KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 29. oktober 2007
om undtagelse af produktion og salg af elektricitet i Sverige fra anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester
(meddelt under nummer K(2007) 5197)
(Kun den svenske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2007/706/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjeneste (1), særlig artikel 30, stk. 4 og 6,
under henvisning til anmodning indgivet af Kongeriget Sverige pr. e-mail af 29. juni 2007,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler, og
ud fra følgende betragtninger:
I. Sagsfremstilling
(1)
Den 29. juni 2007 indgav Sverige pr. e-mail en anmodning til Kommissionen i henhold til artikel 30, stk. 4, i direktiv 2004/17/EF. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger pr. e-mail af 20. juli 2007, som de svenske myndigheder efter en forlængelse af den oprindelige frist fremsendte pr. e-mail den 17. august 2007.
(2)
Kongeriget Sveriges anmodning vedrører produktion og salg (engros og detail) af elektricitet.
(3)
Anmodningen ledsages af den uafhængige nationale myndighed Konkurrensverkets (den svenske konkurrencestyrelses) konklusion om, at betingelserne for anvendelsen af artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF er opfyldt.
II. Retsgrundlag
(4)
Artikel 30 i direktiv 2004/17/EF bestemmer, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, som direktivet finder anvendelse på, ikke er underlagt direktivet, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender bestemmelserne i den fællesskabslovgivning, som åbner en given sektor eller en del af den for konkurrence. Denne lovgivning er anført i bilag XI til direktiv 2004/17/EF, som for elektricitetssektorens vedkommende henviser til Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (2). I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF, som har afløst direktiv 96/92/EF (3), kræves der en endnu højere grad af markedsåbning.
(5)
Sverige har gennemført og anvender ikke blot direktiv 96/92/EF, men også direktiv 2003/54/EF, og har valgt fuldstændig ejerskabsmæssig adskillelse for transmissionsnettene og selskabsretlig og funktionel adskillelse for distributionsnettene, undtagen for de mindste selskaber, der er undtaget fra kravene om funktionel adskillelse. Følgelig og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, første afsnit, bør adgangen til markedet betragtes som fri.
(6)
Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af en række forskellige indikatorer, hvoraf ingen i sig selv er af afgørende betydning. Hvad angår de markeder, der er omfattet af denne beslutning, er de vigtigste aktørers markedsandel på et givet marked ét kriterium, som bør tages i betragtning. Et andet kriterium er koncentrationsgraden på disse markeder. På grund af de særlige kendetegn ved markederne bør der også tages hensyn til andre kriterier som f.eks. likviditetsgraden, balancemarkedernes virkemåde, konkurrence på prisen og andelen af kunder, der skifter leverandør.
(7)
Denne beslutning berører ikke anvendelsen af konkurrencereglerne.
III. Vurdering
(8)
Sveriges anmodning vedrører produktion og salg (engros og detail) af elektricitet.
(9)
Engrosmarkedet for elektricitet i Sverige er i stort omfang integreret i det nordiske kraftmarked, som består af Danmark, Norge, Sverige og Finland. Det består af et bilateralt handelsmarked med producenter på den ene side og leverandører og industrivirksomheder på den anden side og en frivillig nordisk børs for elkraft, »Nord Pool«, som omfatter et spotmarked og et terminsmarked. Dette og den integrerede markedsudformning af »Nord Pool« (4) viser, at der er en klar udvikling i retning af et nordisk, regionalt engrosmarked. Men transmissionsflaskehalse (overbelastning) opdeler til tider det nordiske område i seks geografisk adskilte prisområder, hvoraf Sverige udgør det ene. Sverige har fem overordnede forbindelser mellem sine net og andre dele af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Vestdanmark-Sverige, Østdanmark-Sverige, Sydnorge-Sverige, Nordnorge-Sverige og Sverige-Finland). I 2005 var den mest belastede af disse fem forbindelser overbelastet 52 % af tiden, og den mindst overbelastede i 8 % af tiden (5). Der var dog kun sjældent overbelastning på alle fem forbindelser samtidig. Derfor var Sverige ifølge de svenske myndigheder et fuldstændig isoleret prisområde, dvs. at det ikke havde forbindelse til noget andet prisområde, i blot 0,5 % af tiden i 2005. Derudover viser en oversigt over antallet af områder, der er forbundet med Sverige siden 2001, at Sverige var forbundet med mindst fire af de daværende seks andre prisområder - Norge var dengang opdelt i tre områder i modsætning til de nuværende to - i 82,4 % af tiden (6). Som følge heraf og i lighed med tidligere kommissionsbeslutninger (7) tages der ikke stilling til, om markedet er nationalt eller regionalt, idet resultatet af analysen bliver det samme, uanset om der anvendes en snævrere eller bredere definition.
(10)
Af stort set samme grunde er der også en klar udviklingstendens i retning af et nordisk regionalt marked for elproduktion, selvom transmissionsflaskehalse og kapacitetsgrænserne - i størrelsesorden 24 % af den anlagte produktionskapacitet i Sverige - for forbindelserne mellem de svenske net og nettene i de øvrige områder i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde kan medføre en midlertidig begrænsning af markedet til det svenske område. Her tages der heller ikke stilling til, om markedet er nationalt eller regionalt, idet resultatet af analysen bliver det samme, uanset om der anvendes en snævrere eller bredere definition.
(11)
De svenske myndigheder bekræfter, at detailmarkedet svarer til Sveriges område, bl.a. på grund af forskelle i beskatning og reglerne for balanceringsansvaret mellem de nordiske lande. Endvidere erklærer Konkurrensverket udtrykkeligt, at detailmarkedet »er nationalt, hovedsagelig fordi adskillige tekniske og lovgivningsmæssige hindringer afholder slutbrugeren fra at købe elektricitet fra energimæglere i andre lande.«.
(12)
I meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Rapport om udviklingen med hensyn til realisering af det indre marked for gas og elektricitet (8), i det følgende benævnt »rapporten fra 2005« - anføres det, at »der på mange nationale markeder [er] en høj grad af koncentration i industrien, hvilket hæmmer udviklingen af effektiv konkurrence« (9). Følgelig er den af den opfattelse, at hvad angår elektricitetsproduktion er »én indikator for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder […] den markedsandel, som de tre største producenter […] råder over« (10). Ifølge det »tekniske bilag« (11) er de tre største producenters andel af den samlede produktion på det nordiske område 40 % (12), hvilket er et tilfredsstillende lavt niveau. Når der er tale om det svenske område, er de tre største producenters samlede markedsandel naturligvis større: 86,7 % (13) i 2004. Det svenske marked var dog kun isoleret i perioder på i alt 0,5 % af tiden i 2005 (14). Der er således i store dele af året et konkurrencemæssigt pres på det svenske marked på grund af muligheden for at importere elektricitet fra andre lande end Sverige, især fordi der ikke opkræves noget transmissionsgebyr mellem de nordiske lande. Da der ofte er ledig kapacitet i forbindelserne mellem Sverige og andre prisområder, kan der ikke investeres i elsektoren på det svenske område, uden at andre producenter på det nordiske marked tages i betragtning. Disse faktorer bør derfor opfattes som en indikator for, at produktionsmarkedet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, uanset om dette opfattes som det nationale svenske marked eller det regionale marked, der er ved at opstå.
(13)
Koncentrationsgraden er i lighed med likviditetsgraden også en god indikator for konkurrence på engrosmarkedet for elektricitet. På det regionale plan blev 42,82 % af elforbruget i de nordiske lande solgt via Nord Pool Spot AS - den frivillige nordiske børs for elkraft, der er omhandlet i betragtning 9, i 2004-2005 (15). I den endelige rapport nævnes det om denne type kraftbørs, at koncentrationen inden for produktion […] kommer direkte til udtryk i en relativ stabil tilsvarende (16) koncentration inden for kraftbørser (17). For de tre største producenter i det nordiske område andrager denne 40 % (18), hvilket er et tilfredsstillende niveau for et regionalt marked. Når der alene er tale om det svenske marked, er de tre største aktørers samlede andel af engrosmarkedet naturligvis større: 86 % (19) i 2006. Det bør dog understreges, at der er konkurrence mellem de tre store og adskillige mindre engros-aktører på det svenske marked. Det bør desuden endnu en gang bemærkes, at de førnævnte flaskehalsproblemer (overbelastning) i forbindelserne med det nordiske område ikke er konstante, men alene midlertidige. Foruden den indenlandske konkurrence er der derfor hyppigt et eksternt konkurrencepres på det svenske marked som følge af muligheden for at erhverve elektricitet uden for det svenske marked. Dette gælder i endnu højere grad, fordi Sverige er den tredjestørste nettoimportør af energi i EU målt som en procentvis andel af det indenlandske forbrug (20), og der ikke opkræves transmissionsafgifter mellem de nordiske lande. Det bør desuden bemærkes, at konkurrencevilkårene for engroshandlen med elektricitet også i betydeligt omfang er påvirket af den finansielle handel med elektricitet på det pågældende markedsområde, som for så vidt angår mængder solgt via Nord Pool repræsenterede næsten det dobbelte af den mængde, der blev brugt i de nordiske lande i 2005 (21) (og, hvis der tages hensyn til andre kendte transaktioner som f.eks. OTC - »over the counter« eller direkte salg - mere end fem gange mængden i 2005 (22). I det tekniske bilag (23) blev denne likviditetsgrad betragtet som tilfredsstillende, dvs. den udgør en indikator for et velfungerende og konkurrencepræget marked. På baggrund af den klare sammenhæng mellem det svenske engrosmarked og det nordiske marked bør denne likviditetsgrad også anses for at bidrage til konkurrencepresset på det svenske marked. Ifølge den endelige rapport anses Nord Pool også for at være blandt de mest likvide og effektive engros elmarkeder (24). Disse faktorer bør derfor opfattes som en indikator for, at engrosmarkedet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, uanset om dette opfattes som det nationale svenske marked eller det regionale marked, der er ved at opstå.
(14)
Set på baggrund af landets størrelse er antallet af økonomiske aktører på detailmarkedet (ca. 130 ifølge de svenske myndigheder, hvoraf en betydelig del opererer i hele landet) såvel som antallet af selskaber med en markedsandel på over 5 % relativt stort (25). Ved udgangen af 2004 ligger de tre største virksomheders samlede markedsandel målt på forsyningerne til alle brugerkategorier (store industrielle kunder, små og mellemstore industrielle kunder og virksomheder samt meget små virksomheder og husstande) med 50 % (26) på et tilfredsstillende lavt niveau. Ifølge oplysningerne fra de svenske myndigheder androg de tre største virksomheders samlede andel af det svenske detailmarked 43 % målt på antal kunder i 2006. Disse faktorer bør anses som en indikator for, at dette marked er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(15)
Derudover bør balancemarkedernes virkemåde også betragtes som en indikator, ikke kun hvad angår produktion, men også hvad angår engros- og detailmarkederne. Rent faktisk vil en markedsdeltager, som ikke ubesværet kan tilpasse sin produktionssammensætning til sine kunders særlige kendetegn, være udsat for de risici, der er forbundet med forskellen mellem den pris, som transmissionssystemoperatøren (i det følgende benævnt »TSO«) vil sælge overskudsproduktion til, og den pris, som den pågældende TSO vil købe den tilbage til. Disse priser kan enten pålægges TSO’en direkte af den regulerende myndighed, eller der kan være tale om anvendelse af en markedsbaseret mekanisme, hvor prisen fastlægges som en funktion af andre producenters tilbud om at begrænse eller øge deres produktion. Det er særlig problematisk for små markedsdeltagere, når der er risiko for en stor forskel mellem TSO’ens salgspris og købspris. Dette forekommer i en række medlemsstater og vil sandsynligvis være til skade for konkurrenceudviklingen. En stor forskel kan være et tegn på en utilstrækkelig grad af konkurrence på balancemarkedet, som kan være domineret af en eller to producenter. Sådanne vanskeligheder forværres, hvis netværksbrugerne ikke kan foretage handler, som er næsten tidstro (27). Der findes et næsten fuldt integreret balancemarked for balancekraft på det nordiske område, og markedets hovedtræk - markedsbaseret prisfastsættelse, »portlukning« hver time, dvs. netbrugerne har mulighed for at foretage handler hver time, og en relativt begrænset prisforskel mellem TSO’s købspris og salgsprisen - er af en sådan karakter, at de bør opfattes som en indikator for, at markedet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(16)
På grund af de særlige kendetegn ved det pågældende produkt (elektricitet) og det begrænsede udbud af eller manglen på passende erstatningsprodukter eller -ydelser tillægges konkurrence på prisen og prisdannelse større betydning i forbindelse med en vurdering af konkurrencesituationen på elmarkederne. Antallet af kunder, der skifter leverandør, er en indikator for reel konkurrence på prisen og således indirekte »en naturlig indikator for konkurrencens effektivitet. Hvis der kun er få kunder, der skifter, fungerer markedet sandsynligvis ikke optimalt. Man skal dog ikke se bort fra fordelene ved at genforhandle aftalen med den hidtidige leverandør« (28). Ydermere »er forekomsten af regulerede slutbrugerpriser helt klart af betydning for kundernes adfærd […]. Selv om det kan retfærdiggøres, at kontrollen bevares i en overgangsfase, vil det i stigende grad forårsage forvridninger, når behovet for investeringer rykker nærmere« (29).
(17)
I et nyere arbejdsdokument (30) fra Kommissionen erklæres det, at »det er meget almindeligt, at kunder skifter leverandør på det svenske detailmarked. I alt 54 % af elkunderne har enten genforhandlet deres kontrakter eller skiftet leverandør siden markedsreformen i 1996. Konkurrencen om slutbrugerne anses generelt for at fungere efter hensigten« (31). Der findes ingen kontrol af slutbrugerprisen (32) i Sverige, dvs. priserne fastsættes af de økonomiske operatører og skal ikke godkendes af nogen myndighed, før de kan anvendes. Situationen i Sverige er derfor tilfredsstillende, hvad angår leverandørskifte og kontrol af slutbrugerprisen, og bør ses som en indikator for, at markedet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
IV. Konklusion
(18)
På baggrund af de faktorer, der er gennemgået i betragtning 8-17, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, anses for at være opfyldt, hvad angår produktion og salg (engros og detail) af elektricitet i Sverige.
(19)
Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2004/17/EF ikke finde anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og salg (engros og detail) af elektricitet i Sverige, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i Sverige.
(20)
Denne beslutning er baseret på de retlige og faktiske forhold i juni-august 2007, som de fremgår af de oplysninger, som Kongeriget Sverige har indsendt, rapporten fra 2005 og det tekniske bilag samt meddelelsen af 2007, arbejdsdokumentet af 2007 og den endelige rapport. Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF ikke længere er opfyldt -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Direktiv 2004/17/EF finder ikke anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter, der har til formål at muliggøre elektricitetsproduktion eller -salg i Sverige.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Kongeriget Sverige.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2007.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 октомври 2007 година
за освобождаване на производството и продажбата на електроенергия в Швеция от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги
(нотифицирано под номер C(2007) 5197)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(Текст от значение за ЕИП)
(2007/706/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), и по-специално член 30, параграфи 4 и 6 от нея,
като взе предвид молбата, подадена от Кралство Швеция по електронната поща на 29 юни 2007 г.,
след консултация с Консултативния комитет за обществени поръчки,
като има предвид, че:
I. Факти
(1)
На 29 юни 2007 г. Швеция подаде по електронната поща молба до Комисията в съответствие с член 30, параграф 4 от Директива 2004/17/ЕО. Комисията поиска допълнителна информация с електронно писмо от 20 юли 2007 г., което след удължаване на първоначалния краен срок бе предадено от шведските власти с електронно писмо от 17 август 2007 г.
(2)
Молбата, представена от Кралство Швеция, се отнася до производството и продажбата (на едро и дребно) на електроенергия.
(3)
Молбата се придружава от заключенията на независимия национален компетентен орган Konkurrensverket (шведския компетентен орган по въпросите на конкуренцията), според които ще бъдат изпълнени условията за приложимост на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО.
II. Правна рамка
(4)
В член 30 от Директива 2004/17/ЕО се предвижда, че поръчките, предназначени да способстват за изпълнението на една от дейностите, за които се прилага директивата, не са предмет на същата директива, ако упражняваната в държавата-членка дейност е пряко изложена на конкуренция на пазари, до които достъпът не е ограничен. Наличието на пряка конкуренция се оценява въз основа на обективни критерии, като се отчитат характерните особености на засегнатия сектор. Достъпът се смята за неограничен, ако държавата-членка е изпълнила и прилага съответните разпоредби на общностното законодателство за частично или пълно отваряне на въпросния сектор. Въпросното законодателство е споменато в приложение XI към Директива 2004/17/ЕО, която по отношение на електроенергийния сектор съдържа позоваване на Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (2). Директива 96/92/ЕО бе заменена с Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 96/92/ЕО (3), която изисква дори по-висока степен на отвореност на пазара.
(5)
Швеция е въвела и прилага не само Директива 96/92/ЕО, но също и Директива 2003/54/ЕО, като избира пълното разделяне на собствеността при преносните мрежи и законово и функционално разделяне при електроразпределителните мрежи, с изключение на най-малките предприятия, които са освободени от изискването за функционално разделяне. В резултат на това и в съответствие с член 30, параграф 3, първа алинея достъпът до пазара не следва да се смята за ограничен.
(6)
Прякото излагане на конкуренция следва да се оценява въз основа на различни показатели, нито един от които сам по себе си няма решаващо значение. По отношение на пазарите, засегнати от настоящото решение, пазарният дял на основните участници на даден пазар представлява критерий, който следва да се вземе предвид. Друг критерий е степента на концентрация на тези пазари. Като се имат предвид особеностите на въпросните пазари, следва да се вземат под внимание и други критерии, каквито са степента на ликвидност, функционирането на балансиращия пазар, ценовата конкуренция и съотношението на клиентите, сменящи доставчиците си.
(7)
Настоящото решение не засяга прилагането на правилата на конкуренцията.
III. Оценка
(8)
Молбата, представена от Швеция, се отнася до производството, а също и до продажбата (на едро и дребно) на електроенергия.
(9)
Пазарът на едро на електроенергия в Швеция е до голяма степен интегриран в енергийния пазар на скандинавските страни, който обхваща Дания, Норвегия, Швеция и Финландия. Той е съставен от пазар на двустранни сделки между производителите, от една страна, и доставчиците и промишлените предприятия, от друга, с частна скандинавска борса на електроенергията, носеща наименованието „Nord Pool“, която разполага със спотов (с незабавна доставка) и с форуърден (с доставка на по-късен етап) пазар. Това, както и понятието интегриран пазар „Nord Pool“ (4), показва, че е налице отчетливо развитие в посока към скандинавски регионален пазар на едро. Независимо от това тесните места в преноса на електроенергия понякога разделят скандинавския регион на шест географски обособени тарифни зони, една от които е Швеция. Швеция притежава пет главни свързващи електропроводни линии между своите мрежи и тези на други части от Европейското икономическо пространство (Западна Дания - Швеция, Източна Дания - Швеция, Швеция - Южна Норвегия, Швеция - Северна Норвегия и Швеция - Финландия). През 2005 г. най-натоварената от тези пет свързващи електропроводни линии бе претоварена през 52 % от времето, като най-слабо претоварена бе през 8 % от времето (5). Независимо от това такова претоварване се получаваше рядко върху петте свързващи електропроводни линии едновременно. Така, според шведските власти, Швеция е съставлявала напълно обособена тарифна зона, т.е. без връзка с която и да било друга тарифна зона, в течение на 0,5 % от времето през 2005 г. Освен това прегледът на броя на зоните, свързани с Швеция от 2001 г. насам, показва, че Швеция е била свързана към минимум 4 от общо 6-те други тарифни зони по онова време - тогава Норвегия е била разделена на три зони, противно на сегашните две, в 82,4 % от времето (6). В резултат на това и в съответствие с предишната практика на Комисията (7) въпросът за това, дали пазарът е национален или регионален, ще остане отворен, тъй като изводът от анализа си остава същият, независимо дали се основава на определение с по-тесен или по-широк обхват.
(10)
Основно по същите причини при производството на електроенергия съществува също така ясно очертана тенденция към скандинавски регионален пазар, макар тесните места в преноса на електроенергия и ограниченият капацитет - от порядъка на 24 % от инсталираните производствени мощности в Швеция - на свързващите електропроводни линии между шведските мрежи и тези на други региони от Европейското икономическо пространство да са в състояние да доведат до временно ограничаване на пазара до територията на Швеция. И тук също въпросът за това, дали пазарът е национален или регионален, ще остане отворен, тъй като изводът от анализа си остава същият, независимо дали се основава на определение с по-тесен или по-широк обхват.
(11)
Както шведските власти потвърдиха това, пазарът на дребно покрива територията на Швеция, което се дължи, между другото, на различия в данъчното облагане, както и на правилата, свързани с отговорността за баланса между скандинавските страни. Освен това Konkurrensverket изрично заявява, че пазарът на дребно „е национален главно защото няколко пречки от технически и нормативен характер не дават възможност на крайния потребител да закупува електроенергия от брокери на електроенергия в други страни“.
(12)
В съобщението си до Съвета и до Европейския парламент, озаглавено „Доклад относно напредъка при изграждането на вътрешния пазар на природен газ и електроенергия“ (8), наричан по-долу „докладът от 2005 г.“, Комисията заявява, че „много национални пазари показват висока степен на концентрация на промишлеността, което пречи на развитието на ефективна конкуренция“ (9). Ето защо тя смята, че по отношение на производството на електроенергия „показател за интензивността на конкуренцията на националните пазари е делът от общия пазар, който притежават трите най-големи производителя“ (10). Съгласно „техническото приложение“ (11) съвкупният пазарен дял на трите най-големи производителя от общото производство на скандинавския регион възлиза на 40 % (12), което представлява доста ниско ниво. Що се отнася до шведската територия, съвкупният пазарен дял на трите най-големи производителя, разбира се, е по-висок и възлиза на 86,7 % (13) през 2004 г. Независимо от това периодите, в течение на които шведският пазар е изолиран, бяха ограничени до 0,5 % от времето през 2005 г. (14). Ето защо през значителна част от годината върху шведския пазар се упражнява конкурентен натиск поради възможността да се внася електроенергия, произведена извън шведската територия, още повече че не се начислява никаква такса за пренос между скандинавските страни. Поради често ненатоварените връзки между Швеция и другите тарифни зони не е възможно да се инвестира в електроенергийния сектор на шведска територия, без да се държи сметка и за останалите производители, присъстващи на скандинавския пазар. Ето защо тези фактори е необходимо да се разглеждат като показател за пряко излагане на конкуренция на производствения пазар както по отношение на шведския национален пазар, така и по отношение на зараждащия се регионален пазар.
(13)
Степента на концентрация също е добър показател за конкуренцията на пазара на едро на електроенергия, също както и степента на ликвидност. В регионален мащаб 42,82 % от потреблението на електроенергия в скандинавските страни през 2004-2005 г. се продаваше чрез Nord Pool Spot AS (частната скандинавска борса за електроенергия, описана в съображение 9) (15). Според заключителния доклад при този вид борса за електроенергия „концентрацията на производството намира […] пряк израз в доста стабилна равностойна (16) концентрация на обмена на електроенергия“ (17). По отношение на трите най-големи доставчика в скандинавския регион това представлява 40 % (18), което за регионален пазар представлява едно задоволително ниво. Що се отнася до шведския пазар, взет сам за себе си, съвкупният пазарен дял на трите най-големи субекта на пазара на едро, разбира се, е по-висок и възлиза на 86 % (19) през 2006 г. Необходимо е обаче да се наблегне на обстоятелството, че съществува конкуренция между трите големи и няколкото по-малки субекта на продажбите на едро на шведския пазар. Освен това, що се отнася до връзката със скандинавския регион, следва отново да се отбележи, че споменатите по-горе проблеми, свързани с тесните места (претоварване), не са постоянни, а само временни. Ето защо, в допълнение към конкуренцията във вътрешен план, често е налице външен конкурентен натиск върху шведския пазар поради възможността да се получава електроенергия, произведена извън шведската територия. Това е още повече валидно, тъй като Швеция е третият по-големина нетен вносител на електроенергия в ЕС, разглеждано като процентен дял от нейното вътрешно потребление (20), и тъй като не се начислява никаква такса за пренос между скандинавските страни. Освен това следва да се отбележи, че условията за конкуренция на пазара на едро на електроенергия също са силно повлияни от финансовите сделки с електроенергия в конкретната пазарна зона, които, изразени в търгувани количества чрез Nord Pool, съставляваха почти удвоения размер на употребените количества в скандинавските страни през 2005 г. (21) (и дори повече от петкратния размер на тези количества, ако се вземат под внимание и други определени сделки, като например преки или извънборсови продажби (22). В техническото приложение (23) едно такова равнище на ликвидност се смяташе за задоволително или, с други думи, като показател за доброто функциониране на пазара и за състоянието на конкуренцията на този пазар. Като се има предвид тясната взаимовръзка между шведския пазар на едро и скандинавския пазар, тази степен на ликвидност следва също да се разглежда като източник на конкурентен натиск върху шведския пазар. Заключителният доклад също отрежда на Nord Pool място след „най-ликвидните и ефикасни пазари на едро на електроенергия“ (24). Ето защо е необходимо тези фактори да се разглеждат като показатели за прякото излагане на конкуренция на пазара на едро както по отношение на шведския национален пазар, така и по отношение на зараждащия се регионален пазар.
(14)
На фона на площта на страната броят на стопанските субекти на пазара на дребно е сравнително голям (25) (около 130 според шведските власти, като значителна част от тях предлагат услугите си в рамките на националната територия), също както и броят на компаниите, чийто пазарен дял надвишава 5 %. В края на 2004 г. съвкупният пазарен дял на трите най-големи компании по отношение на доставките за всички категории потребители (крупни промишлени потребители, малки и средни предприятия и много малки търговски клиенти и домакинства) е на задоволително ниско ниво, а именно 50 % (26). Съгласно предоставената от шведските власти информация съвкупният пазарен дял на трите най-големи компании на шведския пазар на дребно съставляваше 43 % от броя на клиентите през 2006 г. Имайки предвид тези фактори, се смята, че дейността е изложена на пряка конкуренция.
(15)
Освен това функционирането на балансиращите пазари също следва да се разглежда като показател не само за производството, но и за пазарите на едро и дребно. Действително, „всеки участник на пазара, който не може лесно да приспособи своята производствена схема към особеностите на своите клиенти, рискува да бъде обременен с разликата между цената, на която операторът на преносната система (наричан по-долу ОПС) ще продава електроенергията на дисбаланса (разлика между прогнозирани и действителни количества), и цената, на която обратно ще изкупи излишната генерирана енергия. Тези цени могат да бъдат пряко наложени от регулатора върху ОПС или, като алтернатива, може да се използва пазарно установен механизъм, при който цената се определя чрез тръжните предложения на други производители с цел регулиране на тяхното производство във възходяща или низходяща посока […]. Сериозна трудност за малките участници на пазара възниква при наличие на риск от голяма разлика между покупната цена от ОПС и продажната цена. Това се случва в редица държави-членки и вероятно ще нанесе вреда на развитието на конкуренцията. Една значителна разлика в цените може да бъде признак за недостатъчно равнище на конкуренцията на балансиращия пазар, който може да бъде доминиран от само един или два главни производителя. Подобни проблеми допълнително се влошават, когато потребителите на мрежата не са в състояние да приспособят своите позиции близко до реалното време“ (27). В скандинавския регион съществува почти напълно интегриран балансиращ пазар по отношение на доставката на балансираща електроенергия и неговите основни характеристики - пазарно установено тарифиране, срокове за затваряне на всеки час, т.е. възможност за потребителите на мрежата да адаптират своята позиция на всеки час, и малка разлика между покупната цена от ОПС и продажната цена - са такива, че той трябва да се разглежда като показател за пряко излагане на конкуренция.
(16)
Като се имат предвид характеристиките на конкретния продукт (електроенергия) и оскъдността или липсата на подходящи продукти или услуги, които да могат да го заменят, тарифната конкуренция и ценообразуването придобиват по-голямо значение при оценяването на състоянието на конкуренцията на пазарите на електроенергия. Броят на клиентите, които сменят своя доставчик, е показател за истинска тарифна конкуренция и по този начин непряко е „естествен показател за ефективността на конкуренцията. Ако малко клиенти сменят доставчика си, има вероятност да е налице проблем при функционирането на пазара, дори и да не трябва да се пренебрегва изгодата от възможността да се извърши предоговаряне с досегашния доставчик“ (28). Освен това „съществуването на регулирани цени за крайните потребители несъмнено е фактор от ключово значение за поведението на клиентите […]. Въпреки че запазването на проверките може да бъде оправдано в период на преход, същите ще доведат до все повече и повече изкривявания с приближаването на нуждата от инвестиции“ (29).
(17)
Според един неотдавна приет документ на службите на Комисията (30)„смяната на доставчика е твърде разпространена на шведския пазар на дребно на електроенергия. Като цяло 54 % от клиентите са предоговорили договорите си или са сменили доставчика си след реформата на пазара на електроенергия през 1996 г. Като цяло се смята, че конкурирането за крайни клиенти работи добре“ (31). Освен това в Швеция не съществува контрол върху цените за крайните потребители (32). Това означава, че цените се определят от самите стопански субекти и не е нужно да бъдат одобрявани от който и да било орган преди прилагането им. Ето защо ситуацията в Швеция е задоволителна, що се отнася до смяната на доставчици и контрола върху цените за крайния потребител, и следва да се приеме за показател за пряко излагане на конкуренция.
IV. Заключения
(18)
Предвид факторите, разгледани в съображения 8 и 17, условията за пряка конкуренция, изброени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, следва да се смятат за изпълнени по отношение на производството и продажбата (на едро и дребно) на електроенергия в Швеция.
(19)
Освен това, тъй като условието за неограничен достъп до пазара се смята за изпълнено, Директива 2004/17/ЕО не следва да се прилага, когато възложителите на обществени поръчки възлагат поръчки, предназначени да способстват производството на електроенергия или продажбата (на едро и дребно) на електроенергия в Швеция, нито при организирането на конкурси за упражняване на такава дейност в Швеция.
(20)
Настоящото решение се основава на правната и фактическата обстановка от юни до август 2007 г., видно от информацията, предоставена от Кралство Швеция, доклада за 2005 г. и техническото приложение към него, съобщението от 2007 г. и документа на службите на Комисията от 2007 г., както и от заключителния доклад. Настоящото решение може да бъде преразгледано, ако вследствие на съществени промени във фактическата или правната обстановка престанат да бъдат изпълнени условията за прилагането на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Директива 2004/17/ЕО не се прилага за поръчки, възложени от възложители на обществени поръчки и предназначени да способстват осъществяването на производство на електроенергия или продажба на електроенергия в Швеция.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 29 октомври 2007 година.