RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1467/97
af 7. juli 1997
om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104 C, stk. 14, andet afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det er nødvendigt at fremskynde og afklare gennemførelsen af den procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er fastsat i traktatens artikel 104 C for at imødegå uforholdsmæssigt store offentlige underskud og fremme en hurtig korrektion, hvis de alligevel opstår; denne forordnings bestemmelser, som har ovennævnte formål og er vedtaget i henhold til artikel 104 C, stk. 14, andet afsnit, udgør sammen med bestemmelserne i protokol nr. 5 til traktaten et nyt integreret regelsæt til gennemførelse af artikel 104 C;
(2)
stabilitets- og vækstpagten bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til styrkelse af forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og bæredygtig vækst, der bidrager til øget beskæftigelse;
(3)
stabilitets- og vækstpagten består af denne forordning, af Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 (3), som har til formål at styrke overvågningen af budgetstillinger samt at overvåge og samordne økonomiske politikker, og af Det Europæiske Råds resolution af 17. juni 1997 om stabilitets- og vækstpagten (4), hvori der i overensstemmelse med artikel D i traktaten om Den Europæiske Union fastlægges klare politiske retningslinjer med henblik på at gennemføre stabilitets- og vækstpagten strengt og rettidigt og især at tilslutte sig den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud, som alle medlemsstaterne har givet tilsagn om, samt at foretage de budgetkorrigerende indgreb, de skønner påkrævede for at opfylde målene i deres stabilitets- og konvergensprogrammer, så snart de råder over information, der indikerer en faktisk eller forventet væsentlig afvigelse fra denne mellemfristede budgetmålsætning;
(4)
i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) har medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 104 C en klar traktatfæstet forpligtelse til at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud; i henhold til nr. 5 i protokol nr. 11 til traktaten finder artikel 104 C, stk. 1, 9 og 11, ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase; den i artikel 109 E, stk. 4, fastsatte forpligtelse til at bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud gælder dog fortsat for Det Forenede Kongerige;
(5)
under henvisning til nr. 1 i protokol nr. 12 til traktaten har Danmark inden for rammerne af Edinburgh-beslutningen af 12. december 1992 meddelt, at det ikke vil deltage i tredje fase; i overensstemmelse med nr. 2 i nævnte protokol gælder artikel 104 C, stk. 9 og 11, derfor ikke for Danmark;
(6)
i tredje fase af ØMU'en er medlemsstaterne fortsat ansvarlige for deres nationale budgetpolitik inden for traktatens bestemmelser; medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med traktatens bestemmelser;
(7)
efterlevelse af den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud, som alle medlemsstaterne har givet tilsagn om, medvirker til at skabe de rette forudsætninger for prisstabilitet og varig vækst, der bidrager til øget beskæftigelse i samtlige medlemsstater, og giver dem mulighed for at klare normale konjunkturudsving, samtidig med at de holder underskuddet på deres offentlige finanser inden for referenceværdien på 3 % af BNP;
(8)
for at ØMU'en kan fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt, at konvergensen af den økonomiske og budgetmæssige udvikling i de medlemsstater, der har indført den fælles valuta, i det følgende benævnt »deltagende medlemsstater«, er stabil og holdbar; budgetdisciplin er nødvendig i tredje fase af ØMU'en for at sikre prisstabilitet;
(9)
i henhold til artikel 109 K, stk. 3, gælder artikel 104 C, stk. 9 og 11, kun for de deltagende medlemsstater;
(10)
det er nødvendigt at definere begrebet en exceptionel og midlertidig overskridelse af referenceværdien som omhandlet i artikel 104 C, stk. 2, litra a); Rådet bør i denne forbindelse bl. a. tage hensyn til Kommissionens flerårige budgetprognose;
(11)
i en kommissionsrapport efter artikel 104 C, stk. 3, skal der ligeledes tages hensyn til, om det offentlige underskud overstiger de offentlige investeringsudgifter, og til alle andre relevante faktorer, herunder medlemsstatens økonomiske situation og budgetsituation på mellemlang sigt;
(12)
der er behov for at fastlægge tidsfrister for gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre, at den gennemføres hurtigt og effektivt; det er i denne sammenhæng nødvendigt at tage hensyn til, at Det Forenede Kongeriges finansår ikke falder sammen med kalenderåret;
(13)
der er behov at specificere, hvordan de i artikel 104 C omhandlede sanktioner kan pålægges med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud;
(14)
styrket overvågning i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 og Kommissionens overvågning af budgetsituationen i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 2, skulle fremme en effektiv og hurtig gennemførelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud;
(15)
såfremt en deltagende medlemsstat undlader at træffe virkningsfulde foranstaltninger for at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud, skulle en samlet periode på højst ti måneder fra indberetningstidspunktet for de tal, der angiver eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud, til det i givet fald besluttes at pålægge sanktioner, på baggrund af ovenstående være både realistisk og hensigtsmæssig for at lægge pres på den pågældende deltagende medlemsstat, for at den træffer sådanne foranstaltninger; hvis proceduren således indledes i marts, vil det i givet fald føre til sanktioner i det kalenderår, hvor proceduren indledtes;
(16)
den pågældende medlemsstat burde have forudset Rådets henstilling om at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud eller de senere trin i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, da medlemsstaten vil have været advaret om forholdet; et uforholdsmæssigt stort underskud er en så alvorlig situation i tredje fase, at det kræver en hurtig indsats fra alle involverede;
(17)
det er hensigtsmæssigt at suspendere proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, hvis den pågældende medlemsstat træffer passende foranstaltninger til opfølgning af en henstilling efter artikel 104 C, stk. 7, eller et pålæg efter artikel 104 C, stk. 9, for at tilskynde medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger i overensstemmelse hermed; den periode, hvor proceduren suspenderes, bør ikke medregnes i den periode på højst ti måneder mellem indberetningstidspunktet, der angiver eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud, og pålæggelsen af sanktioner; det er hensigtsmæssigt straks at genoptage den suspenderede procedure, hvis de påtænkte foranstaltninger ikke iværksættes, eller hvis de iværksatte foranstaltninger viser sig at være utilstrækkelige;
(18)
for at sikre, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i tilstrækkelig grad virker imødegående, bør det kræves, at den pågældende deltagende medlemsstat foretager en ikke-rentebærende deponering af en passende størrelse, hvis Rådet beslutter at pålægge en sanktion;
(19)
fastlæggelse af sanktioner efter en fastsat skala bidrager til at fremme retssikkerheden; det er hensigtsmæssigt at fastsætte deponeringens størrelse i forhold til den pågældende deltagende medlemsstats BNP;
(20)
såfremt pålæggelsen af en ikke-rentebærende deponering ikke får den pågældende deltagende medlemsstat til at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud i tide, bør sanktionerne intensiveres; i så fald bør deponeringen konverteres til en bod;
(21)
den pågældende deltagende medlemsstats gennemførelse af passende foranstaltninger for at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud er det første skridt hen imod ophævelse af sanktionerne; væsentlige fremskridt med at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bør give mulighed for, at sanktionerne ophæves i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12; ophævelse af samtlige sanktioner bør kun finde sted, når det uforholdsmæssigt store underskud er fuldstændigt korrigeret;
(22)
Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (5), indeholder detaljerede regler for medlemsstaternes indberetning af budgetdata;
(23)
i overensstemmelse med artikel 109 F, stk. 8, skal henvisninger til Den Europæiske Centralbank (ECB) i tiden indtil oprettelsen af ECB forstås som henvisninger til Det Europæiske Monetære Institut, i de tilfælde hvor ECB ifølge traktaten har en rådgivende funktion -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT 1
DEFINITIONER OG VURDERINGER
Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter bestemmelser, der skal fremskynde og afklare proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, med det sigte at imødegå forekomsten af uforholdsmæssigt store offentlige underskud og, hvis de alligevel opstår, at fremme, at de korrigeres hurtigt.
2. I denne forordning forstås ved »deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der indfører den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten, og ved »ikke-deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta.
Artikel 2
1. Et offentligt underskud, der overstiger referenceværdien, anses for at være exceptionelt og midlertidigt i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 2, litra a), andet led, når overskridelsen er en følge af en usædvanlig begivenhed, der ligger uden for den pågældende medlemsstats kontrol, og som har en afgørende virkning på de samlede offentlige finanser, eller når overskridelsen er en følge af et alvorligt økonomisk tilbageslag.
Endvidere anses overskridelsen for at være midlertidig, hvis Kommissionens budgetprognoser viser, at underskuddet vil falde under referenceværdien, når den usædvanlige begivenhed eller det alvorlige økonomiske tilbageslag er ophørt.
2. Kommissionen skal ved udarbejdelsen af en rapport efter artikel 104 C, stk. 3, normalt kun anse en overskridelse af referenceværdien, der skyldes et økonomisk tilbageslag, for at være exceptionel, hvis der er et årligt fald i BNP i faste priser på mindst 2 %.
3. Når Rådet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 6, fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, tager det i sin generelle vurdering hensyn til den pågældende medlemsstats eventuelle bemærkninger om, at et årligt fald i BNP i faste priser, selv om det er mindre end 2 %, alligevel er exceptionelt i lyset af supplerende understøttende data, særlig vedrørende tilbageslagets pludselige indtræden eller det akkumulerede produktionstab i forhold til den historiske trend.
AFSNIT 2
FREMSKYNDELSE AF PROCEDUREN I FORBINDELSE MED UFORHOLDSMÆSSIGT STORE UNDERSKUD
Artikel 3
1. Inden for to uger efter Kommissionens vedtagelse af en rapport, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 3, afgiver Det Økonomiske og Finansielle Udvalg en udtalelse i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 4.
2. Kommissionen tager hensyn til den i stk. 1 nævnte udtalelse, og hvis den finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, forelægger den Rådet en udtalelse og en henstilling i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 5 og 6.
3. Inden for tre måneder efter de indberetningstidspunkter, der er fastsat i artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 3605/93, fastslår Rådet efter artikel 104 C, stk. 6, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. Fastslår Rådet i henhold til artikel 104 C, stk. 6, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, retter det samtidig henstillinger til den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 7.
4. Rådets henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7, fastsætter en frist på højst fire måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger. Rådets henstillinger fastsætter også en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder.
Artikel 4
1. Beslutter Rådet at offentliggøre sine henstillinger, når det i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 8, har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger, træffes denne beslutning straks efter udløbet af den frist, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i denne forordning.
2. Når Rådet vurderer, om dets henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7, er fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger, baserer det sin konstatering på de af regeringen i den pågældende medlemsstat offentligt meddelte beslutninger.
Artikel 5
En rådsbeslutning om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger til nedbringelse af underskuddet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 9, træffes inden for en måned efter, at Rådet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 8, har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger.
Artikel 6
Er betingelserne for at anvende artikel 104 C, stk. 11, opfyldt, pålægger Rådet sanktioner i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11. Enhver sådan beslutning træffes senest to måneder efter Rådets beslutning om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 9.
Artikel 7
Undlader en deltagende medlemsstat at efterkomme Rådets beslutninger efter artikel 104 C, stk. 7 og 9; træffes Rådets beslutning om at pålægge sanktioner efter artikel 104 C, stk. 11, inden for ti måneder fra indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr. 3605/93, jf. artikel 3, stk. 3, i nærværende forordning. Der anvendes en fremskyndet procedure i tilfælde af et bevidst planlagt underskud, som Rådet finder uforholdsmæssigt stort.
Artikel 8
Enhver rådsbeslutning om at intensivere sanktionerne i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, bortset fra konverteringen af deponeringen til bod i henhold til artikel 14 i denne forordning, træffes senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr 3605/93. Enhver rådsbeslutning om at ophæve nogle af eller alle rådsafgørelserne i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12, træffes snarest muligt og i hvert fald senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr. 3605/93.
AFSNIT 3
SUSPENSION OG OVERVÅGNING
Artikel 9
1. Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud suspenderes:
-
hvis den pågældende medlemsstat efterkommer henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7
-
hvis den pågældende deltagende medlemsstat efterkommer pålæg efter artikel 104 C, stk. 9.
2. Den periode, hvor proceduren suspenderes, medregnes hverken i den periode på ti måneder, der er nævnt i artikel 7, eller i den periode på to måneder, der er nævnt i artikel 6 i denne forordning.
Artikel 10
1. Kommissionen og Rådet overvåger gennemførelsen af de foranstaltninger:
-
som den pågældende medlemsstat træffer til opfølgning af henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7
-
som den pågældende deltagende medlemsstat træffer til opfølgning af pålæg efter artikel 104 C, stk. 9.
2. Hvis en deltagende medlemsstat ikke gennemfører foranstaltninger, eller hvis foranstaltningerne efter Rådets opfattelse viser sig at være utilstrækkelige, træffer Rådet straks en beslutning i henhold til henholdsvis artikel 104 C, stk. 9, eller artikel 104 C, stk. 11.
3. Hvis de faktiske data i henhold til forordning (EF) nr. 3605/93 viser, at en deltagende medlemsstat ikke har korrigeret et uforholdsmæssigt stort underskud inden for de frister, der er fastsat enten i henstillingerne efter artikel 104 C, stk. 7, eller i pålæggene efter artikel 104 C, stk. 9, træffer Rådet straks en beslutning i henhold til henholdsvis artikel 104 C, stk. 9, eller artikel 104 C, stk. 11.
AFSNIT 4
SANKTIONER
Artikel 11
Når Rådet beslutter et anvende sanktioner over for en deltagende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, kræves normalt en ikke-rentebærende deponering. Rådet kan beslutte at supplere deponeringen med de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 104 C, stk. 11, første og andet led.
Artikel 12
1. Når det uforholdsmæssigt store underskud skyldes manglende overholdelse af kriteriet vedrørende det offentlige underskuds procentdel i artikel 104 C, stk. 2 litra a), består den første deponering af en fast komponent svarende til 0,2 % af BNP og en variabel komponent svarende til en tiendedel af forskellen mellem underskuddet som en procentdel af BNP i det forudgående år og referenceværdien på 3 % af BNP.
2. Rådet vurderer derefter hvert af de følgende år, indtil afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, er ophævet, om den pågældende deltagende medlemsstat har truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets pålæg efter artikel 104 C, stk. 9. I forbindelse med denne årlige vurdering beslutter Rådet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, og med forbehold af artikel 13 i denne forordning at skærpe sanktionerne, medmindre den pågældende deltagende medlemsstat har efterkommet Rådets pålæg. Hvis der træffes beslutning om en yderligere deponering, skal denne svare til en tiendedel af forskellen mellem underskuddet som en procentdel af BNP i det forudgående år og referenceværdien på 3 % af BNP.
3. Den enkelte deponering, som omhandlet i stk. 1 og 2, kan ikke overstige en øvre grænse på 0,5 % af BNP.
Artikel 13
I overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, konverterer Rådet normalt en deponering til en bod, hvis det uforholdsmæssigt store underskud efter Rådets opfattelse ikke er blevet korrigeret to år efter beslutningen om at kræve, at den pågældende deltagende medlemsstat foretager en deponering.
Artikel 14
I overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12, ophæver Rådet de i artikel 104 C, stk. 11, første og andet led, omhandlede sanktioner i forhold til omfanget af den pågældende deltagende medlemsstats fremskridt med at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud.
Artikel 15
I overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12, ophæver Rådet alle udestående sanktioner, hvis afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, ophæves. Bod, der er pålagt i overensstemmelse med artikel 13 i denne forordning, tilbagebetales ikke til den pågældende deltagende medlemsstat.
Artikel 16
De deponeringer, der er nævnt i artikel 11 og 12 i denne forordning, foretages hos Kommissionen. Renterne af deponeringerne og den bod, der er nævnt i artikel 13 i denne forordning, udgør andre indtægter som nævnt i traktatens artikel 201 og fordeles mellem de deltagende medlemsstater, der ikke har et uforholdsmæssigt stort underskud, jf. artikel 104 C, stk. 6, i forhold til disse medlemsstaters respektive vægt i deres samlede BNI.
AFSNIT 5
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 17
I forbindelse med denne forordning, og så længe Det Forenede Kongerige har et finansår, som ikke svarer til kalenderåret, vil bestemmelserne i denne forordnings afsnit 2, 3 og 4 finde anvendelse på Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med bilaget.
Artikel 18
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 1997.
31997R1467
L 209/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1467/97 НА СЪВЕТА
от 7 юли 1997 година
за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 104в, параграф 14, втора алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейския паричен институт,
(1)
като има предвид, че е необходимо да бъде ускорена и изяснена процедурата при прекомерен дефицит, установена в член 104в от Договора с цел да бъдат възпрени общите прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат, да се способства за тяхната незабавна промяна; като има предвид, че разпоредбите на настоящия регламент, които се отнасят до горепосоченото въздействие, приети на основание член 104в, параграф 14, втора алинея, представляват заедно с тези, съдържащи се в Протокол (№ 5) към Договора, нова цялостна група от правила за прилагане на член 104в;
(2)
като има предвид, че Пактът за стабилност и развитие е основан на постигането на устойчиво управление на финансите като средство за подобряване на условията за стабилност на цените и за силен устойчив растеж, способстващ за създаване на работни места;
(3)
като има предвид, че Пактът за стабилност и развитие се състои от настоящия регламент, от Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета (3), който цели да увеличи надзора по отношение на състоянието на бюджетите и надзора и координирането на икономическите политики, и от Резолюция на Европейския съвет от 17 юни 1997 г. относно Пакта за стабилност и развитие (4), в която в съответствие с член Г от Договора за Европейския съюз са приети категорични политически насоки с цел Пактът за стабилност и развитие да бъде приет своевременно и точно и по-специално да бъдат спазени средносрочните цели за състоянието на бюджетите като близки до баланс или с наличие на излишък, за което всички държави-членки са поели ангажимент, така че всеки път, когато те разполагат с данни, сочещи действителни или очаквани значителни отклонения от средносрочните цели за състоянието на бюджетите, да предприемат действията, считани за необходими за внасяне на промени, водещи до постигане на бюджетна стабилност и сходство в програмите;
(4)
като има предвид, че в третия етап от Икономическия и паричен съюз държавите-членки имат, съгласно член 104в от Договора, ясно определено от Договора задължение да избягват прекомерни бюджетни дефицити; като има предвид, че съгласно член 5 от Протокол (№ 11) към Договора, параграфи 1, 9 и 11 от член 104в не се прилагат по отношение на Обединеното кралство, освен ако то не премине към третия етап; като има предвид, че задължението съгласно член 109д, параграф 4 да се полагат усилия с цел избягването на прекомерен дефицит ще продължи да се прилага по отношение на Обединеното кралство;
(5)
като има предвид, че Дания, която е посочена в параграф 1 от Протокол (№ 12) към Договора, е уведомила в контекста на решението от Единбург от 12 декември 1992 г., че няма да участва в третия етап; като има предвид, че поради това в съответствие с параграф 2 от горепосочената протокол, параграфи 9 и 11 от член 104в не се прилагат по отношение на Дания;
(6)
като има предвид, че в третия етап от Икономическия и паричен съюз държавите-членки остават отговорни за техните национални бюджетни политики при спазването на разпоредбите на Договора; като има предвид, че държавите-членки ще предприемат необходимите мерки, за да се справят със задълженията си в съответствие с разпоредбите на Договора;
(7)
като има предвид, че спазването на средносрочните цели за състоянието на бюджетите като близки до баланс или с наличие на излишък, с което всички държави-членки са се ангажирали, допринася за създаване на подходящи условия за стабилност на цените и устойчив растеж, водещ до създаване на работни места във всички държави-членки и предоставящ им възможността да се справят с нормалните циклични колебания, поддържайки бюджетен дефицит в рамките на 3 % от приблизителната стойност на брутния вътрешен продукт;
(8)
като има предвид, че за да функционира добре Икономическият и паричен съюз, е необходимо трайно и устойчиво сближаване на икономическите и бюджетни характеристики на държавите-членки, които са приели общата парична единица, наричани по-долу „участващи държави-членки“; като има предвид, че бюджетната дисциплина е необходима в третия етап на Икономическия и паричен съюз като гаранция за стабилността на цените;
(9)
като има предвид, че член 109к, параграф 3 и член 104в, параграфи 9 и 11 се прилагат единствено по отношение на участващите държави-членки;
(10)
като има предвид, че е необходимо да бъде дефинирана концепцията за изключителен и временен дефицит за ориентировъчната стойност, както е посочена в член 104в, параграф 2, буква а); като има предвид в този контекст, че Съветът следва, inter alia, да вземе предвид многогодишните бюджетни прогнози, предоставени от Комисията;
(11)
като има предвид, че докладът на Комисията, изготвен в съответствие с член 104в, параграф 3, следва също така да вземе предвид дали бюджетният дефицит надвишава бюджетните разходи за инвестиции, а също така и всички релевантни фактори, включително средносрочното икономическо и бюджетно състояние на държавите-членки;
(12)
като има предвид, че е налице необходимост от определяне на крайни срокове за приемането на процедурата при прекомерен дефицит, с цел да бъде осигурено нейното бързо и ефективно приемане; като има предвид, че е необходимо в този контекст да бъде взет предвид фактът, че бюджетната година на Обединеното кралство не съвпада с календарната година;
(13)
като има предвид, че е налице необходимост от уточняване на начина, по който санкциите, предвидени в член 104в, могат да бъдат наложени, с цел да бъде осигурено ефективното прилагане на процедурата при прекомерен дефицит;
(14)
като има предвид, че засиленият надзор, предвиден в Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета, заедно с надзора на Комисията по отношение на състоянието на бюджета в съответствие с член 104в, параграф 2, следва да предоставят възможност за ефективно и бързо прилагане на процедурата при прекомерен дефицит;
(15)
като има предвид, че с оглед на горепосочената, в случай че участваща държава-членка не успее да предприеме действие за промяна на прекомерния дефицит, общ максимален период от десет месеца от датата на съобщаването на данните, свидетелстващи за наличието на прекомерен дефицит, до решението за налагане на санкции, ако това е наложително, е възможен и подходящ, с цел да бъде упражнен натиск върху съответната участваща държава-членка за предприемането на такова действие; в този случай, ако процедурата започне през март, това би довело до санкции, наложени в рамките на календарната година, в която процедурата е била започната;
(16)
като има предвид, че препоръката на Съвета за промяна на даден прекомерен дефицит или последващите стъпки на процедурата при прекомерен дефицит би следвало да бъдат очаквани от съответната държава-членка, която би следвало да е получила ранно предупреждение; като има предвид, че сериозността на прекомерен дефицит в третия етап изисква спешни действия от страна на всички, които са засегнати;
(17)
като има предвид, че следва да бъде предприета процедура при прекомерен дефицит с временно прекратяване, ако засегнатата държава-членка предприеме подходящо действие в отговор на изпратената препоръка по член 104в, параграф 7 или нотификация по член 104в, параграф 9, за да бъде предоставен стимул на държавите-членки да предприемат съответните действия; като има предвид, че периодът от време, през който процедурата се предприема с възможност за временно прекратяване, не следва да бъде включен в максималния период от десет месеца между датата на нотифициране за съществуването на прекомерен дефицит и налагането на санкции; като има предвид, че процедурата следва да бъде възобновена незабавно, в случай че предвиденото действие не бъде предприето или ако предприетото действие е доказано неадекватно;
(18)
като има предвид, че с цел да се гарантира, че процедурата при прекомерен дефицит има задоволителен възпиращ ефект, когато Съветът реши да наложи санкция, от съответната участваща държава-членка следва да се изиска подходящ по размер безлихвен депозит;
(19)
като има предвид, че налагането на санкции в определен размер спомага за правната сигурност; като има предвид, че е целесъобразно размерът на депозита да бъде свързан с брутния вътрешен продукт на съответната участваща държава-членка;
(20)
като има предвид, че в случай че изискването за безлихвен депозит не принуди съответната участваща държава-членка да промени нейния прекомерен дефицит своевременно, би било подходящо санкциите да бъдат увеличени; като има предвид, че след това депозитът се превръща в глоба;
(21)
като има предвид, че предприемането на подходящо действие от страна на съответната участваща държава-членка за промяна на нейния прекомерен дефицит е първата стъпка към отмяна на санкциите; като има предвид, че постигнатият значителен напредък при промяна на прекомерен дефицита е основание за отмяна на санкциите в съответствие с член 104в, параграф 12; като има предвид, че отмяната на всички извънредни санкции е възможна единствено след като прекомерен дефицитът е бил напълно променен;
(22)
като има предвид, че Регламент (EО) № 3605/93 на Съвета от 22 ноември 1993 г. за прилагане на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (5), съдържа подробни правила за предоставяне на данни за бюджета от държавите-членки;
(23)
като има предвид, че съгласно член 109е, параграф 8, в който Договорът предвижда консултативна роля на Европейската централна банка (ЕЦБ), посочването на ЕЦБ следва да бъде тълкувано като посочване на Европейския валутен фонд преди създаването на ЕЦБ,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОЦЕНКИ
Член 1
1. Настоящият регламент определя правилата за ускоряване и изясняване на процедурата при свръхдефицит, като има за цел да възпре прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат - да способства за тяхната бърза промяна.
2. За целите на настоящия регламент „участващи държави-членки“ означава тези държави-членки, които са приели общата парична единица в съответствие с Договора, а „неучастващи държави-членки“ означава тези, които не са приели общата парична единица.
Член 2
1. Прекомерният бюджетен дефицит над референтната стойност се счита за изключителен и временен в съответствие с член 104т, параграф 2, буква а), второ тире, тогава, когато е резултат от необикновено събитие извън контрола на съответната държава-членка, което оказва значително влияние върху финансовото състояние на общото управление, или когато е резултат от драстичен икономически спад.
В допълнение прекомерният дефицит над референтната стойност следва да се счита за временен, ако предоставените от Комисията бюджетни прогнози сочат, че дефицитът ще падне под ориентировъчната стойност след края на необикновеното събитие или драстичния икономически спад.
2. По правило при подготовката на доклада съгласно член 104в, параграф 3 Комисията следва да приеме, че прекомерният дефицит над референтната стойност, който е резултат от драстичен икономически спад, е изключителен, единствено ако е налице годишен спад на действителния брутен вътрешен продукт минимум с 2 %.
3. Когато е налице прекомерен дефицит, Съветът при вземане на решение на основание член 104в, параграф 6, следва в неговата цялостна оценка да вземе предвид всички наблюдения, извършени от държавата-членка, сочещи, че независимо от наличния годишен спад на действителния брутен вътрешен продукт с минимум 2 %, това е изключение с оглед на допълнителните поддържащи това твърдение доказателства, отнасящи се по-специално до ненадейността на спада или до натрупаните загуби в производството, съотносими към предишни тенденции.
РАЗДЕЛ 2
УСКОРЯВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА ПРИ СВРЪХДЕФИЦИТ
Член 3
1. В рамките на две седмици от приемането от Комисията на доклад, съставен в съответствие с изискванията на член 104в, параграф 3, Европейският икономически и финансов комитет следва да предостави становище в съответствие с член 104в, параграф 4.
2. Вземайки изцяло предвид становището, посочено в параграф 1, Комисията, ако прецени, че е налице прекомерен дефицит, следва да представи становище и препоръка до Съвета в съответствие с член 104 в, параграфи 5 и 6.
3. Съветът се произнася относно съществуването на прекомерен дефицит в съответствие с член 104в, параграф 6, в рамките на три месеца от докладването на данните, определени в член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 3605/93. Когато Съветът се произнесе в съответствие с член 104в, параграф 6, че е налице прекомерен дефицит, той следва в същото време да отправи препоръки до съответната държава-членка съгласно член 104в, параграф 7.
4. В препоръката си, отправена на основание член 104в, параграф 7, Съветът следва да определи краен срок от най-много четири месеца за предприемане на ефективно действие от страна на съответната държава-членка. Препоръката на Съвета следва също така да определи краен срок за промяна на прекомерния дефицит, който следва да бъде ликвидиран в годината, следваща годината на неговото установяване, освен ако не са налице особени обстоятелства.
Член 4
1. Всяко решение на Съвета да направи своите препоръки публично достояние, когато е установено, че не са предприети ефективни действия съгласно член 104в, параграф 8, следва да бъде взето незабавно след изтичане на крайния срок, определен в съответствие с член 3, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съветът, при преценяване на ефективността на действието, предприето в отговор на препоръките, направени от него на основание член 104в, параграф 7, взема решение въз основа на публично оповестените решения на правителството на съответната държава-членка.
Член 5
Всяко решение на Съвета да нотифицира съответната участваща държава-членка за предприемането на мерки за намаляване на дефицита в съответствие с член 104в, параграф 9, следва да бъде взето в рамките на един месец от решението на Съвета, с което се констатира, че не е предприето ефективно действие в съответствие с член 104в, параграф 8.
Член 6
Когато са налице условията за прилагане на член 104в, параграф 11, Съветът следва да наложи санкции в съответствие с член 104в, параграф 11. Всяко такова решение следва да бъде взето не по-късно от два месеца след решението на Съвета за нотифициране на съответната участваща държава-членка да предприеме мерки в съответствие с член 104в, параграф 9.
Член 7
В случай че участващата държава-членка не успее да предприеме действия, съответстващи на последователните решения на Съвета съгласно член 104в, параграфи 7 и 9, решението на Съвета за налагане на санкции в съответствие с член 104в, параграф 11, следва да бъде взето в рамките на десет месеца от докладването на данните, събрани на основание Регламент (EО) № 3605/93, както е определено в член 3, параграф 3 от настоящия регламент. Ускорената процедура се прилага в случаите, когато е налице умишлено заплануван дефицит, за който Съветът е решил, че е прекомерен дефицит.
Член 8
Всяко решение на Съвета за увеличаване на санкциите, взето в съответствие с член 104в, параграф 11, различно от превръщането на депозитите в глоби съгласно член 14 от настоящия регламент, следва да бъде взето не по-късно от два месеца след докладването на данните, на основание Регламент (EО) № 3605/93. Всяко решение на Съвета за отмяна на някои или на всички негови решения, взети съгласно член 104в, параграф 12, следва да бъде взето възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от два месеца след докладването на данните, както е предвидено в Регламент (EО) № 3605/93.
РАЗДЕЛ 3
ВРЕМЕННО ПРЕКРАТЯВАНЕ И НАБЛЮДЕНИЕ
Член 9
1. Процедурата при прекомерен дефицит се провежда при временно прекратяване:
-
ако съответната държава-членка предприеме действия в съответствие с препоръките, направени съгласно член 104в, параграф 7,
-
ако съответната държава-членка предприеме действия в съответствие с нотификациите, отправени на основание член 104в, параграф 9.
2. Периодът, в който процедурата се провежда при временно прекратяване, не се включва нито в десетмесечния срок, определен в член 7, нито в двумесечния срок, определен в член 6 от настоящия регламент.
Член 10
1. Комисия и Съветът наблюдават прилагането на действията, предприети:
-
от страна на съответната държава-членка в отговор на препоръките, направени на основание член 104в, параграф 7,
-
от страна на съответната участваща държава-членка в отговор на нотификациите, изпратени на основание член 104в, параграф 9.
2. В случай че не е било предприето действие от страна на участваща държава-членка или Съветът счете, че то е доказано неадекватно, Съветът взема незабавно решение съгласно член 104в, параграф 9 или съответно член 104в, параграф 11.
3. В случай че актуалните данни, събрани на основание Регламент (EО) № 3605/93 показват, че прекомерният дефицит не е бил променен от участващата държава-членка в рамките на определените сроковете или в съответствие с препоръките, направени на основание член 104в, параграф 7, или в съответствие със съобщенията, изпратени на основание член 104в, параграф 9, Съветът взема незабавно решение съгласно член 104в, параграф 9 или съответно член 104в, параграф 11.
РАЗДЕЛ 4
САНКЦИИ
Член 11
Във всички случаи, когато Съветът реши да наложи санкции на участваща държава-членка в съответствие с член 104в, параграф 11, като правило следва да бъде изискан безлихвен депозит. Съветът може да реши да прибави към този депозит мерките, предвидени в първия и второ тире от член 104в, параграф 11.
Член 12
1. Когато прекомерният дефицит е резултат от неспазване на критерия, свързан със съотношението на бюджетния дефицит в член 104в, параграф 2, буква а), размерът на първия депозит се състои от твърдо определен компонент, равен на 0,2 % от брутния вътрешен продукт, и от вариращ компонент, равен на една десета от разликата между дефицита като процент от брутния вътрешен продукт за предходната година и ориентировъчната стойност от 3 % от брутния вътрешен продукт.
2. Всяка следваща година, докато решението за съществуването на прекомерен дефицит не бъде отменено, Съветът преценява дали съответната участваща държава-членка е предприела ефективно действие в отговор на съобщението на Съвета съгласно член 104в, параграф 9. В тази годишна оценка Съветът се произнася с решение на базата на член 104в, параграф 11 за увеличаване на санкциите, без да се засягат разпоредбите на член 13 от настоящия регламент, освен ако съответната участваща държава-членка се е съобразила със съобщението на Съвета. Ако бъде решено да се изиска допълнителен депозит, той следва да бъде равен на една десета от разликата между дефицита като процент от брутния вътрешен продукт за предшестващата година и ориентировъчната стойност от 3 % от брутния вътрешен продукт.
3. Всеки отделен депозит, посочен в параграфи 1 и 2, не следва да надхвърля граничната стойност от 0,5 % от брутния вътрешен продукт.
Член 13
По правило депозитът се превръща от Съвета в съответствие с член 104в, параграф 11 в глоба, в случай че две години след решението за изискване от съответната участваща държава-членка да направи депозит Съветът счита, че прекомерният дефицит не е бил променен.
Член 14
1. В съответствие с член 104в, параграф 12 Съветът отменя санкциите, посочени в член 104в, параграф 11, първо и второ тире, в зависимост от напредъка, постигнат от съответната участваща държава-членка за промяна на прекомереният дефицит.
Член 15
В съответствие с член 104в, параграф 12 Съветът отменя всички изключителни санкции, ако решението за съществуването на прекомерен дефицит е отменено. Сумите за глобите по член 13 от настоящия регламент не се възстановяват на съответната участваща държава-членка.
Член 16
Депозитите, посочени в членове 11 и 12 от настоящия регламент, се подават при Комисията. Лихвите по депозитите и глобите, посочени в член 13 от настоящия регламент, съставят друг приход съгласно член 20л от Договора и се разпределят между участващите държави-членки без прекомерен дефицит, както е определено в член 104в, параграф 6, пропорционално на техния дял в общия брутен национален продукт на отговарящите на условията държави-членки.
РАЗДЕЛ 5
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
За целите на настоящия регламент и доколкото бюджетната година в Обединеното кралство не съвпада с календарната година, разпоредбите на раздели 2, 3 и 4 от настоящия регламент се прилагат по отношение на Обединеното кралство в съответствие с приложението.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1999 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 юли 1997 година.