държавите-членки или да причинят сериозни сътресения на валутните пазари; като има предвид, че такива тенденции могат да накърнят единството на Европейската парична система, доброто функциониране на вътрешния пазар и постепенното изграждане на икономическия и валутен съюз; като има предвид, че поради това е уместно да се създадат условия за съгласувани действия от страна на държавите-членки, когато това е необходимо,
като има предвид, че настоящата директива заменя Директива 72/156/ЕИО на Съвета от 21 март 1972 г. относно регулирането на международните капиталови потоци и неутрализирането на нежеланото въздействие върху вътрешната ликвидност (5); като има предвид, че Директива 72/156/ЕИО съответно трябва да бъде отменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Без да се засягат следните разпоредби, държавите-членки премахват ограниченията относно движението на капитали между лица, които живеят в държавите-членки. За да се улесни прилагането на настоящата директива, движението на капитали се категоризира в съответствие с номенклатурата в приложение I.
2. Преводите, свързани с движения на капитали, се извършват при същите условия на обменния курс както преводите за плащания по текущите сделки.
Член 2
Държавите-членки нотифицират Комитета на управителите на централните банки, Паричния комитет и Комисията най-късно до датата на влизането им в сила за актовете за регулиране на ликвидността на банките, които имат специално отражение върху капиталовите сделки на кредитните институции с чуждестранни лица.
Тези актове се ограничават до нужното за целите на националното парично регулиране. Паричният комитет и Комитетът на управителите на централните банки представят на Комисията становищата си по този въпрос.
Член 3
1. Когато краткосрочни движения на капитали с особено голям обем създават голямо напрежение на валутните пазари и водят до сериозни сътресения при осъществяването на паричните и валутните политики на държавите-членки, които се изразяват по-конкретно в силни колебания на вътрешната ликвидност, след консултации с Паричния комитет и с Комитета на управителите на централните банки Комисията може да разреши на тази държава-членка да предприеме по отношение на движенията на капитали в приложение II защитни мерки при условия и подробности, определени от Комисията.
2. Съответната държава-членка може, ако е необходимо, в неотложни случаи сама да предприеме посочените по-горе защитни мерки. Комисията и другите държави-членки се информират за подобни мерки най-късно до датата на влизането им в сила. След консултации с Паричния комитет и с Комитета на управителите на централните банки Комисията решава дали съответната държава-членка може да продължи да прилага тези мерки, или трябва да ги измени или отмени.
3. Решенията на Комисията съгласно параграфи 1 и 2 могат да бъдат отменени или изменени от Съвета, който действа с квалифицирано мнозинство.
4. Срокът на прилагане на защитните мерки, предприети в съответствие с настоящия член, не може да бъде по-дълъг от шест месеца.
5. Съветът проучва преди 31 декември 1992 г. на основата на доклад от Комисията и след излагане на становище на Паричния комитет и Комитета на управителите на централните банки, дали разпоредбите на настоящия член все още са уместни с оглед на техните принципи и подробности и във връзка с изискванията, на които те са предназначени да отговорят.
Член 4
Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да предприемат всички необходими мерки, inter alia, за да предотвратят нарушаването на техните законови и подзаконови разпоредби, по-специално в областта на данъчното облагане и финансовия надзор върху финансовите институции, или да определят процедури за деклариране на движенията на капитали за нуждите на административната или статистическата информация.
Прилагането на тези мерки и процедури не може да има за последица възпрепятстването на движенията на капитали, които се извършват в съответствие с правото на Общността.
Член 5
По отношение на Кралство Испания и Португалската република в съответствие с номенклатурата на движенията на капитали в приложение I обхватът на разпоредбите на Акта за присъединяване от 1985 г. в областта на движението на капитали се определя според приложение III.
Член 6
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 юли 1990 г. Те незабавно информират Комисията за това. Те също оповестяват, най-късно до датата на влизането ѝ в сила, всяка нова мярка или изменение на разпоредбите, които регулират движенията на капитали, изброени в приложение I.
2. Кралство Испания и Португалската република, като за тези две държави не се засягат членове от 61 до 66 и членове от 222 до 232 от Акта за присъединяване от 1985 г., както и Република Гърция и Ирландия могат временно да продължат да прилагат ограниченията на движенията на капитали, изброени в приложение IV, при спазване на условията и сроковете, определени в същото приложение.
Ако преди изтичането на срока за либерализиране на движенията на капитали, посочени в списъци III и IV от приложение IV, Португалската република или Република Гърция счетат, че не са в състояние да продължат либерализирането, по-специално поради трудности, свързани с платежния баланс, или поради недостатъчната приспособеност на националната финансова система, Комисията, по искане на едната или другата от тези държави-членки, в сътрудничество с Паричния комитет прави преглед на икономическото и финансовото положение в съответната държава. На основата на резултатите от това проучване Комисията предлага на Съвета да удължи срока за либерализиране на всички или някои от посочените движения на капитали. Съветът действа в съответствие с процедурата, определена в член 69 от Договора.
3. Кралство Белгия и Великото херцогство Люксембург могат временно да продължат да поддържат двойния валутен пазар при условията и в сроковете, определени в приложение V.
4. Действащите национални нормативни актове, които регулират покупките на втори жилища, могат да бъдат запазени, докато Съветът приеме по-нататъшни разпоредби в тази област в съответствие с член 69 от Договора. Тази разпоредба не засяга приложимостта на други разпоредби от правото на Общността.
5. Комисията представя на Съвета до 31 декември 1988 г. предложения за премахване или намаляване на рисковете от деформации, частично плащане и неплащане на данъците, свързани с различията в националните системи за данъчно облагане на спестяванията и за контрол върху прилагането на тези системи.
Съветът приема позиция по тези предложения на Комисията до 30 юни 1989 г. Всички данъчни разпоредби с общностен характер се приемат с единодушие в съответствие с договора.
Член 7
1. При регулирането на преводи, свързани с движенията на капитали до и от трети страни, държавите-членки полагат усилия, за да постигнат същата степен на либерализация като постигнатата при операции с местни лица от други държави-членки, при спазване на другите разпоредби от настоящата директива.
Разпоредбите на предходната алинея не засягат прилагането спрямо трети страни на националните правила или на правото на Общността, по-конкретно условията на взаимност, по отношение на операции, свързани с установяване, предоставяне на финансови услуги и допускане на ценни книжа до капиталовите пазари.
2. Когато големият обем на краткосрочни движения на капитали до и от трети страни сериозно нарушава вътрешното или външното парично или финансово положение на държавите-членки или на някои от тях, или поражда сериозно напрежение във валутните отношения с Общността или между Общността и трети страни, държавите-членки се консултират помежду си за мерките, които трябва да бъдат предприети, за да се противодейства на тези трудности. Консултацията се извършва в рамките на Комитета на управителите на централните банки и в Паричния комитет по инициатива на Комисията или на която и да е държава-членка.
Член 8
Паричният комитет проучва състоянието на свободното движение на капитали, достигнато в резултат на прилагането на настоящата директива, най-малко веднъж годишно. Обект на проучването са мерките, които са свързани с националното регулиране на кредитните, финансовите и паричните пазари, и могат да окажат конкретно влияние върху международните движения на капитали, както и върху всички други аспекти на директивата. Комитетът представя на Комисията доклад за резултатите от това проучване.
Член 9
Първа директива от 11 май 1960 г. и Директива 72/156/ЕИО се отменят считано от 1 юли 1990 г.
Член 10
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 24 юни 1988 година.