RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 1493/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for vin
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) En forudsætning for, at fællesmarkedet for landbrugsprodukter kan fungere og udvikle sig efter hensigten, er en fælles landbrugspolitik, der navnlig omfatter fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, hvis udformning afhænger af produktets art;
(2) formålet med den fælles landbrugspolitik er at nå målene i traktatens artikel 33, og i vinsektoren navnlig at stabilisere markederne og sikre den pågældende landbrugsbefolkning en rimelige levestandard; disse mål kan nås ved, at ressourcerne tilpasses behovet, især ved at vinproduktionskapaciteten reguleres, og der føres en kvalitetsfremmende politik;
(3) de nugældende regler for den fælles markedsordning for vin blev fastsat ved forordning (EØF) nr. 822/87(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1627/98(6); på baggrund af erfaringen bør den afløses for bedre at afspejle den aktuelle situation inden for vinsektoren, der er præget af mindre hyppig forekomst af strukturoverskud, men dog fortsat med mulighed for overskud over en flerårig periode, navnlig som følge af sektorens naturlige potentiale for voldsomme produktionssvingninger fra høst til høst;
(4) gennemførelsen af aftalerne under Uruguay-runden i 1995 har medført både et mere åbent fællesskabsmarked, hvor de traditionelle interventionsforanstaltninger har mistet meget af deres potentielle virkning, og indskrænkede muligheder for at yde støtte til eksport, hvilket betyder, at Fællesskabets producenter bliver nødt til at forbedre deres konkurrenceevne; størstedelen af eksporten finder allerede nu sted uden støtte;
(5) det største markedsproblem, som dele af Fællesskabets vinsektor for øjeblikket står over for, er deres begrænsede evne til hurtigt nok at tilpasse sig konkurrencemæssige ændringer både på det indre marked og i forhold til tredjelande; med den nuværende fælles markedsordning har der ikke kunnet findes løsninger for vindyrkningsområder, hvor produktionen tydeligvis ikke kan afsættes til priser, der sikrer en rimelig indtægt; for områder med ekspanderende markeder har der ikke været tilstrækkelig fleksibilitet til at skabe udviklingsperspektiver;
(6) Kommissionen forelagde i 1994 et forslag til reform af den fælles markedsordning for vin, som imidlertid ikke blev vedtaget; markedssituationen har ændret sig siden da;
(7) den fælles markedsordning for vin bør derfor reformeres, så den bliver fleksibel nok til nemt at kunne tilpasses nye udviklingstendenser med følgende brede mål: at bevare den forbedrede ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på Fællesskabets marked; at give producenterne mulighed for at udnytte ekspanderende markeder; at gøre sektoren mere konkurrencedygtig på længere sigt; at fjerne muligheden for intervention som kunstig afsætningsmulighed for overskudsproduktionen, at støtte vinmarkedet og således fremme kontinuiteten i leverancerne af vindestillationsprodukter til de dele af sektoren for konsumalkohol, som traditionelt bruger denne alkohol; at give plads for regional diversitet; og at formalisere producent- og brancheorganisationernes potentielle rolle;
(8) forordning (EØF) nr. 822/87 er blevet suppleret af og gennemført ved forordning (EØF) nr. 346/79(7), (EØF) nr. 351/79(8), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1029/91(9), (EØF) nr. 460/79(10), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3805/85(11), (EØF) nr. 456/80(12), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1597/83(13), (EØF) nr. 457/80(14), (EØF) nr. 458/80(15), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 596/91(16), (EØF) nr. 1873/84(17), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2612/97(18), (EØF) nr. 895/85(19), ændret forordning (EØF) nr. 3768/85(20), (EØF) nr. 823/87(21), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1426/96(22), (EØF) nr. 1442/88(23), senest ændret ved forordning (EF) nr. 859/1999(24), (EØF) nr. 3877/88(25), (EØF) nr. 4252/88(26), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1629/98(27), (EØF) nr. 2046/89(28), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2468/96(29), (EØF) nr. 2048/89(30), (EØF) nr. 2389/89(31), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2088/97(32), (EØF) nr. 2390/89(33), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2611/97(34), (EØF) nr. 2391/89(35), (EØF) nr. 2392/89(36), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1427/96(37), (EØF) nr. 3677/89(38), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2796/94(39), (EØF) nr. 3895/91(40), (EØF) nr. 2332/92(41), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1629/98, og (EØF) nr. 2333/92(42), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1429/96(43); disse forordninger er blevet væsentligt ændret flere gange; de bør derfor af hensyn til overskueligheden konsolideres, når der foretages nye ændringer;
(9) ifølge forordning (EØF) nr. 822/87 skulle Rådet fastsætte gennemførelsesbestemmelserne hertil; dette skabte en kompleks struktur af retsforskrifter; de pågældende forordninger indeholder en stor mængde tekniske detaljer, som hyppigt har måttet ændres; nærværende forordning bør derfor generelt indeholde alle de nødvendige regler for dens anvendelse; det er vigtigt, at Rådet tildeler Kommissionen alle de nødvendige gennemførelsesbeføjelser i henhold til traktatens artikel 211;
(10) reglerne for den fælles markedsordning for vin er overordentlig komplekse; i nogle tilfælde tages der ikke tilstrækkeligt hensyn til regional diversitet; reglerne bør derfor så vidt muligt forenkles, ligesom der bør udvikles og gennemføres en fællesskabspolitik så tæt på producenterne som muligt;
(11) for at udnytte og underbygge den forbedredede markedsligevægt og for bedre at afpasse udbuddet efter efterspørgslen efter de forskellige produkttyper bør der fastsættes en række foranstaltninger til forvaltning af vinproduktionskapaciteten, som omfatter plantningsrestriktioner på mellemlang sigt, præmier for endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer og støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer;
(12) strukturforanstaltninger, der ikke direkte har med vinproduktion at gøre, falder ind under Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(44); salgsfremmende foranstaltninger bidrager i høj grad til sektorens konkurrenceevne, og der bør især ydes støtte til fremme af salg af vin fra Fællesskabet på tredjelandes markeder; for at sikre sammenhæng med Fællesskabets generelle salgsfremmende politik bør foranstaltninger, der er knyttet til vinsektoren, falde ind under horisontale bestemmelser på området; med henblik herpå har Kommissionen forelagt et forslag til forordning om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande(45);
(13) markedsligevægten er blevet bedre, selv om det er sket relativt langsomt og ikke uden vanskeligheder; de nugældende plantningsrestriktioner har vist sig at være en væsentlig forudsætning for det gode resultat; erfaringen har vist, at det tilsyneladende ikke er muligt at anvende andre foranstaltninger til at udnytte og underbygge den forbedrede markedsligevægt; det ser derfor ud til, at det i almenhedens interesse er nødvendigt på denne måde at gribe ind i producenternes udøvelse af deres ejendomsret;
(14) der bør derfor fortsat gælde plantningsrestriktioner i en periode, som er begrænset på mellemlang sigt, således at alle strukturforanstaltningerne kan slå igennem, og forbuddet mod plantning af vinstokke til vinfremstilling bør gælde indtil den 31. juli 2010, medmindre andet er fastsat i denne forordning;
(15) tilladelsen til nyplantning i forbindelse med podningsgartneri, jordfordeling og ekspropriation samt vindyrkningsforsøg har vist sig ikke at forstyrre vinmarkedet urimeligt og bør derfor fortsat gælde med den fornødne kontrol; af samme årsag bør det ligeledes være tilladt at plante vinstokke med henblik på vindyrkerens privatforbrug;
(16) tilladelsen til nyplantning med henblik på produktion af kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og bordvin med en geografisk betegnelse har vist sig at være et nyttigt led i kvalitetspolitikken, som skal afpasse udbuddet bedre efter efterspørgslen; når først ordningen med en reserve af plantningsrettigheder fungerer fuldt ud, skulle denne ordning dog opfylde denne målsætning; tilladelsen bør derfor med den fornødne kontrol gælde i en overgangsperiode indtil den 31. juli 2003, hvor reserveordningen skulle være fuldt funktionsdygtig;
(17) tilladelsen til genplantning er nødvendig af hensyn til den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer; den nugældende ordning bør derfor bevares med den fornødne kontrol; for at opnå større fleksibilitet bør der ifølge ordningen og med den fornødne kontrol være mulighed for at erhverve og udnytte genplantningsrettigheder, inden den tilhørende rydning finder sted; genplantningsrettigheder, der er erhvervet i henhold til tidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser, bør respekteres; endvidere bør det under streng kontrol være muligt at overføre genplantningsrettigheder til en anden bedrift, enten hvis overførslen sker som led i kvalitetspolitikken eller vedrører podningsgartneri, eller hvis den sker i forbindelse med overdragelse af en del af bedriften; for at sikre, at den fælles markedsordning fungerer tilfredsstillende, bør disse overførsler holdes inden for samme medlemsstat;
(18) for at forbedre forvaltningen af vinproduktionskapaciteten og fremme den effektive udnyttelse af plantningsrettigheder og dermed yderligere afbøde virkningen af plantningsrestriktionerne bør der oprettes en ordning med nationale og/eller regionale reserver;
(19) medlemsstaterne bør med den fornødne kontrol i vidt omfang kunne disponere over reserverne, så de bedre kan afpasse udnyttelsen af plantningsrettighederne fra disse reserver efter de lokale behov; der bør i den forbindelse kunne opkøbe plantningsrettigheder for at lade dem indgå i reserven og sælge rettigheder fra reserven; med henblik herpå bør medlemsstaterne kunne undlade at anvende reserveordningen, hvis de kan bevise, at de har en effektiv ordning til forvaltning af plantningsrettighederne;
(20) særlige fordele for unge vinproducenter kan ikke blot lette disses etablering, men også den strukturelle tilpasning af deres bedrifter efter deres første etablering; disse producenter bør derfor kunne modtage rettigheder fra reserverne uden modydelse;
(21) for at sikre den bedst mulige udnyttelse af ressourcerne og for bedre at afpasse udbuddet efter efterspørgslen, bør plantningsrettighederne anvendes af indehaverne inden for en rimelig frist og ellers tilføres eller tilbageføres til reserverne; rettigheder, der er blevet tilført reserverne, bør af samme årsager tildeles inden for en rimelig frist;
(22) på baggrund af den forbedrede markedsligevægt og det ekspanderende verdensmarked er det rimeligt at øge de plantningsrettigheder, som skal tildeles de pågældende medlemsstater, samt, for en dels vedkommende, en fællesskabsreserve for tilførsel i tilfælde af øget markedsefterspørgsel; de nyplantningsrettigheder, der er tildelt for kvbd og bordvine med en geografisk betegnelse, bør modregnes i denne forøgelse;
(23) visse arealer er blevet beplantet i strid med plantningsrestriktionerne; det har vist sig at være vanskeligt at håndhæve de sanktioner, der skal sikre, at produkter fra sådanne områder ikke forstyrrer vinmarkedet; arealer, der er ulovligt beplantet, bør derfor ryddes; dette krav bør gælde al ulovlig beplantning foretaget efter datoen for offentliggørelsen af forslaget til nærværende forordning, idet producenterne fra denne dato har været bekendt med planen om at indføre et sådant krav;
(24) uden at gældende nationale foranstaltninger i øvrigt tilsidesættes, er det af hensyn til retssikkerheden ikke muligt på fællesskabsplan at håndhæve kravet om rydning af arealer, der er beplantet i strid med restriktionerne, inden forslaget til nærværende forordning blev offentliggjort; for at få bedre kontrol med vinproduktionskapaciteten bør medlemsstaterne derfor i en bestemt periode kunne legalisere sådanne arealer under udøvelse af den nødvendige kontrol; arealerne kan behandles forskelligt i forbindelse med legaliseringen afhængigt af plantningsforholdene, især hvis en sådan plantning vil kunne medføre en produktionsstigning; hvis der er en sådan risiko, kan der pålægges den pågældende producent passende administrative sanktioner;
(25) medlemsstaterne bør kunne tage hensyn til lokale forhold og derfor kunne håndhæve strengere regler over for nyplantning, genplantning og dobbeltpodning, hvis det er nødvendigt;
(26) der er vindyrkningsområder, hvor produktionen ikke er afpasset efter efterspørgslen; for at opnå en bedre regulering inden for sektoren som helhed bør der i disse områder ydes støtte til endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer; der bør ydes præmie med henblik herpå; der bør overlades til medlemsstaterne at forvalte en sådan præmie inden for rammerne af fællesskabsbestemmelser og med den fornødne kontrol, så præmien kan komme de berørte områder til gode; medlemsstaterne skal derfor kunne udpege de pågældende områder og fastsætte præmiens størrelse ud fra objektive kriterier og inden for et samlet loft;
(27) produktionen i de medlemsstater, hvis vinproduktion er under 25000 hl om året, har ikke større indflydelse på markedsligevægten; disse medlemsstater bør derfor fritages for plantingsrestriktionerne, men til gengæld bør de heller ikke have adgang til præmien for endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer;
(28) der er andre vindyrkningsområder, hvor produktionen ikke er afpasset efter efterspørgslen, men hvor den vil kunne afpasses bedre ved omstrukturering af vindyrkningsarealerne gennem sortsomstilling, flytning af vindyrkningsarealer eller forbedring af driftsmetoder; der bør derfor ydes støtte til dette formål med den fornødne kontrol;
(29) for at omstruktureringen og omstillingen kan finde sted under kontrol, bør de planlægges; planerne bør udarbejdes på et niveau så tæt på producenterne som muligt for at sikre, at der tages hensyn til regional diversitet; for at sikre, at planerne er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, skal medlemsstaterne dog fortsat være ansvarlige for dem i sidste instans;
(30) omstruktureringen og omstillingen har to vigtige økonomiske konsekvenser for producenterne, nemlig indkomsttab i omstillingsperioden og omkostninger ved iværksættelsen af disse foranstaltninger; støtten bør derfor dække begge disse konsekvenser; der er inden for omstruktureringen plads til supplerende nationale foranstaltninger inden for fastlagte grænser;
(31) med henblik på en bedre forvaltning af vinproduktionskapaciteten bør der udarbejdes en oversigt over denne kapacitet i medlemsstaten eller på regionalt plan; for at tilskynde medlemsstaterne til at udarbejde oversigten, bør kun de medlemsstater, der har udarbejdet en sådan oversigt, have adgang til at legalisere ulovligt beplantede arealer, øge plantningsrettighederne og yde omstrukturerings- og omstillingsstøtte; de produktionsområder, som har udarbejdet en regional oversigt, bør ikke udelukkes fra fordelene ved omstrukturerings- og omstillingsforanstaltninger, fordi andre produktionsområder ikke har udarbejdet en sådan oversigt; alle regionale oversigter skal dog være færdigudarbejdede senest den 31. december 2001;
(32) klassificeringen af druesorter til vinfremstilling bør finde sted så tæt på producenterne som muligt, medlemsstaterne bør derfor overtage denne opgave fra Fællesskabet;
(33) Rådets forordning (EØF) nr. 2392/86 af 24. juli 1986 om EF-fortegnelsen over vindyrkningsarealer(46), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1631/98(47), skal forblive i kraft, for at de medlemsstater, som stadig er ved at udarbejde fortegnelsen, kan færdiggøre arbejdet; det bør imidlertid fastsættes, at forordningen senere skal ændres eller ophæves;
(34) for at bevare markedsligevægten bør der ydes støtte til privat oplagring af bordvin og af visse typer druemost; foranstaltningen bør være så fleksibel og følsom over for markedssvingninger som muligt; med henblik herpå bør den derfor kunne bringes til ophør med kort varsel;
(35) for at fjerne muligheden for intervention som kunstig afsætningsmulighed for overskudsproduktionen bør destillationsordningen ændres; der bør derfor være følgende former for destillation: obligatorisk destillation af biprodukter fra vinfremstillingen, obligatorisk destillation af vin fra druer, der ikke er klassificeret udelukkende som druer til persning, destillation for at støtte vinmarkedet og således fremme kontinuiteten i forsyningerne af vindestillationsprodukter til de dele af sektoren for konsumalkohol, som traditionelt bruger denne alkohol, samt krisedestillation; andre former for destillation bør opgives; disse foranstaltninger bør være så fleksible som muligt for at efterkomme markedets behov og tilgodese specifikke regionale forhold;
(36) da vin fremstillet ved fuldstændig udpresning er af dårlig kvalitet, bør denne fremgangsmåde forbydes, og for at hindre den bør det fastsættes, at der skal foretages obligatorisk destillation af presserester af vindruer og vinbærme; der kan dog for at tage hensyn til produktionsvilkårene i visse vindyrkningsområder fastsættes undtagelser fra denne pligt; da produktions- og markedsstrukturerne i vindyrkningszone A og i den tyske del af vindyrkningszone B desuden i sig selv sikrer, at foranstaltningens mål nås, bør pligten til destillation af biprodukter fra vinfremstilling for producenterne i disse områder erstattes med en pligt til at trække dem tilbage under kontrol;
(37) produktionen af vin, som er fremstillet af druer, der ikke er klassificeret udelukkende som druer til persning, bør i første omgang rettes mod traditionelle anvendelsesformål i spiritussektoren og andre traditionelle afsætningsmuligheder; vin, der er produceret ud over de normale mængder til sådanne anvendelsesformål, bør underkastes obligatorisk destillation;
(38) visse dele af sektoren for konsumalkohol udgør en vigtig traditionel afsætningsmulighed for vindestillationsprodukter og andre vinavlsprodukter; der bør derfor ydes fællesskabsstøtte til destillation af bordvin og af vin, som er egnet til fremstilling af bordvin, for at forsyne dette marked, og denne støtte bør udbetales som primær støtte til destillation af disse vine og som sekundær støtte til oplagring af destillatet;
(39) i ekstraordinære tilfælde af markedsforstyrrelser og/eller alvorlige kvalitetsproblemer bør der foretages krisedestillation; Kommissionen bør for at tage hensyn til særlige forhold afgøre, hvor stor støtten skal være, og i hvilken form den skal udbetales, f.eks. når der er noteret et påviseligt fald i markedsprisen for en vinkategori; foranstaltningen bør være frivillig for producenterne; det bør fastsættes, at hvis denne foranstaltning anvendes tre år i træk for en bestemt vinkategori (i en bestemt zone), forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport og i givet fald forslag;
(40) afsætningen af den alkohol, som hidrører fra destillation, bør gennemføres således, at der bliver mulighed for større åbenhed og kontrol, og de traditionelle markeder for alkohol ikke bliver forstyrret;
(41) en forhøjelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen vil for tiden ikke kunne ske på samme økonomiske betingelser for alle fællesskabsproducenter, da det ifølge denne forordning er tilladt at anvende forskellige ønologiske fremgangsmåder; for at fjerne denne forskelsbehandling bør der tilskyndes til anvendelse af vinavlsprodukter til forhøjelse af alkoholindholdet, hvilket også udvider disse produkters afsætningsmuligheder og bidrager til, at der undgås overskud af vin; med henblik herpå bør priserne på de forskellige produkter til forhøjelse af alkoholindholdet bringes på linje; dette kan opnås ved hjælp af en ordning med støtte til koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, der anvendes til forhøjelse af alkoholindholdet, og som kommer fra bestemte dyrkningsområder;
(42) for at opnå en mere stabil ligevægt mellem produktion og forbrug er det stadig nødvendigt at øge forbruget af vinavlsprodukter; det synes berettiget at gribe ind på et stadium, der ligger forud for selve produktionsstadiet for bordvin, hvilket kan ske ved at fremme anvendelsen af most til andre formål end vinfremstilling ved hjælp af støtte for at sikre, at de traditionelle afsætningsmuligheder for Fællesskabets vinprodukter kan bevares; foranstaltningen bør anvendes således, at fordrejning af konkurrencevilkårene undgås, samtidig med at der tages hensyn til traditionelle produktionsmetoder;
(43) producenter, som ikke har opfyldt deres forpligtelser i forbindelse med obligatorisk destillation, bør udelukkes fra anvendelse af andre interventionsforanstaltninger;
(44) der bør også kunne gribes ind i tilfælde af høje priser på Fællesskabets marked;
(45) i betragtning af de særlige forhold, der gør sig gældende på markedet for vin, vil oprettelsen af producentorganisationer kunne bidrage til at realisere den fælles markedsordnings mål; medlemsstaterne kan anerkende sådanne organisationer; disse bør oprettes på frivilligt grundlag og motiveres af den fordel, der kan opnås på grund af omfanget og effektiviteten af de tjenester, de kan yde deres medlemmer;
(46) for at markedet for kvbd og bordvin med geografisk betegnelse kan fungere bedre, skal medlemsstaterne kunne iværksætte de beslutninger, som træffes af brancheorganisationerne; disse beslutninger bør have en sådan rækkevidde, at visse former for samordnet praksis udelukkes; det vil være hensigtsmæssigt, at Kommissionen garanterer, at sådanne beslutninger er i overensstemmelse med fællesskabsretten; brancheorganisationerne skal udføre visse opgaver under hensyn til forbrugernes interesser;
(47) af sundhedshensyn og som led i kvalitetspolitikken bør det på fællesskabsplan fastsættes, hvilke ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder der som de eneste må anvendes til fremstilling af produkter, som er omfattet af denne forordning; af samme årsager bør kun druesorter til persning anvendes til fremstilling af konsumvin;
(48) produktionsvilkårene, især jordbund, terræen og klima, varierer betydeligt fra en vindyrkningszone i Fællesskabet til en anden, og det er derfor afgørende, at der tages hensyn til sådanne variationer i forbindelse med de ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder; visse tekniske grænser og vilkår i forbindelse med disse fremgangsmåder og behandlingsmetoder bør fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne, for at de let kan ændres på baggrund af erfaringen og den teknologiske udvikling; der bør dog i denne forordning fastsættes grænser for svovldioxid, sorbinsyre og kaliumsorbat på grund af disse stoffers betydning for sundheden;
(49) der bør fastsættes godkendte analysemetoder for vinavlsprodukter;
(50) beskrivelsen, betegnelsen og præsentationen af produkter, der er omfattet af denne forordning, kan have stor indflydelse på afsætningen af dem; der bør derfor i denne forordning fastsættes regler herfor, hvori der tages hensyn til forbrugernes og producenternes legitime interesser, og som fremmer ordnede forhold på det indre marked samt produktion af kvalitetsprodukter; grundprincipperne i disse regler skal være obligatorisk anvendelse af visse udtryk med henblik på at identificere produktet og give forbrugerne bestemte vigtige oplysninger samt frivillig anvendelse af forskellige andre angivelser enten i henhold til fællesskabsbestemmelser eller på grundlag af bestemmelserne om forebyggelse af svigagtige fremgangsmåder;
(51) reglerne om f.eks. betegnelse skal indeholde bestemmelser om forebyggelse af svigagtige fremgangsmåder, sanktioner på fællesskabsplan, der skal anvendes i tilfælde af ukorrekt etikettering, anvendelse af sprog, især når der er tale om forskellige alfabeter, og anvendelse af mærker, især når disse vil kunne vildlede forbrugerne;
(52) under hensyn til forskellene mellem de af denne forordning omfattede produkter og deres markeder samt forbrugernes forventninger og de traditionelle anvendelser skal reglerne differentieres efter de pågældende produkter, især for så vidt angår mousserende vin, og efter deres oprindelse;
(53) der bør også være regler for etikettering af importerede produkter, især for at præcisere deres oprindelse og undgå enhver forveksling med fællesskabsprodukter;
(54) retten til at anvende geografiske betegnelse og andre traditionelle betegnelser er af stor værdi; det er derfor vigtigt, at der opstilles regler for en sådan ret, og at de pågældende betegnelser beskyttes; for at fremme loyal konkurrence og for at undgå at vildlede forbrugerne kan denne beskyttelse komme til at berøre produkter, som ikke er omfattet af nærværende forordning, herunder varer uden for traktatens bilag I;
(55) af hensyn til forbrugernes interesser og ønsket om at opnå en tilsvarende behandling of kvbd i tredjelande bør der ved gensidige forpligtelser åbnes mulighed for, at importerede vine til direkte konsum, som kendetegnes ved en geografisk betegnelse, kan drage fordel af disse beskyttelses- og kontrolordninger, når de afsættes i Fællesskabet;
(56) for at tage hensyn til de forpligtelser, der følger af især artikel 23 og 24 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, som udgør en integrerende del af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, godkendt ved beslutning 94/800/EF(48), bør de berørte parter på visse betingelser kunne forhindre ulovlig anvendelse af geografiske betegnelser, som er beskyttet af et tredjeland, der er medlem af WTO;
(57) udviklingen af en politik til fremme af kvalitetsproduktion inden for landbruget og især inden for vinavlen kan kun bidrage til at forbedre markedsforholdene og dermed øge afsætningsmulighederne; indførelse af yderligere fælles regler for produktion og kontrol af kvbd falder inden for rammerne af denne politik og kan medvirke til at nå disse mål;
(58) for at bevare en mindstekvalitet for kvbd, undgå en ukontrolleret udvidelse af produktionen af sådanne vine og harmonisere medlemsstaternes bestemmelser med henblik på at opnå loyal konkurrence i Fællesskabet bør der fastsættes fælles rammebestemmelser for produktion og kontrol af kvbd, som medlemsstaternes særbestemmelser skal være i overensstemmelse med;
(59) med udgangspunkt i de traditionelle produktionsvilkår bør arten og rækkevidden af de faktorer, som bidrager til at karakterisere de enkelte kvbd, opregnes og defineres; der bør dog gøres en fælles indsats for at harmonisere kvalitetskravene; det drejer sig om følgende faktorer: afgrænsning af produktionsområdet, vinstokbestand, dyrkningsmetoder, vinfremstillingsmetoder, naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, hektarudbytte samt undersøgelse og vurdering af organoleptiske kendetegn; der bør fastsættes særlige regler for kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder (khvbd) og mousserende kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder (mkvbd) på grund af disse produkters særlige karakter;
(60) erfaringen har vist, at det er nødvendigt at fastsætte præcise regler for deklassering af kvbd til bordvin og at anføre de tilfælde, hvor producenten har mulighed for at undlade at anmode om, at et produkt, der i hans høst- eller produktionsanmeldelse er opført som et produkt egnet til fremstilling af kvbd, klassificeres som kvbd;
(61) for at sikre, at kvbd bevarer deres kvalitetskendetegn, bør medlemsstaterne bemyndiges til at anvende yderligere eller strengere regler for produktion og omsætning af kvbd, idet der skal tages hensyn til lokale sædvaner;
(62) oprettelsen af et enhedsmarked for vin inden for Fællesskabet forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelen over Fællesskabets ydre grænser; ud over foranstaltningerne for det indre marked skulle en handelsordning med importafgifter og eksportrestitutioner i princippet stabilisere Fællesskabets marked; handelsordningen er baseret på de aftaler, der er indgået ved de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden;
(63) for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med vin med tredjelande bør der indføres en ordning med import- og eksportlicenser for visse produkter, herunder en ordning med sikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserne udstedes for, gennemføres;
(64) for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets marked af import af bestemte landbrugsprodukter skal der pålægges importen af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold, hvis visse betingelser er opfyldt;
(65) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelser til at åbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler, som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre retsforskrifter vedtaget af Rådet;
(66) bestemmelser om ydelse af restitution ved eksport til tredjelande, som er baseret på forskellen mellem priserne i Fællesskabet og priserne på verdensmarkedet, og som er omfattet af den aftale om landbrug, der er indgået i WTO(49), bør gøre det muligt at sikre Fællesskabets deltagelse i den internationale handel med vin; der bør fastsættes mængde- og værdigrænser for sådanne restitutioner;
(67) det bør sikres, at værdigrænserne overholdes ved restitutionernes fastsættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres i henhold til bestemmelserne om Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget; kontrollen kan lettes ved obligatorisk forudsættelse af restitutionerne, uden at dette i øvrigt udelukker muligheden for, at der i tilfælde af differentierede restitutioner foretages en ændring af den forudfastsatte destination inden for et geografisk område, der er omfattet af en enkelt restitutionssats; hvis destinationen ændres, bør den restitution, der gælder for den virkelige destination, udbetales, idet restitutionsbeløbet dog ikke bør være større end det beløb, der gælder for den forudfastsatte destination;
(68) for at sikre at mængdekravet overholdes, er det nødvendigt, at der indføres en pålidelig og effektiv overvågningsordning; derfor bør enhver restitutionsydelse gøres betinget af en eksportlicens; inden for de tilladte grænser skal restitutionerne ydes afhængigt af den særlige situation for det berørte produkt; der kan kun tillades undtagelser fra denne regel for fødevarehjælp, hvor der ikke gælder nogen begrænsning; overvågningen af de mængder, som eksporteres med restitution i de produktionsår, der er nævnt i WTO-aftalen om landbrug, skal ske på grundlag af eksportlicenser, der udstedes for hvert enkelt produktionsår;
(69) som supplement til ovennævnte ordning bør der, i det omfang det er nødvendigt for, at ordningen kan fungere efter hensigten, fastsættes bestemmelser om regulering af eller, når markedssituationen kræver det, forbud mod anvendelse af proceduren for aktiv forædling;
(70) ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald på alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser; i særlige tilfælde kan den ordning, der er indført for det indre marked og for told og afgifter, dog vise sig utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal være ubeskyttet over for eventuelle forstyrrelser som følge deraf, bør Fællesskabet have mulighed for omgående at træffe alle nødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger skal være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af de relevante WTO-aftaler;
(71) produkter, der importeres fra tredjelande, bør være underkastet regler om produktspecifikationer, som sikrer en vis overensstemmelse med Fællesskabets vindefinitioner; de skal også overholde oprindelseslandets regler og under visse omstændigheder ledsages af en analyseerklæring;
(72) for alle produkter, som er omfattet af denne forordning, og som omsættes inden for Fællesskabet, skal der udstedes et ledsagedokument;
(73) oprettelsen af et enhedsmarked kan bringes i fare ved ydelse af visse former for støtte; derfor bør de bestemmelser i traktaten, som gør det muligt at vurdere støtte, der ydes af medlemsstaterne, og at forbyde støtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, finde anvendelse under den fælles markedsordning for vin; bestemmelserne om præmie for endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer bør ikke i sig selv udelukke, at der ydes statsstøtte til samme formål;
(74) da reglerne for vinsektoren nødvendigvis er komplekse, er det vigtigt, at medlemsstaternes myndigheder sikrer, at de overholdes; Kommissionen skal gennem egne inspektører, der samarbejder med medlemsstaternes myndigheder, selv kunne kontrollere og sikre, at reglerne overholdes;
(75) efterhånden som fællesmarkedet for vin udvikler sig, skal medlemsstaterne og Kommissionen forsyne hinanden med de oplysninger, der er nødvendige for at anvende nærværende forordning; med henblik herpå er det vigtigt, at producenter af druer til vinfremstilling, af most og af vin udarbejder en høstanmeldelse, da dette er nødvendig information; medlemsstaterne skal kunne anmode producenterne om yderligere oplysninger; Kommissionen skal om nødvendigt kunne vurdere oplysningerne med bistand udefra;
(76) for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger bør der fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en forvaltningskomité;
(77) medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af nærværende forordning, skal finansieres af Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(50);
(78) den fælles markedsordning for vin skal på samme tid tilgodese målene i traktatens artikel 33 og 131;
(79) den fælles markedsordning for vin skal også anvendes under hensyn til de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, stk. 2, især de aftaler, som udgør en del af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, specielt aftalen om tekniske handelshindringer(51);
(80) overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 822/87 og de øvrige vinforordninger til ordningerne i nærværende forordning kan volde problemer, som ikke er behandlet i nærværende forordning; hvis sådanne problemer opstår, bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangsforanstaltninger; Kommissionen bør også bemyndiges til at løse særlige praktiske problemer -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for vin omfatter regler for vinproduktionskapacitet, markedsmekanismer, producentorganisationer og brancheorganisationer, ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse, kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og handel med tredjelande.
2. Den fælles markedsordning gælder for følgende produkter:
TABELPOSITION
3. I bilag I findes definitionerne på de produktbetegnelser, der er anvendt i denne forordning, i bilag II definitionerne på alkoholindhold og i bilag III definitionerne på vindyrkningszoner. Gennemførelsesbestemmelserne til disse bilag kan vedtages efter proceduren i artikel 75.
4. Produktionsåret for de produkter, der er omfattet af denne forordning, begynder den 1. august hvert år og slutter den 31. juli det følgende år.
AFSNIT II
PRODUKTIONSKAPACITET
KAPITEL I
PLANTNING AF VINSTOKKE
Artikel 2
1. Indtil den 31. juli 2010 er det forbudt at plante druesorter, der i henhold til artikel 19, stk. 1, er klassificeret som druesorter til persning, medmindre plantningen sker i medfør af:
a) en nyplantningsrettighed som omhandlet i artikel 3
b) en genplantningsrettighed som omhandlet i artikel 4 eller
c) en plantningsrettighed fra en reserve som omhandlet i artikel 5 eller artikel 6, stk. 1, hvis artikel 5, stk. 8, anvendes.
Indtil samme dato er det ligeledes forbudt at dobbeltpode druesorter til persning på druesorter til andre formål end persning.
2. Druer fra arealer:
a) der er blevet beplantet med vinstokke inden den 1. september 1998, og
b) hvis produktion i henhold til artikel 6, stk. 3, eller artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 822/87 kun kunne afsættes til destillation
må ikke anvendes til fremstilling af vin med henblik på afsætning. Produkter, der er fremstillet af sådanne druer, må kun bringes i omsætning med henblik på destillation. Disse produkter må dog ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.
3. Hvis en medlemsstat har udarbejdet oversigten over vinproduktionskapaciteten i overensstemmelse med artikel 16, kan den fravige stk. 2 i nærværende artikel. En sådan undtagelse skal gives inden den 31. juli 2002 og skal for de pågældende arealer indebære tilladelse til at fremstille vin bestemt til afsætning.
Undtagelsen gives:
a) hvis den pågældende producent tidligere har ryddet andre vinstokke på et tilsvarende areal i renkultur, undtagen i tilfælde hvor denne producent har modtaget en rydningspræmie for de pågældende arealer i henhold til fællesskabslovgivningen eller den nationale lovgivning, og/eller
b) ved at tillade anvendelse af genplantningsrettigheder, som en producent har erhvervet inden for en periode, som skal fastsættes, efter beplantningen af det pågældende areal; medlemsstaterne kan med henblik herpå også benytte de i henhold til artikel 6, stk. 1, oprettede nye plantningsrettigheder, og/eller
c) hvis medlemsstaten (til Kommissionens tilfredsstillelse) kan bevise, at den har genplantningsrettigheder, som der ikke er gjort krav på, og som stadig ville være gældende, hvis der var blevet ansøgt om dem; sådanne rettigheder kan anvendes og genfordeles til producenter for et tilsvarende areal i renkultur; og/eller
d) hvis den pågældende producent har påtaget sig at rydde et tilsvarende areal i renkultur inden for en periode på tre år, såfremt dette areal er optaget i den pågældende medlemsstats fortegnelse over vindyrkningsarealer.
4. Medlemsstaterne pålægger de pågældende producenter en passende administrativ sanktion, når stk. 3, litra a) eller c), anvendes.
5. Stk. 3, litra c), må kun anvendes for arealer, der ikke overstiger 1,2 % af vindyrkningsarealerne.
6. Når stk. 2, litra b), anvendes:
a) må rettigheder, som tildeles producenten fra en reserve, kun tildeles i henhold til artikel 5, stk. 3, litra b), og producenten skal betale 150 % af den pris, som medlemsstaterne normalt opkræver i henhold til denne bestemmelser, eller
b) skal genplantningsrettigheder, som producenten køber, omfatte det pågældende areal plus 50 %, idet disse 50 % tilføres reserven eller reserverne i overensstemmelse med artikel 5 eller lægges til de nye plantningsrettigheder, jf. artikel 6, stk. 1, når artikel 5, stk. 8, anvendes.
7. Parceller, der er tilplantet med druesorter, som i henhold til artikel 19, stk. 1, er klassificeret som druesorter til persning, og som:
a) er plantet den 1. september 1998 eller senere, og hvis produktion i henhold til artikel 6, stk. 3, eller artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 822/87 kun kunne afsættes til destillation, eller
b) er plantet i strid med forbuddet mod plantning i stk. 1
skal ryddes. Udgifterne til rydningen afholdes af den pågældende producent. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af dette stykke.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan tildele producenterne nyplantningsrettigheder for arealer:
a) der er bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, som af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfør af gældende national lovgivning
b) der er bestemt til vindyrkningsforsøg, eller
c) der er bestemt til dyrkning af moderpodestammer.
Medlemsstaterne kan også tildele nyplantningsrettigheder for arealer, hvis vinavlsprodukterne derfra udelukkende er bestemt til vindyrkningens privatforbrug.
2. Medlemsstaterne kan også senest den 31. juli 2003 tildele nyplantningsrettigheder for arealer til produktion af kvbd eller bordvin med en geografisk betegnelse, hvis det er erkendt, at produktionen af den pågældende vin på grund af dennes kvalitet ligger langt under efterspørgslen.
3. Den producent, der har fået tildelt nyplantningsrettigheder, skal bruge dem på de arealer og til de formål, som tildelingen gælder.
4. Nyplantningsrettighederne skal udnyttes inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt. Andre nyplantningsrettigheder end de i stk. 1 nævnte, der ikke udnyttes, tilføres en reserve i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a).
5. Der kan kun tildeles andre nyplantningsrettigheder end de i stk. 1 nævnte til producenter inden for den mængde, som er nævnt i artikel 6, stk. 1. Med henblik herpå gælder følgende:
a) medlemsstaterne sikrer sig, inden de nye plantningsrettigheder, der er omhandlet i artikel 6, tilføres en eller flere reserver, at tildelingen af nyplantningsrettigheder ikke medfører, at omfanget af de i artikel 6, stk. 1, nævnte nye plantningsrettigheder bliver lavere end nul, og
b) når en medlemsstat har tilført de nye plantningsrettigheder, der er omhandlet i artikel 6, til en eller flere reserver, medfører efterfølgende tildeling af en nyplantningsrettighed, at en plantningsrettighed, der i renkultur omfatter et tilsvarende areal, fradrages reserven eller reserverne for det pågældende område. Er der ikke tilstrækkelige plantningsrettigheder til rådighed i reserven eller reserverne, kan der ikke tildeles nyplantningsrettigheder.
Artikel 4
1. Genplantningsrettigheder er:
a) genplantningsrettigheder, der er tildelt i henhold til stk. 2, eller
b) lignende rettigheder, der er erhvervet i henhold til tidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser.
2. Medlemsstaterne tildeler genplantningsrettigheder til producenter, som har ryddet et vindrykningsareal. Medlemsstaterne kan tildele genplantningsrettigheder til producenter, som forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal inden udgangen af det tredje produktionsår efter, at arealet blev beplantet. Genplantningsrettighederne gælder for et areal, der i renkultur svarer til det areal, som er blevet ryddet, eller som skal ryddes.
3. Genplantningsrettighederne udøves på den bedrift, som har fået dem tildelt. Medlemsstaterne kan endvidere fastsætte, at disse genplantningsrettigheder kun må udøves på det areal, der er blevet ryddet.
4. Uanset stk. 3 kan genplantningsrettighederne helt eller delvis overføres til en anden bedrift inden for samme medlemsstat:
a) hvis en del af den pågældende bedrift overgår til denne anden bedrift. I så fald kan retten udøves inden for sidstnævnte bedrift på et areal, der ikke er større end det overførte areal, eller
b) hvis arealerne på denne anden bedrift er bestemt:
i) til produktion af kvbd eller bordvin med en geografisk betegnelse eller
ii) til podningsgartneri.
Retten må kun udøves på de arealer og til de formål, som tildelingen gælder.
Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af disse undtagelser ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område, især i forbindelse med overførsler fra ikke-vandede arealer til vandede arealer.
5. Genplantningsrettigheder, der er erhvervet i henhold til denne forordning, skal udnyttes inden udgangen af det femte produktionsår efter udgangen af det produktionsår, hvor rydningen fandt sted. Som undtagelse herfra kan medlemsstaterne forlænge denne periode til otte produktionsår. Genplantningsrettigheder, der ikke er udnyttet inden for denne periode, tilføres en reserve i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a).
Artikel 5
1. For at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten på nationalt eller regionalt plan opretter medlemsstaterne efter omstændighederne enten en national reserve og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder.
2. Følgende rettigheder tilføres reserven eller reserverne:
a) nyplantningsrettigheder, genplantningsrettigheder og plantningsrettigheder fra reserven, der ikke er udnyttet inden udløbet af de tidsfrister, der er fastsat i henholdsvis artikel 3, stk. 4, artikel 4, stk. 5, og nærværende artikels stk. 6
b) genplantningsrettigheder, der er tilført reserven af producenter med sådanne rettigheder, i givet fald mod en økonomisk godtgørelse fra medlemsstaten, idet beløbets størrelse og de nærmere regler for udbetalingen bestemmes af medlemsstaten under hensyntagen til parternes legitime interesser
c) nye plantningsrettigheder som nævnt i artikel 6.
3. Medlemsstaterne kan tildele rettigheder fra reserven:
a) uden modyelse til producenter, som er under 40 år, som har de nødvendige faglige kvalifikationer, som for første gang etablerer sig på en vinbedrift, og som er bedriftens driftsleder, eller
b) mod betaling til nationale og i givet fald regionale kasser og til producenter, som har til hensigt at udnytte rettighederne til at beplante arealer, hvis produktion der er et sikkert marked for. Medlemsstaterne opstiller kriterier for fastsættelse af betalingen, hvis størrelse kan variere afhængigt af det endelige produkt fra de pågældende vindyrkningsarealer.
4. Medlemsstaterne sørger for, at det sted, hvor plantningsrettigheder fra en reserve udnyttes, samt de anvendte sorter og dyrkningsmetoder garanterer, at den efterfølgende produktion er tilpasset efterspørgslen på markedet, og at de pågældende udbytter er typiske for gennemsnittet i det område, hvor disse rettigheder udnyttes, især når plantningsrettigheder fra en reserve for ikke-vandede arealer udnyttes på vandede arealer.
5. Plantningsrettigheder, der er tilført en reserve, skal tildeles en producent senest ved udgangen af det femte produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tilført reserven. Plantningsrettigheder, der ikke er blevet tildelt på dette tidspunkt, går tabt.
6. Plantningsrettigheder fra en reserve skal udnyttes inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt. Plantningsrettigheder fra en reserve, der ikke er udnyttet i denne periode, tilbageføres til en reserve i henhold til stk. 2, litra a).
7. Hvis en medlemsstat opretter regionale reserver, kan den fastsætte regler for overførsel af plantningsrettigheder mellem de regionale reserver. Hvis der samtidig findes regionale og nationale reserver i en medlemsstat, kan overførsler mellem sådanne reserver ligeledes tillades.
Der kan anvendes en reduktionskoefficient på de i første afsnit omhandlede overførsler.
8. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan uanset stk. 1-7 vælge ikke at anvende ordningen med reserver, hvis denne medlemsstat kan bevise, at der findes en effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele dens område. Denne ordning kan om nødvendigt afvige fra de relevante bestemmelser i dette kapitel. Hvis en medlemsstat har en sådan ordning, skal genplantningsrettighederne i henhold til artikel 4, stk. 5, første punktum, forlænges med fem produktionsår. Artikel 4, stk. 5, andet punktum, finder fortsat anvendelse.
Artikel 6
1. De nye plantningsrettigheder, herunder de nyplantningsrettigheder, som medlemsstaterne har tildelt i henhold til artikel 3, stk. 2, fordeles således:
a) Tyskland: 1534 ha
Grækenland: 1098 ha
Spanien: 17355 ha
Frankrig: 13565 ha
Italien: 12933 ha
Luxembourg: 18 ha
Østrig: 737 ha
Portugal: 3760 ha
b) Fællesskabsreserve: 17000 ha.
2. De nye plantningsrettigheder må kun tilføres en reserve eller udnyttes i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), hvis medlemsstaten har udarbejdet oversigten over produktionskapaciten i overensstemmelse med artikel 16.
3. Tilførsel til en reserve af de nye plantningsrettigheder, som er nævnt i stk. 1, eller udnyttelse af disse rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), kan kun ske én gang.
Artikel 7
1. I dette kapitel forstås ved:
a) "rydning": fuldstændig fjernelse af alle vinstokke på et vindyrkningsareal
b) "plantning": endelig anbringelse af podede eller upodede vinplanter eller dele af vinplanter med henblik på drueproduktion eller anlæggelse af et podningsgartneri
c) "plantningsrettighed": retten til at plante vinstokke i medfør af en nyplantningsrettighed, en genplantningsrettighed eller en plantningsrettighed, som er tildelt fra en reserve, eller en ny plantningsrettighed i overensstemmelse med de betingelser, som er fastsat i henholdsvis artikel 3, 4, 5 og 6
d) "genplantningsrettighed": retten til at plante vinstokke på et areal, der i renkultur svarer til det areal, der er blevet ryddet, eller som skal ryddes, i overensstemmelse med betingelserne i artikel 4 og artikel 5, stk. 8
e) "dobbeltpodning": podning af en vinstok, der tidligere er podet.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel fastsættes efter proceduren i artikel 75.
Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:
- bestemmelser om destillation af produkter fra de i artikel 2, stk. 7, omhandlede druesorter
- bestemmelser, som skal gøre det muligt at undgå for store administrative omkostninger i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i dette kapitel
- bestemmelserne om anerkendelse i artikel 3, stk. 2
- sameksistens af vinstokke i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2
- anvendelse af den reduktionskoefficient, som er omhandlet i artikel 5, stk. 7
- anvendelse af fællesskabsreserven, jf. artikel 6, stk. 1. Bestemmelserne vil i perioden inden den 31. december 2003 navnlig kunne fastsætte, at nye plantningsrettigheder fra fællesskabsreserven tildeles medlemsstater, for at de kan udnytte dem i områder, hvor det kan påvises, at der er yderligere behov, som vil kunne imødekommes ved tildeling af disse nye plantningsrettigheder
- bestemmelser, der skal sikre, at de nye plantningsrettigheder, der tildeles i henhold til artikel 3, stk. 1, ikke er i strid med forbuddet mod nyplantning i artikel 2, stk. 1.
3. Kommissionen forelægger den 31. december 2003 og derefter hvert tredje år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette kapitel. Rapporten kan i givet fald ledsages af forslag om tildeling af yderligere nye plantningsrettigheder.
KAPITEL II
NEDLÆGGELSESPRÆMIER
Artikel 8
1. Der kan udbetales præmie for endeligt ophør med vindyrkning på et bestemt areal.
Præmien kan i henhold til dette kapitels bestemmelser udbetales til producenter med dyrkede vindyrkningsarealer, hvor der produceres druer til persning. Det pågældende areal skal være på mindst 10 ar.
2. Medlemsstaterne kan udpege de områder, hvor der eventuelt kan udbetales præmie. De kan også fastsætte betingelser for udpegningen af områder, herunder betingelser, som skal sikre ligevægt mellem produktion og økologi i de pågældende områder.
3. Ved udbetaling af præmien fortaber producenten genplantningsrettigheder for det areal, som præmien udbetales for.
4. Medlemsstaterne fastsætter præmien pr. hektar under hensyntagen til følgende:
a) bedriftens landbrugsudbytte eller produktionskapacitet
b) produktionsmetoden
c) det pågældende areal sammenholdt med bedriftens areal
d) den vintype, der produceres
e) anden produktion på bedriften.
5. Præmien skal ligge under et loft, som skal fastsættes.
Artikel 9
Følgende arealer er ikke præmieberettigede:
a) dyrkede vindyrkningsarealer, for hvilke der er konstateret overtrædelser af Fællesskabets plantningsbestemmelser eller af de nationale plantningsbestemmelser i en periode, der skal fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår
b) vindyrkningsarealer, som ikke længere passes
c) vindyrkningsarealer, som er blevet beplantet i en periode, der skal fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår
d) vindyrkningsarealer, for hvilke der er udbetalt støtte til omstrukturering og omstilling i en periode, der skal fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår.
Artikel 10
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:
a) datoerne for forelæggelse af ansøgninger om og for gennemførelse af rydningen
b) betingelserne for udbetaling
c) det loft for præmien, som er omhandlet i artikel 8, stk. 5
d) miljøhensyn og
e) fastlæggelse af de perioder, der er nævnt i artikel 9.
KAPITEL III
OMSTRUKTURERING OG OMSTILLING
Artikel 11
1. Der indføres en ordning for omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer.
2. Ordningens mål er at tilpasse produktionen til efterspørgslen på markedet.
3. Ordningen skal omfatte en eller flere af følgende aktioner:
a) sortsomstilling, også ved hjælp af dobbeltpodning
b) flytning af vindyrkningsarealer
c) forbedring af driftsmetoder i tilknytning til ordningens mål.
Ordningen omfatter ikke den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer.
4. Ordningen anvendes kun i de dyrkningsområder i en medlemsstat, for hvilke denne medlemsstat har udarbejdet oversigten over produktionskapaciteten i overensstemmelse med artikel 16.
Artikel 12
Medlemsstaterne har ansvaret for omstrukturerings- og omstillingsplanerne og i givet fald også for deres godkendelse. Disse planer skal være i overensstemmelse med dette kapitel og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
Artikel 13
1. Der udbetales kun omstrukturerings- og omstillingsstøtte, hvis medlemsstaten har udarbejdet eller i givet fald godkendt en plan. Støtten ydes som:
a) en godtgørelse til producenterne for indkomsttab i forbindelse med gennemførelse af planen og
b) et bidrag til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne.
2. Producenternes godtgørelse for indkomsttab kan bestå i:
a) tilladelse til dyrkning af både gamle og nye vinstokke i en bestemt periode, som højst må være på tre år, jf. dog bestemmelserne i kapitel I, eller
b) økonomisk godtgørelse fra Fællesskabet.
3. Fællesskabets tilskud til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne kan højst udgøre 50 % af disse omkostninger. I områder, der er klassificeret som mål 1-regioner efter Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(52), kan Fællesskabets tilskud dog udgøre 75 %. Medlemsstaterne må under ingen omstændigheder deltage i finansieringen, jf. dog artikel 14, stk. 4.
Artikel 14
1. Kommissionen giver hvert år medlemsstaterne en foreløbig kredittranche baseret på objektive kriterier, under hensyn til særlige forhold og behov og den indsats, der skal gøres i betragtning af ordningens mål.
2. De foreløbige støttebeløb tilpasses på grundlag af de faktiske udgifter og de af medlemsstaterne oplyste reviderede overslag over udgifter, idet der tages hensyn til ordningens mål og de disponible midler.
3. Ved tildelingen af støttebeløbene til medlemsstaterne tages der behørigt hensyn til den pågældende medlemsstats andel af Fællesskabets vindyrkningsareal.
4. En medlemsstat, som har fået tildelt et støttebeløb for et bestemt antal hektarer, kan anvende støttebeløbet på et større antal hektarer. Medlemsstaten kan i denne forbindelse anvende nationale midler til at forhøje det reducerede beløb pr. hektar op til fællesskabsstøttens oprindelige loft pr. hektar.
Artikel 15
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:
a) mindstestørrelse for de pågældende vindyrkningsarealer
b) bestemmelser om anvendelsen af genplantningsrettigheder i forbindelse med iværksættelsen af planerne
c) bestemmelser med sigte på at undgå en forøgelse af produktionskapaciteten som følge af anvendelsen af dette kapitel
d) lofter for støtte pr. hektar.
KAPITEL IV
OPLYSNINGER OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 16
1. Oversigten over produktionskapaciteten skal indeholde oplysninger om følgende:
a) de arealer på den pågældende medlemsstats område, der er beplantet med vinstokke klassificeret som druesorter til vinfremstilling, jf. artikel 19, stk. 1
b) de pågældende sorter
c) de samlede eksisterende plantningsrettigheder og
d) alle nationale eller regionale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til dette afsnit.
2. En medlemsstat kan bestemme, at oversigten skal udarbejdes for de enkelte produktionsområder. Oversigterne for samtlige produktionsområder skal imidlertid i så fald være udarbejdet senest den 31. december 2001. I overensstemmelse med forordningens bestemmelser hindrer det forhold, at et produktionsområde udarbejder oversigten for sent, ikke, at dette afsnit anvendes i de øvrige produktionsområder i den pågældende medlemsstat.
Artikel 17
1. Kommissionen kan vurdere:
a) produktionen af de forskellige vinavlsprodukter
b) den industrielle anvendelse af vinavlsprodukterne
c) udviklingen i forbruget af vin og andre vinavlsprodukter, der kan konsumeres i uforandret stand
d) ethvert andet element, som det er nødvendigt at have kendskab til for at forvalte markedet eller en ordning til regulering af udbuddet.
2. Kommissionen kan indhente bistand udefra, når den foretager vurderingen.
3. Kommissionen finansierer en uafhængig undersøgelse af brugen af artskrydsede sorter. Den forelægger på baggrund af denne undersøgelse senest den 31. december 2003 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, i givet fald ledsaget af forslag.
Artikel 18
1. Producenterne af druer til fremstilling af vin samt producenterne af most og vin anmelder hvert år, hvor store mængder der er produceret fra den seneste høst. Medlemsstaterne kan også kræve, at forhandlere af druer til fremstilling af vin hvert år anmelder, hvor store mængder af den seneste høst der er afsat.
2. Most- og vinproducenterne samt de handlende, bortset fra detailhandlere, anmelder hvert år størrelsen af deres lagre af most og vin, uanset om de stammer fra indeværende eller tidligere års høst. Most og vin, der er importeret fra tredjelande, anføres separat.
Artikel 19
1. Medlemsstaterne opstiller en klassificering af druesorter til vinfremstilling. Alle druesorterne i klassificeringen skal tilhøre arten Vitis vinifera eller være en krydsning af denne art med andre arter af Vitis-slægten. Følgende druesorter er ikke omfattet af denne klassificering:
- Noah
- Othello
- Isabella
- Jacques
- Clinton
- Herbemont
2. I klassificeringen anfører medlemsstaterne de druesorter, der er egnede til produktion af de kvbd, der produceres på deres område. Disse sorter skal være af arten Vitis vinifera.
3. Kun de druesorter, der er anført i klassificeringen, må plantes, genplantes eller podes i Fællesskabet med henblik på fremstilling af vin. Denne begrænsning finder ikke anvendelse på vinstokke, der anvendes til forskning og videnskabelige forsøg.
4. Arealer med druesorter til vinfremstilling, der ikke er anført i klassificeringen, skal ryddes, medmindre produktionen fra disse arealer udelukkende er beregnet til vinproducentens privatforbrug. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere denne undtagelse.
5. Hvis en sort udgår af klassificeringen, skal den ryddes senest 15 år efter, at den er udgået.
Artikel 20
Bestemmelserne om fællesskabsfortegnelsen over vindyrkningsarealer er fastsat i forordning (EØF) nr. 2392/86.
Artikel 21
Kapitel I og II finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor vinproduktionen overstiger 25000 hl pr. produktionsår. Denne produktion beregnes på grundlag af den gennemsnitlige produktion i de sidste fem produktionsår.
Artikel 22
Medlemsstaterne kan vedtage strengere nationale regler for nyplantning af eller genplantning med vinstokke eller for dobbeltpodning. De kan foreskrive, at de i dette afsnit omhandlede ansøgninger og oplysninger skal suppleres med andre angivelser, der måtte være nødvendige for at overvåge udviklingen i produktionskapaciteten.
Artikel 23
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan navnlig omhandle:
a) formen for oplysningerne i den fortegnelse, der er omhandlet i artikel 16, og hvor detaljerede oplysningerne skal være
b) forvaltningen af den klassificering af druesorterne, der er omhandlet i artikel 19
c) anvendelsen af produkterne fra druesorter, der ikke er anført i klassificeringen.
2. Der kan efter proceduren i artikel 75 fastsættes bestemmelser om udstedelse af et ledsagedokument for vegetativt vinstokformeringsmateriale og gennemførelsesbestemmelser hertil, herunder kontrolbestemmelser.
3. Forordning (EØF) nr. 2392/86 kan ændres eller ophæves efter proceduren i artikel 75.
4. Efter proceduren i artikel 75 afgøres det, om en medlemsstat har udarbejdet den oversigt, der er omhandlet i artikel 16, og i givet fald om afgørelsen herom skal tilbagekaldes, f.eks. hvis medlemsstaten har undladt at foretage den fornødne ajourføring af oversigten.
AFSNIT III
MARKEDSMEKANISMER
KAPITEL I
STØTTE TIL PRIVAT OPLAGRING
Artikel 24
1. Der indføres en ordning med støtte til producenterne til privat oplagring af:
a) bordvin
b) druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost.
2. Støtten ydes på betingelse af, at der i perioden fra den 16. december til den 15. februar det følgende år indgås en langfristet oplagringskontrakt med interventionsorganerne på betingelser, som skal fastsættes.
3. De langfristede oplagringskontrakter indgås for en periode, der udløber:
a) tidligst den 1. september efter indgåelsen af kontrakterne for bordvin og tidligst den 1. august efter indgåelsen af kontrakterne for druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost og
b) senest den 30. november efter indgåelsen af kontrakterne.
Artikel 25
1. Indgåelsen af oplagringskontrakter afhænger af visse betingelser, især med hensyn til de pågældende produkters kvalitet.
2. For bordvin skal oplagringskontrakterne indeholde klausuler, hvorefter støtten kan indstilles for samtlige eller en del af de oplagrede mængder, og producenternes tilsvarende forpligtelser ophører, hvis markedspriserne for den pågældende type bordvin overstiger en tærskel, som skal fastsættes.
3. Støtten til privat oplagring må kun dække de tekniske omkostninger ved oplagringen samt renterne, der fastsættes efter en standardsats.
4. For koncentreret druemost kan beløbet justeres med en koefficient svarende til koncentrationsgraden.
Artikel 26
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan navnlig omfatte:
- fastsættelse af den tærskel, den sats og den koefficient, der er omhandlet i artikel 25
- at de langfristede oplagringskontrakter for bordvin kun kan indgås for nærmere fastsatte typer bordvin
- at druemost, der er omfattet af en langfristet oplagringskontrakt, helt eller delvis kan forarbejdes til koncentreret druemost eller til rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode
- regler om anvendelse af bestemmelserne for indstilling af støtten som omhandlet i artikel 25, stk. 2
- at der ikke kan indgås langfristede oplagringskontrakter for druemost og koncentreret druemost bestemt til fremstilling af druesaft
- kontrakternes effektive gyldighedsperiode.
2. Efter proceduren i artikel 75 kan det fastsættes:
- at ordningen for støtte til privat oplagring ikke anvendes, hvis markedssituationen viser, at den ikke er berettiget, og
- at muligheden for at indgå yderligere langfristede oplagringskontrakter ophæves når som helst, hvis markedssituationen og den takt, som der allerede er indgået kontrakter i, taler herfor.
KAPITEL II
DESTILLATION
Artikel 27
1. Fuldstændig udpresning af persede eller upersede druer og presning af vinbærme er forbudt. Fornyet gæring af presserester fra vindruer til andre formål end destillation er forbudt.
2. Filtrering og centrifugering af vinbærme betragtes ikke som presning, hvis:
a) de fremstillede produkter er af sund og sædvanlig handelskvalitet, og
b) den således behandlede vinbærme ikke er helt indtørret.
3. Med undtagelse af de i stk. 7 nævnte personer og sammenslutninger skal fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, der har fremstillet vin, levere samtlige biprodukter fra denne vinfremstilling til destillation.
4. Alkoholindholdet i biprodukterne skal være på mindst 10 % af alkoholindholdet i den producerede vin, hvis vinen er fremstillet direkte af druer. Bortset fra teknisk berettigede tilfælde skal indholdet være på mindst 5 %, hvis vinen er fremstillet af druemost, delvis gæret druemost eller ung ikke-færdiggæret vin. Hvis denne procentsats ikke nås, skal den destillationspligtige levere en mængde vin af sin egen produktion for at sikre, at procentsatserne overholdes.
Der kan gøres undtagelser fra bestemmelserne i stk. 3 og i første afsnit i nærværende stykke for producentkategorier, der skal fastlægges, for visse produktionsområder og for vin, der er omfattet af den i artikel 28 nævnte destillation.
5. Den i stk. 3 omhandlede leveringsforpligtelse kan i stedet opfyldes ved levering af vin til et eddikebryggeri.
6. Med undtagelse af de i stk. 7 nævnte personer og sammenslutninger skal fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, som ligger inde med biprodukter fra enhver anden forarbejdning af druer end vinfremstilling, levere disse biprodukter til destillation.
7. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, som forarbejder druer, der er høstet i vindyrkningszone A eller i den tyske del af vindyrkningszone B eller i vindyrkningsområder i Østrig, skal trække biprodukter fra denne forarbejdning tilbage under kontrol og på vilkår, der skal fastlægges.
8. Personer eller sammenslutninger, der er omfattet af den i stk. 3 eller den i stk. 6 nævnte forpligtelse, kan frigøre sig for denne forpligtelse ved at trække biprodukterne fra vinfremstillingen tilbage under kontrol og på vilkår, der skal fastlægges.
9. Opkøbsprisen for presserester fra vindruer, for vinbærme og for vin, der leveres til destillation efter denne artikel, er 0,995 EUR/% vol./hl.
10. Den pris, destillationsvirksomheden betaler, må ikke være lavere end opkøbsprisen.
11. Destillationsvirksomheden kan:
a) opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold på mindst 52 % vol., eller
b) levere destillatet til interventionsorganet på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
Hvis vinen er forarbejdet til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, inden den leveres til destillationsvirksomheden, udbetales den i litra a) omhandlede støtte til producenten af den pågældende vin tilsat alkohol, og destillatet må ikke leveres til interventionsorganet.
12. Det kan besluttes, at alkohol i stedet for at leveres til interventionsorganet kan leveres til en erhvervsdrivende, der har deltaget i en licitation vedrørende salg med henblik på afsætning af destillater, og som er udvalgt efter proceduren i artikel 31, stk. 1.
13. Stk. 1-12 finder hverken anvendelse på druesaft og koncentreret druesaft eller på druemost og koncentreret druemost, der er bestemt til fremstilling af druesaft.
Artikel 28
1. Hvis den mængde vin fremstillet af druesorter, der i klassificeringen for samme administrative enhed er opført både som druesorter til persning og som druesorter til andre formål, overstiger den sædvanligvis fremstillede mængde, og den overskydende mængde ikke eksporteres i det pågældende produktionsår, skal den overskydende mængde destilleres inden en dato, der skal fastsættes. Medmindre der træffes undtagelsesbestemmelser, må sådan vin kun afsættes til destillation.
2. Ved fastlæggelsen af den sædvanligvis fremstillede mængde vin tages der især hensyn til:
a) den mængde vin, der er fremstillet i løbet af en referenceperiode, der skal fastsættes, og
b) den mængde vin, der er forbeholdt traditionelle anvendelsesformål.
3. Opkøbsprisen for vin, der leveres til destillation efter denne artikel, er 1,34 EUR/% vol./hl.; prisen kan svinge i et givet produktionsår, forudsat at gennemsnitsprisen for det pågældende produktionsår forbliver 1,34 EUR/% vol./hl.
4. Den pris, destillationsvirksomheden betaler, må ikke være lavere end opkøbsprisen.
5. Destillationsvirksomheden kan:
a) opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 % vol., eller
b) levere destillatet til interventionsorganet på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 92 % vol.
Hvis vinen er forarbejdet til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, inden den leveres til destillationsvirksomheden, udbetales den i litra a) omhandlede støtte til producenten af den pågældende vin tilsat alkohol, og destillatet må ikke leveres til interventionsorganet.
6. Det kan besluttes, at alkohol i stedet for at leveres til interventionsorganet kan leveres til en erhvervsdrivende, der har deltaget i en licitation vedrørende salg med henblik på afsætning af destillater, og som er udvalgt efter proceduren i artikel 31, stk. 1.
7. Denne artikel anvendes uanset artikel 1, stk. 2.
Artikel 29
1. Fællesskabet kan yde støtte til destillation af bordvin og af vin egnet til fremstilling af bordvin for at støtte markedet for vin og således lette den fortsatte forsyning med vindestillater til de dele af sektoren for konsumalkohol, som traditionelt anvender denne form for alkohol.
2. Støtten ydes i form af en primær støtte og en sekundær støtte til destillationsvirksomhederne.
3. Den primære støtte betales på grundlag af den mængde bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin, der destilleres.
4. Den primære støtte ydes på grundlag af en ordning med kontrakter, der indgås mellem destillationsvirksomhederne og vinproducenterne. Der fastsættes en minimumspris, som destillationsvirksomhederne skal betale vinproducenterne; denne pris kan variere i løbet af et bestemt år, dog således at den gennemsnitlig minimumspris for det pågældende år forbliver 2,488 EUR/% vol./hl.
5. Størrelsen af den primære støtte skal afspejle:
a) nødvendigheden af, at den gennemsnitlige minimumspris, som destillationsvirksomhederne skal betale vinproducenterne i løbet af et givet produktionsår, overholder det niveau, der er fastsat i stk. 4
b) nødvendigheden af at sikre forsyningerne til de traditionelle anvendelser i sektoren for konsumalkohol til konkurrencedygtige priser.
6. Den sekundære støtte ydes i form af betaling til dækning af rimelige omkostninger i forbindelse med oplagring af det fremstillede destillat. Formålet er at gøre det lettere at anvende den primære støtteordning.
Artikel 30
1. Der kan indføres krisedestillation i tilfælde af ekstraordinære markedsforstyrrelser som følge af stor overskudsproduktion og/eller kvalitetsproblemer.
2. Foranstaltningen har til formål:
a) at fjerne overskydende mængder og
b) at sikre kontinuerlige forsyninger fra høst til høst.
3. Foranstaltningen er frivillig for producenterne.
4. Foranstaltningen kan begrænses til bestemte vinkategorier eller til bestemte produktionsområder. Den kan kun anvendes på kvbd på anmodning af den pågældende medlemsstat.
5. Et af kriterierne for indførelse af foranstaltningen kan være en påviselig forringelse i et givet tidsrum af markedsprisen for en bestemt vinkategori eller for vin fra bestemte produktionsområder.
6. Hvis Fællesskabet anvender foranstaltningen i tre på hinanden følgende år for et bestemt type vin (i et bestemt område), forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om den vedvarende krise, i givet fald ledsaget af forslag.
Artikel 31
1. Alkohol, som interventionsorganet har overtaget, afsættes på offentlige auktioner eller ved licitation. Myndighederne skal, når de afsætter denne alkohol, så vidt muligt undgå at forstyrre afsætningen på markedet for alkohol, der traditionelt er afhængigt af de pågældende afsætningsmuligheder. Alkoholen må ikke afsættes i sektoren for konsumalkohol.
2. Hvis forsyningerne til den del af nævnte sektor, hvor anvendelsen af vinsprit er obligatorisk, ikke kan sikres gennem anvendelsen af artikel 27, 28 og 29, kan det dog vedtages, at den i stk. 1 omhandlede alkohol kan afsættes til denne sektor.
Artikel 32
1. For vin, hvis alkoholindhold producenterne har øget ved tilsætning af saccharose eller most, hvortil der er ydet støtte efter artikel 34, nedsættes den opkøbspris, der er fastsat for hver enkelt destillation, bortset fra den i artikel 27 omhandlede opkøbspris, for hvert vindyrkningsområde med ét og samme standardbeløb beregnet på grundlag af størrelsen af den i artikel 34 omhandlede støtte og den for det pågældende vindyrkningsområde foreskrevne forøgelse af alkoholindholdet.
2. På anmodning af den berørte producent foretages nedsættelsen kun for de mængder, hvis alkoholindhold er blevet forøget som anført i stk. 1.
Artikel 33
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:
a) de i dette kapitel omhandlede undtagelser
b) for så vidt angår artikel 27 og 28 betingelserne for gennemførelsen af destillation, bestemmelsen af alkoholindholdet i den fremstillede vin, betingelserne for levering af produkter til interventionsorganet, opkøbspriserne for de destillater, som interventionsorganerne kan overtage, eller kriterierne for fastsættelsen af disse priser
c) minimumskravene med hensyn til presserester og vinbærme
d) de betingelser, på hvilke den i artikel 27, stk. 7, omhandlede kontrollerede tilbagetrækning kan finde sted
e) de sædvanligvis fremstillede mængder vin som omhandlet i artikel 28, stk. 2
f) de nærmere regler for anvendelsen af den foranstaltning, der er omhandlet i artikel 30, herunder hvilke produkter den omfatter, og anvendelsen af destillaterne, navnlig for at undgå forstyrrelser af markedet for alkohol og spiritus
g) bestemmelsen om ændring af opkøbsprisen, jf. artikel 28, stk. 3, og
h) fastsættelse af minimumsprisen, jf. artikel 29, stk. 4.
2. Efter proceduren i artikel 75 vedtages de støttebeløb, der er omhandlet i artikel 27 og 28, og som vil gøre det muligt at afsætte de fremstillede produkter, de støttebeløb, der er omhandlet i artikel 29, og bestemmelserne om de omstændigheder, der kan udløse den i artikel 30 omhandlede foranstaltning, og om størrelsen af og formen for Fællesskabets finansielle bidrag til nævnte foranstaltning.
KAPITEL III
STØTTE TIL BESTEMTE ANVENDELSER
Artikel 34
1. Der ydes støtte til anvendelse af:
a) koncentreret druemost og
b) rektificeret koncentreret druemost
der er produceret i Fællesskabet, når disse produkter anvendes med henblik på at forhøje alkoholindholdet i de vinavlsprodukter, for hvilke en sådan forhøjelse er tilladt efter denne forordning.
2. Ydelsen af støtten kan forbeholdes produkter fra vindyrkningszonerne C III, hvis det uden denne foranstaltning ikke er muligt at opretholde samhandelsmønstret for most og for vin til forskæring.
3. Støttebeløbet fastsættes i euro pr. % vol. potentielt alkoholindhold pr. hektoliter koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost under hensyntagen til forskellen mellem omkostningerne ved tilsætning af nævnte produkter og omkostningerne ved tilsætning af saccharose.
Artikel 35
1. Der ydes støtte til anvendelse af:
a) druemost og koncentreret druemost, som er produceret i Fællesskabet, med henblik på forarbejdning til druesaft eller fremstilling af andre spiselige produkter af sådan druesaft
b) druemost og koncentreret druemost, som er produceret i vindyrkningszonerne C III med henblik på fremstilling i Det Forenede Kongerige og i Irland af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke disse medlemsstater i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan give tilladelse til anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket "vin" forekommer
c) koncentreret druemost, som er produceret i Fællesskabet, og som er hovedbestanddel i en række produkter, der markedsføres i Det Forenede Kongerige og i Irland med tydelige anvisninger til forbrugeren med henblik på at fremstille en vinlignende hjemmelavet drikkevare.
2. Uanset stk. 1, litra b), kan det, hvis den geografiske begrænsning i forbindelse med produktionen af druemost og koncentreret druemost giver anledning til konkurrencefordrejning, besluttes at udvide støttens anvendelsesområde til også at omfatte druemost og koncentreret druemost, som er produceret i andre områder i Fællesskabet end i vindyrkningszonerne C III.
3. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan kun ydes til anvendelse af produkter fremstillet af druesorter, der er klassificeret udelukkende som druesorter til persning, eller både som druesorter til persning og som druesorter til andre formål, og kan ligeledes ydes til druer af nævnte sorter med fællesskabsoprindelse.
4. Støtten fastsættes således, at forsyningsomkostningerne for druemost og koncentreret druemost med fællesskabsoprindelse er af en sådan størrelse, at de traditionelle afsætningsmarkeder herfor kan opretholdes.
5. Af den i stk. 1, litra a), omhandlede støtte tilbageholdes en del, som skal fastsættes, til gennemførelse af salgskampagner til fremme af forbruget af druesaft. Med henblik på gennemførelsen af sådanne kampagner kan støtten fastsættes til et højere beløb end det, der følger af stk. 4.
Artikel 36
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:
a) betingelserne for ydelse af den støtte, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1
b) de fornødne foranstaltninger til at sikre kontrol med anvendelsen af de produkter, der er nævnt i artikel 35, stk. 1
c) størrelsen af den støtte, der er omhandlet i artikel 34 og 35, og som fastsættes inden begyndelsen af hvert produktionsår
d) den i artikel 35, stk. 2, omhandlede beslutning.
KAPITEL IV
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 37
Producenter, der er undergivet de i artikel 27 og 28 omhandlede forpligtelser, kan komme i betragtning til de i dette afsnit fastsatte interventionsforanstaltninger, hvis de i en referenceperiode, der skal fastlægges, har opfyldt ovennævnte forpligtelser. Denne periode og gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 38
1. Konstateres der for en vintype uforholdsmæssigt høje priser på Fællesskabets marked, og skønnes det, at denne situation vil vare ved og medføre markedsforstyrrelser, kan Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger.
2. I det omfang det er nødvendigt for at støtte markedet for bordvin, kan der for de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte produkter, bortset fra bordvin, træffes interventionsforanstaltninger efter proceduren i artikel 75.
AFSNIT IV
PRODUCENT- OG BRANCHEORGANISATIONER
KAPITEL I
PRODUCENTORGANISATIONER
Artikel 39
1. Ved en "producentorganisation" forstås, hvis den er anerkendt efter denne forordning, en juridisk person:
a) som er oprettet på initiativ af producenter af produkter, der er omfattet af denne forordning
b) som navnlig har til formål for medlemmerne:
i) at sikre, at produktionen planlægges og tilpasses efter efterspørgslen, navnlig hvad angår kvalitet og mængde
ii) at fremme koncentrationen af udbuddet og markedsføringen af deres produktion
iii) at nedbringe produktionsomkostningerne og stabilisere producentpriserne
iv) at fremme dyrkningsformer, produktionsmetoder og affaldshåndteringsmetoder, der er miljøvenlige, navnlig hvad angår beskyttelse af kvaliteten af vand, jordbund og landskaber og bevarelse og/eller fremme af den biologiske mangfoldighed.
2. Producentorganisationer, der er anerkendt efter denne forordning, skal kunne idømme deres medlemmer passende sanktioner for overtrædelse af de vedtægtsbestemte forpligtelser.
3. Medlemsstaterne kan anerkende producentsammenslutninger, der anmoder herom, som producentorganisationer efter denne forordning, hvis:
a) de opfylder betingelserne i stk. 1 og 2 og i den forbindelse bl.a. godtgør, at de har et mindste antal medlemmer og dækker en mindste mængde markedsegnet produktion
b) de giver tilstrækkelig garanti med hensyn til gennemførelsen, varigheden og effektiviteten af deres indsats
c) de gør det praktisk muligt for deres medlemmer at opnå den fornødne tekniske bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrkningsmetoder.
Artikel 40
1. Medlemsstaterne:
a) træffer beslutning om anerkendelse af en producentorganisation senest tre måneder efter, at der er indgivet ansøgning med den fornødne dokumentation
b) kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne overholder betingelserne for anerkendelse, og anvender, hvis dette ikke er tilfældet, sanktioner over for disse organisationer og træffer om nødvendigt beslutning om tilbagekaldelse af anerkendelsen
c) giver inden to måneder Kommissionen meddelelse om enhver beslutning om meddelelse eller tilbagekaldelse af en anerkendelse.
2. Kommissionen sikrer ved kontrol, at artikel 39 og stk. 1, litra b), i nærværende artikel overholdes, og den anmoder på grundlag af kontrollen i givet fald medlemsstaterne om at tilbagekalde meddelte anerkendelser.
KAPITEL II
BRANCHEORGANISATIONER
Artikel 41
1. For at markedet for kvbd og bordvine med geografiske betegnelser kan fungere bedre, kan producentmedlemsstaterne, især med hensyn til iværksættelsen af de beslutninger, der er truffet af brancheorganisationerne, fastsætte markedsføringsregler vedrørende regulering af udbuddet i forbindelse med den første markedsføring, hvis disse regler går ud på, at produkterne tilføres en reserve og/eller gradvis fraføres en reserve, idet reglerne ikke må vedrøre andre former for samordnet praksis, som f.eks.:
- fastsættelse af priser, end ikke vejledende eller anbefalede priser
- fastfrysning af en alt for stor procentdel af den årlige høst, der normalt er til rådighed, og generelt alle former for unormal udbudsbegrænsning
- nægtelse af den eller de nationale attester og/eller fællesskabsattester, der er nødvendige for omsætning og markedsføring af vinavlsprodukter, når den pågældende markedsføring er i overensstemmelse med ovennævnte regler.
2. De regler, der er nævnt i stk. 1, skal i deres helhed meddeles de erhvervsdrivende ved offentliggørelse i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat.
3. De medlemsstater, der har benyttet mulighederne i stk. 1, skal hvert år sende Kommissionen en rapport om de beslutninger, der er truffet herom i det foregående år. Kommissionen undersøger, om beslutningerne er i overensstemmelse med fællesskabsretten og især med reglerne om fri omsætning (traktatens artikel 28-31), konkurrence (traktatens artikel 81-86) og princippet om ikke-forskelsbehandling (traktatens artikel 34, stk. 3).
4. De i stk. 1 nævnte organisationer skal udøve en række af nedenstående aktiviteter i en eller flere regioner i Fællesskabet under hensyntagen til forbrugernes interesser:
i) forbedring af kendskabet til og åbenheden om produktionen og markedet
ii) medvirken til en bedre koordinering af markedsføringen af produkterne, bl.a. gennem forskning og markedsundersøgelser
iii) udarbejdelse af standardkontrakter, der er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne
iv) bedre udnyttelse af produktionskapaciteten
v) informationer og forskning, der er nødvendige for produktionsomlægning til produkter, som er bedre tilpasset markedets behov og forbrugernes smag og ønsker, navnlig hvad angår produktkvalitet og miljøbeskyttelse
vi) forskning i metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og andre rå- og hjælpestoffer, samtidig med at produktkvaliteten sikres, og jordbunden og vandressourcerne beskyttes
vii) udvikling af metoder og redskaber til forbedring af produktkvaliteten i alle produktions-, fremstillings- og afsætningsled
viii) bedre udnyttelse og beskyttelse af økologisk landbrug, oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
ix) fremme navnlig af integreret produktion og andre miljøvenlige produktionsmetoder.
AFSNIT V
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSMETODER; BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG BESKYTTELSE
KAPITEL I
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSMETODER
Artikel 42
1. Der udarbejdes en række fællesskabsbestemmelser om de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder til fremstilling af de produkter, der er omfattet af denne forordning, bortset fra druesaft og koncentreret druesaft samt druemost og koncentreret druemost til fremstilling af druesaft.
2. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder skal udelukkende tjene til at sikre korrekt vinfremstilling, korrekt opbevaring og korrekt forarbejdning af produktet.
3. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder må hverken omfatte tilsætning af vand, medmindre dette er nødvendigt af særlige tekniske grunde, eller tilsætning af alkohol, undtagen til druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, hedvin, mousserende vin, vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og, på betingelser der skal fastsættes, perlevin.
4. Medlemsstaterne kan med hensyn til de ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder indføre strengere bestemmelser for at sikre, at kvbd, bordvin, der har en geografisk betegnelse og er fremstillet på deres eget område, mousserende vin og hedvin bevarer de kendetegn, der i særlig grad kendetegner disse produkter. De meddeler sådanne bestemmelser til Kommissionen, som giver de øvrige medlemsstater underretning herom.
5. Medmindre der træffes anden bestemmelse, må kun druer af sorter, der i den klassificering, der er udarbejdet efter artikel 19, er opført som druesorter til persning, samt deraf afledte produkter i Fællesskabet anvendes til fremstilling af:
a) druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol
b) koncentreret druemost
c) rektificeret koncentreret druemost
d) vin egnet til fremstilling af bordvin
e) bordvin
f) kvbd
g) hedvin
h) delvis gæret druemost af let tørrede druer
i) vin af overmodne druer.
6. Der må ikke fremstilles bordvin ved forskæring af en vin, der er egnet til fremstilling af hvid bordvin, eller af en hvid bordvin med en vin, der er egnet til fremstilling af rød bordvin, eller med en rød bordvin.
Denne bestemmelse er imidlertid ikke til hinder for, at der i visse tilfælde, der skal fastlægges, kan anvendes en forskæring som omhandlet i første afsnit, hvis det endelige produkt har samme kendetegn som en rød bordvin.
Uanset første afsnit tillades en sådan forskæring i områder, hvor der har været tradition for denne fremgangsmåde, indtil den 31. juli 2005 i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelser, der skal fastlægges.
Artikel 43
1. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder er fastsat i bilag IV og V.
2. Navnlig:
- er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder for tilsætning, syring, afsyring og sødning samt reglerne om indholdet af svovldioxid og maksimumsindholdet af flygtig syre fastsat i bilag V, afsnit A-G
- er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder og reglerne vedrørende fremstilling af mousserende vin og mousserende kvalitetsvin fastsat i bilag V, afsnit H og I
- er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder og reglerne vedrørende fremstilling af hedvin fastsat i bilag V, afsnit J.
Artikel 44
1. Af produkter henhørende under KN-kode 2204 10, 2204 21, og 2204 29 må der i Fællesskabet til direkte konsum kun udbydes eller leveres hedvin, mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre, kvbd, perlevin, perlevin tilsat kulsyre, bordvin samt i givet fald, uanset artikel 45, vin, der er lovligt importeret.
2. Bortset fra vin på flaske, for hvilken det kan godtgøres, at påfyldningen er sket inden den 1. september 1971, må vin, bortset fra kvbd, som hidrører fra de i artikel 42, stk. 5, nævnte druesorter, men som ikke svarer til definitionerne i punkt 12-18 i bilag I, kun anvendes til vinproducentens privatforbrug, til produktion af vineddike eller til destillation.
3. I år med ugunstige vejrforhold kan det besluttes, at produkter fra vindyrkningszone A og B, som ikke har det for den pågældende vindyrkningszone fastsatte naturlige minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, må anvendes i Fællesskabet til fremstilling af mousserende vin og mousserende vin tilsat kulsyre, hvis vinen har et virkeligt alkoholindhold på mindst 8,5 % vol., eller til fremstilling af perlevin tilsat kulsyre. I så fald foretages tilsætningen inden for de grænser, der er omhandlet i bilag V, afsnit D, punkt 5.
4. Druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, må kun anvendes til fremstilling af produkter, der ikke henhører under KN-kode 2204 10, 2204 21 og 2204 29, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne måtte fastsætte for fremstilling på deres område af sådanne produkter.
5. Druesaft og koncentreret druesaft med oprindelse i Fællesskabet må ikke anvendes til fremstilling af vin eller som tilsætning til vin. Der føres kontrol med anvendelsen af disse produkter. Igangsætning af alkoholgæring af disse produkter er forbudt på Fællesskabets område.
6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på produkter, der i Det Forenede Kongerige og Irland er bestemt til fremstilling af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke medlemsstaterne i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan tillade anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket "vin" forekommer.
7. Vin, der er egnet til fremstilling af bordvin, men som ikke har det for bordvin krævede minimale alkoholindhold udtrykt i volumen, må kun afsættes til fremstilling af mousserende vin eller til eddikefremstilling og destillation eller til anden industriel anvendelse. Tilsætning til sådan vin samt forskæring heraf med bordvin med henblik på at hæve det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen til det for bordvin krævede niveau, må kun finde sted hos vinproducenten eller for dennes regning.
8. Af vinbærme og presserester fra vindruer må der hverken fremstilles vin eller andre drikkevarer, som er bestemt til direkte konsum, bortset fra alkohol, brændevin eller piquettevin.
9. Piquettevin må, såfremt det er tilladt at fremstille den i den pågældende medlemsstat, kun anvendes til destillation eller til vindyrkerens privatforbrug.
10. Vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, må kun anvendes til destillation.
11. Delvis gæret druemost af let tørrede druer, må kun bringes i omsætning med henblik på fremstilling af hedvin og kun i de vindyrkningsområder, hvor dette var traditionel praksis den 1. januar 1985, og af vin fremstillet af overmodne druer.
12. Friske druer, druemost, delvis gæret druemost, koncentreret druemost, rektificeret koncentreret druemost, druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, druesaft og koncentreret druesaft med oprindelse i tredjelande må ikke anvendes til fremstilling af vin eller som tilsætning til vin på Fællesskabets område.
13. Igangsætning af alkoholgæring af de i stk. 12 nævnte produkter er forbudt på Fællesskabets område. Denne bestemmelse gælder ikke for produkter, der i Det Forenede Kongerige og i Irland er bestemt til fremstilling af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke medlemsstaterne i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan tillade anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket "vin" forekommer.
14. Forskæring af vin med oprindelse i et tredjeland med en vin fra Fællesskabet og forskæring på Fællesskabets geografiske område mellem vine med oprindelse i tredjelande er forbudt.
15. Rådet kan fastsætte undtagelser fra stk. 12, stk. 13, første punktum, og stk. 14 i overensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelser.
Artikel 45
1. Følgende produkter må ikke udbydes eller leveres til direkte konsum, medmindre de er omfattet af en undtagelse:
a) produkter, også importerede, der henhørende under KN-kode 2204 10, 2204 21, 2204 29 og 2204 30 10, og som har været genstand for en ønologisk behandling, der ikke er tilladt efter fællesskabsbestemmelserne eller, når det er tilladt, efter nationale bestemmelser
b) produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), b) og c), og som ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet
c) produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og som ikke svarer til definitionerne i bilag I.
2. De i stk. 1 nævnte undtagelser for importerede produkter vedtages i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 133.
Artikel 46
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel og til bilag IV og V vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan navnlig vedrøre:
a) for så vidt angår bilag V, afsnit A, overgangsforanstaltninger for vin produceret inden den 1. september 1986 og ændringer af listen over sådanne vine i punkt 2
b) for så vidt angår bilag IV og V, grænseværdier og visse betingelser for anvendelsen af ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, som er omhandlet i disse bilag, bortset fra de grænseværdier og betingelser, der er fastsat i de nævnte bilag
c) beslutninger, undtagelser, fravigelser, betingelser og lister, som er omhandlet i dette kapitel og i bilag V
d) anvendelsen af bilag V, afsnit C-G, på produkter, der er høstet i områder i Fællesskabet, der ikke falder ind under de vindyrkningszoner, der er fastlagt i bilag III
e) for så vidt angår bilag V, afsnit J, de lister, der er omhandlet i punkt 2, litra b), og punkt 6, de fravigelser, der er omhandlet i punkt 4, litra b), og den anmeldelses- og registreringsprocedure, der er omhandlet i punkt 6.
2. Efter proceduren i artikel 75 vedtages følgende regler:
a) reglerne for sammenligning mellem visse ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, der anvendes i tredjelande, samt de regler, der er omhandlet i artikel 43, stk. 1, og i bilag IV
b) bestemmelserne om blanding og forskæring af druemost og vin
c) de nærmere bestemmelser om renheden og identiteten af de stoffer, der anvendes i forbindelse med ønologiske fremgangsmåder
d) de administrative bestemmelser for anvendelsen af de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder; det kan heri fastsættes, at bestemte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder kun må anvendes under tilsyn af en af medlemsstaten autoriseret person, som besidder tilstrækkelig viden til at sikre produktets kvalitet, hygiejne og sundhed
e) betingelserne for oplagring og omsætning, anvendelsen af produkter, som er omhandlet i artikel 45, eller listerne over produkter, der er undtaget fra kravene i nævnte artikel, samt fastlæggelsen af de kriterier, der i enkelttilfælde gør det muligt at undgå en urimelig hård behandling, de betingelser, på hvilke medlemsstaterne kan tillade oplagring, omsætning og anvendelse af produkter, som ikke opfylder de i denne forordning fastsatte bestemmelser, bortset fra de i artikel 45, stk. 1, omhandlede, eller som ikke opfylder bestemmelser fastsat efter denne forordning
f) de almindelige betingelser for anvendelse af ellers ikke tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder i forsøgsøjemed.
3. Efter proceduren i artikel 75 vedtages analysemetoderne til bestemmelse af sammensætningen af de produkter, der er omfattet af denne forordning, og reglerne for konstatering af, om disse produkter har undergået en behandling, der er i strid med de tilladte ønologiske fremgangsmåder.
Efter samme procedure vedtages om nødvendigt grænseværdier for stoffer, hvis tilstedeværelse viser, at bestemte ønologiske fremgangsmåder er blevet anvendt, samt sammenligningstabeller for analyseresultaterne.
Er der ikke fastsat fællesskabsanalysemetoder eller de i første afsnit nævnte regler for påvisning og bestemmelse af indholdet af de eftersøgte stoffer i det pågældende produkt, gælder dog:
a) de analysemetoder, der er godkendt af generalforsamlingen for Det Internationale Vinkontor (OIV), og som dette kontor har offentliggjort, eller
b) hvis der ikke findes en passende analysemetode blandt dem, der er nævnt under litra a), en analysemetode, der er i overensstemmelse med de standarder, der er anbefalet af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO), eller
c) hvis ingen af de i litra a) og b) nævnte metoder er til rådighed, som følge af den pågældende metodes nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed:
i) en analysemetode, der er tilladt i den pågældende medlemsstat, eller
ii) om nødvendigt, enhver anden egnet analysemetode.
Automatiserede analysemetoder, der anvendes i stedet for en fællesskabsanalysemetode, anses for ligestillede med de i første afsnit omhandlede fællesskabsanalysemetoder på betingelse af, at det efter proceduren i artikel 75 fastslås, at de opnåede resultater med hensyn til nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed mindst svarer til de resultater, der opnås ved anvendelse af den tilsvarende fællesskabsanalysemetode.
KAPITEL II
BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG BESKYTTELSE AF VISSE PRODUKTER
Artikel 47
1. Reglerne for beskrivelse, betegnelse og præsentation af visse produkter, der er omfattet af denne forordning, samt for beskyttelse af visse angivelser, benævnelser og udtryk findes i dette kapitel og i bilag VII og VIII. Disse regler skal navnlig tage hensyn til følgende mål:
a) at forbrugernes legitime interesser beskyttes
b) at producenternes legitime interesser beskyttes
c) at det indre marked kan fungere tilfredsstillende
d) at tilskynde til produktion af kvalitetsprodukter.
2. Reglerne i stk. 1 skal navnlig omfatte bestemmelser:
a) som foreskriver anvendelse af bestemte benævnelser
b) som tillader brug af bestemte benævnelser på visse betingelser
c) som tillader brug af andre benævnelser, herunder oplysninger, som kan være nyttige for forbrugerne
d) som regulerer beskyttelsen af og kontrolordninger for bestemte benævnelser
e) som regulerer anvendelsen af geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser
f) som regulerer mærkningen af produkter, der er importeret, eller, når det er tilladt i henhold til denne forordning, der er fremstillet af disse produkter, for at sikre, at forbrugerne oplyses som det pågældende produkts art, og at dette ikke mærkes som et fællesskabsprodukt eller et produkt fra en medlemsstat.
3. Reglerne i stk. 1 anvendes til beskrivelse af de deri nævnte produkter:
a) i etiketteringen
b) i registre samt i de ledsagedokumenter og andre dokumenter, der er foreskrevet i fællesskabsbestemmelserne, i det følgende benævnt "officielle dokumenter", bortset fra tolddokumenter
c) i handelsdokumenter, navnlig fakturaer og følgesedler, og
d) i reklamer, såfremt der i denne forordning er fastsat særlige bestemmelser herom.
4. Reglerne i stk. 1 anvendes ved præsentationen af de deri nævnte produkter for så vidt angår:
a) beholderen, herunder lukkeanordningen
b) etiketteringen
c) emballagen.
5. Reglerne i stk. 1 anvendes på produkter, der besiddes med henblik på salg, og på produkter, der er markedsført.
Artikel 48
Beskrivelsen og præsentationen af de produkter, der er omfattet af denne forordning, samt reklame for disse produkter må ikke være urigtig eller kunne skabe forveksling eller vildlede de personer, de henvender sig til; dette gælder især:
- de i artikel 47 omhandlede angivelser, også når de anvendes i oversættelse eller sammen med en henvisning til den faktiske herkomst eller sammen med yderligere benævnelser som f.eks. "art", "type", "metode", "efterligning", "mærke" eller andre lignende benævnelser
- produkternes egenskaber, især art, sammensætning, alkoholindhold, farve, oprindelse eller herkomst, kvalitet, druesort, årgang eller beholdernes nominelle volumen
- navnet på eller karakteren af de fysiske eller juridiske personer eller på en sammenslutning af personer, som deltager eller har deltaget i fremstillingen eller markedsføringen af produktet, herunder navnlig aftapperen.
Artikel 49
1. Produkter, hvis beskrivelse eller præsentation ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning eller gennemførelsesbestemmelserne hertil, må hverken besiddes med henblik på salg i Fællesskabet, markedsføres i Fællesskabet eller eksporteres.
Undtagelser fra denne forordnings bestemmelser kan dog i forbindelse med produkter, der er beregnet til eksport
- tillades af medlemsstaterne, hvis importtredjelandets bestemmelser kræver dette
- fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne i de tilfælde, der ikke er omfattet af første led.
2. Den medlemsstat, på hvis område det produkt, hvis beskrivelse eller præsentation ikke er i overensstemmelse med stk. 1, befinder sig, træffer de nødvendige foranstaltninger til at sanktionere overtrædelserne alt efter, hvor grove de er.
Medlemsstaten kan dog tillade, at det pågældende produkt besiddes med henblik på salg eller markedsføring i Fællesskabet eller eksport, såfremt beskrivelsen eller præsentationen af dette produkt ændres, således at den er i overensstemmelse med stk. 1.
Artikel 50
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at det på de betingelser, der er fastsat i artikel 23 og 24 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, bliver muligt for interesserede parter at forhindre, at en geografisk betegnelse til identifikation af et af de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte produkter anvendes i Fællesskabet for et produkt, som ikke er oprindelse på det sted, som den geografiske betegnelse henviser til, også selv om produktets sande oprindelse angives, eller at den geografiske betegnelse benyttes i oversættelse eller ledsages af benævnelser som "art", "type", "stil", "efterligning" eller andre lignende benævnelser.
2. I denne artikel forstås ved "geografisk betegnelse" en betegnelse, der tjener til at identificere et produkt som havende oprindelse i et tredjeland, der er medlem af Verdenshandelsorganisationen, eller i en region eller et område i det pågældende tredjeland, i de tilfælde, hvor produktets kvalitet, omdømme eller andre bestemte kendetegn hovedsagelig er knyttet til denne geografiske oprindelse.
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse uanset andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen om betegnelse og præsentation af de produkter, der er omfattet af denne forordning.
Artikel 51
1. I dette afsnit forstås ved "navnet på en geografisk enhed, der er mindre end en medlemsstat" navnet på:
- et lokalt sted eller en enhed af flere lokale steder
- en kommune eller en del heraf
- et underområde eller en del af et underområde af et vindyrkningsområde
- et andet område end et bestemt dyrkningsområde.
2. Anvendelsen af en geografisk betegnelse til betegnelse af bordvin, som fremstilles ved forskæring af vin af druer fra forskellige dyrkningsområder er tilladt, hvis mindst 85 % af den ved forskæringen fremkomne bordvin hidrører fra det dyrkningsområde, hvis navn den bærer.
Anvendelsen af en geografisk betegnelse for et dyrkningsområde i vindyrkningszone A eller vindyrkningszone B til betegnelse af hvid bordvin er kun tilladt, hvis de produkter, som indgår i forskæringen, stammer fra den pågældende vindyrkningszone, eller hvis den pågældende vin fremstilles ved forskæring af bordvin fra vindyrkningszone A med bordvin fra vindyrkningszone B.
3. Medlemsstaterne kan navnlig stille som betingelse for anvendelse af en geografisk betegnelse på en bordvin, at denne fuldt ud er fremstillet af præcist angivne druesorter, og at den udelukkende kommer fra det præcist angivne område, hvis navn den bærer.
Artikel 52
1. Hvis en medlemsstat tildeler en kvbd eller i givet fald en vin, der skal forarbejdes til en sådan kvbd, navnet på et bestemt dyrkningsområde, kan dette navn ikke anvendes på vinavlsprodukter, som ikke stammer fra dette område, og/eller som ikke har fået navnet i henhold til de gældende fællesskabsbestemmelser og nationale bestemmelser. Det samme gælder, hvis en medlemsstat har tildelt en enkelt kvbd eller i givet fald en vin, der skal forarbejdes til en sådan kvbd, navnet på en kommune, en del heraf eller et lokalt sted.
Uanset fællesskabsbestemmelserne om særlige typer kvbd, kan medlemsstaterne efter produktionsbestemmelser, de fastlægger, tillade, at navnet på et bestemt dyrkningsområde suppleres med en præcisering vedrørende fremstillingsmetoden eller produktets art eller med navnet på en druesort eller et synonym herfor.
Som en undtagelse fra første afsnit kan Rådet på forslag af Kommissionen indtil den 31. august 2001 med kvalificeret flertal bestemme, at visse geografiske navne, der traditionelt anvendes til at betegne bordvine, og som er blevet navnet på et bestemt dyrkningsområde, fortsat kan betegne bordvine i endnu højst tre produktionsår.
2. Følgende navne og udtryk:
- navnet på en druesort
- et særligt traditionelt udtryk som omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 2, litra c), andet led, fjerde underled, og i bilag VIII, afsnit D, punkt 2, andet led
eller
- et supplerende traditionelt udtryk som omhandlet i bilag VII, afsnit B, punkt 1, litra b), femte led, for så vidt udtrykket er tildelt af en medlemsstat for at betegne en vin i henhold til fællesskabsreglerne
må ikke anvendes til at betegne, præsentere eller reklamere for andre drikkevarer end vin eller druemost, medmindre enhver risiko for forveksling med hensyn til art, oprindelse, herkomst eller sammensætning i forbindelse med en sådan drikkevare er udelukket.
3. Anvendelsen af et navn eller et udtryk som omhandlet i stk. 2 eller af udtrykkene "Hock", "Claret", "Liebfrauenmilch"og "Liebfraumilch", uanset om det ledsages af benævnelser som "art", "type", "stil", "efterligning" eller andre lignende benævnelser, er forbudt til betegnelse og præsentation af:
- en vare henhørende under KN-kode 2206, medmindre den pågældende vare faktisk hidrører fra det pågældende sted
- en vare, som markedsføres med tydelige anvisninger til forbrugeren med henblik på at opnå en vinlignende hjemmelavet drikkevare; dog kan navnet på en druesort anvendes, hvis den pågældende vare rent faktisk er fremstillet af denne druesort, medmindre dette navn kan give anledning til forveksling med navnet på et bestemt dyrkningsområde eller en geografisk enhed, der anvendes til betegnelse af en kvbd.
4. Navne:
- på et bestemt dyrkningsområde
- på en geografisk enhed, der er mindre end det pågældende bestemte dyrkningsområde, hvis det pågældende navn er tildelt af en medlemsstat for at betegne en vin i henhold til fællesskabsbestemmelserne
må ikke anvendes til at betegne, præsentere eller reklamere for andre drikkevarer end vin og druemost, medmindre:
a) for så vidt angår produkter, der er omfattet af KN-kode 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 og 2209, samt produkter, der er fremstillet på grundlag af en vinråvare, ovennævnte navne og udtryk er anerkendt i den medlemsstat, hvor produktet har sin oprindelse, og denne anerkendelse er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne
b) for så vidt angår andre drikkevarer end de i litra a) omhandlede, enhver risiko for forveksling med hensyn til art, oprindelse eller herkomst og sammensætning er udelukket.
Selv om den i litra a) omhandlede anerkendelse ikke finder sted, kan disse navne dog anvendes indtil den 31. december 2000, hvis litra b) er overholdt.
Artikel 53
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel og til bilag VII og VIII vedtages efter proceduren i artikel 75. Disse bestemmelser vedrører navnlig de undtagelser, betingelser og tilladelser, der er omhandlet i de nævnte bilag.
2. Følgende bestemmelser vedtages efter proceduren i artikel 75:
a) angivelserne, symbolerne og de andre mærker, der er omhandlet i indledningen til bilag VII eller i bilag VIII, afsnit A, punkt 2
b) listen over de traditionelle særlige udtryk, der er omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 2, litra c), andet led, fjerde underled, eller bilag VIII, afsnit D, punkt 2, litra c), andet led
c) betingelserne for anvendelse af de geografiske betegnelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 2
d) de angivelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 4
e) betingelserne for anvendelse af de angivelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit B, punkt 1, og rammen for brugen af de angivelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit B, punkt 3
f) de angivelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit B, punkt 2, og betingelserne for anvendelsen af dem
g) det omfang hvori og de betingelser hvorpå bestemmelserne i bilag VII anvendes på de produkter, der henhører under denne forordning, og som ikke har omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 1, eller i bilag VIII; det drejer sig navnlig om druemost, delvis gæret druemost, koncentreret druemost, ung ikke-færdiggæret vin og vin af overmodne druer, der er fremstillet i Fællesskabet
h) betingelserne for opbevaring og transport af produkterne i beholdere samt deres anvendelse og mærkning, også for så vidt angår beholdere til fremstilling og opbevaring af mousserende vin
i) i givet fald den tildeling af navne på geografiske enheder, der er omhandlet i bilag VIII, afsnit E, punkt 1, andet led
j) de obligatoriske og frivillige angivelser, der skal findes i registre, officielle dokumenter og handelsdokumenter
k) de bestemmelser, der er omhandlet i bilag VIII, henholdsvis afsnit G, punkt 2, og afsnit G, punkt 5
l) de bestemmelser og undtagelser, der er omhandlet i bilag VIII, afsnit I, punkt 6.
AFSNIT VI
KVALITETSVIN FRA BESTEMTE DYRKNINGSOMRÅDER
Artikel 54
1. Ved "kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder" ("kvbd") forstås vin, der opfylder bestemmelserne i dette afsnit og de fællesskabsbestemmelser og nationale bestemmelser, der er vedtaget herom.
2. Kvbd omfatter følgende kategorier:
a) "kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder" ("khvbd"), der er i overensstemmelse med definitionen af hedvin
b) "mousserende kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder", ("mkvbd"), der er i overensstemmelse med definitionen af mousserende vin, herunder mkvbd af aromatisk type
c) "kvalitetsperlevin fra bestemte dyrkningsområder" ("kpvbd"), der er i overensstemmelse med definitionen af perlevin
d) andre end de under litra a), b) og c) nævnte former for kvbd.
3. Produkter egnet til fremstilling af kvbd er:
a) friske druer
b) druemost
c) delvis gæret druemost
d) ung ikke-færdiggæret vin
e) vin.
4. Medlemsstaterne sender Kommissionen listen over de kvbd, de har anerkendt, med nærmere oplysninger for hver kvbd om de nationale bestemmelser, der gælder for produktion og fremstilling af dem.
5. Kommissionen offentliggør listen i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven.
Artikel 55
1. Bestemmelserne for produktion af kvbd skal, som supplement til eventuelle nationale regler, der er vedtaget i medfør af artikel 57, stk. 1, under hensyntagen til de traditionelle produktionsbetingelser, i det omfang de ikke har uheldige virkninger for tilskyndelsen til kvalitetsproduktion eller for enhedsmarkedets korrekte funktion, være baseret på følgende elementer:
a) afgrænsning af produktionsområdet
b) vinstokbestand
c) dyrkningsmetoder
d) vinfremstillingsmetoder
e) naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen
f) udbytte pr. hektar
g) undersøgelse og vurdering af organoleptiske kendetegn.
2. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser er fastsat i bilag VI, afsnit A-J.
3. Bestemmelserne i bilag VI, afsnit K, gælder kun for mkvbd. Bestemmelserne i bilag VI, afsnit L, gælder kun for khvbd.
Artikel 56
1. Medlemsstaterne udsteder regler, hvorefter det i produktionsleddet er muligt:
a) for producenten:
i) at undlade at anmode om klassificering som kvbd af et produkt, der i høst- eller produktionsanmeldelsen er anført som et produkt egnet til fremstilling af kvbd, eller
ii) at deklassere en kvbd, navnlig til bordvin
b) for den kompetente myndighed, der skal udpeges af medlemsstaterne, at deklassere en kvbd.
2. Deklassering af en kvbd i handelsleddet foretages:
a) af den kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område vinen befinder sig:
i) når der er tale om en vin med oprindelse i denne medlemsstat, eller
ii) når der er tale om små mængder, der skal fastsættes
b) af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor vinen har oprindelse, i de tilfælde der ikke er omfattet af litra a).
3. Der kan navnlig træffes beslutning om den i stk. 2 omhandlede deklassering, hvis den kompetente myndighed har konstateret:
a) at vinen under oplagring eller transport har undergået en ændring, der har forringet eller forandret kendetegnene for den pågældende kvbd
b) at vinen har været genstand for en ikke tilladt behandling eller ikke på lovlig vis er betegnet som kvbd.
Artikel 57
1. De producerende medlemsstater kan under hensyntagen til lokale sædvaner ud over de i artikel 55 omhandlede elementer fastlægge yderligere obligatoriske produktionsbetingelser og kendetegn for kvbd.
2. Ved siden af de øvrige bestemmelser, der er fastsat i denne forordning, kan producentmedlemsstaterne under hensyntagen til lokale sædvaner fastlægge yderligere eller strengere kendetegn og betingelser for produktion, fremstilling og transport af kvbd, der fremstilles på deres område.
Artikel 58
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit og til bilag VI vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:
a) de i dette afsnit og bilag VI omhandlede beslutninger, undtagelser, fravigelser og lister
b) afgrænsningen af områderne i umiddelbar nærhed af et bestemt produktionsområde, under hensyntagen til den geografiske placering og de administrative strukturer
c) anvendelsen af deklasserede kvbd samt betingelserne for denne anvendelse
d) passende bestemmelser om generel og systematisk anvendelse af organoleptiske test, anvendelsen af vine, der ikke opfylder testkravene, samt betingelserne for denne anvendelse
e) fastsættelse af de små mængder, der er omtalt i artikel 56, stk. 2, litra a), nr. ii).
AFSNIT VII
ORDNING FOR SAMHANDELEN MED TREDJELANDE
Artikel 59
1. Ved import i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 2, litra a) og b), nævnte produkter skal der fremlægges importlicens. Ved import af de andre i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter og ved eksport af de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter kan der kræves fremlagt import- eller eksportlicens.
2. Import- eller eksportlicensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der ansøger herom, uanset hvor i Fællesskabet vedkommende er etableret, uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af artikel 62 og 63.
Licensen gælder for hele Fællesskabet.
Licensudstedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis finder sted inden for nævnte frist, medmindre der foreligger force majeure.
3. Efter proceduren i artikel 75 fastlægges:
a) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller eksportlicens
b) licensernes gyldighedsperiode og andre gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 60
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
2. For druesaft og druemost henhørende under KN-kode 2009 60 og 2204 30, for hvilke anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif afhænger af produktets importpris, skal korrektheden af denne pris efterprøves enten på grundlag af en kontrol af de enkelte partier eller ved anvendelse af en fast importværdi, som Kommissionen beregner på grundlag af prisnoteringerne for de pågældende produkter i oprindelseslandene.
Er den oplyste indgangspris for det pågældende parti højere end den faste importværdi forhøjet med en margen, der fastsættes efter stk. 3, og som ikke må overstige den faste importværdi med mere end 10 %, skal der stilles sikkerhed svarende til importtolden beregnet på grundlag af den faste importværdi.
Oplyses indgangsprisen for det pågældende parti ikke i det i andet afsnit omhandlede tilfælde, afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de relevante bestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der skal fastlægges efter stk. 3.
3. Hvis undtagelserne i artikel 44, stk. 15, finder anvendelse på importerede produkter, skal importørerne stille sikkerhed for disse produkter hos de udpegede toldmyndigheder på tidspunktet for varens overgang til fri omsætning. Sikkerheden skal svare til et beløb, som skal fastsættes. Sikkerheden frigives, når importøren har forelagt toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor varen er overgået til fri omsætning, tilfredsstillende bevis for, at druemosten er blevet omdannet til druesaft, anvendt i andre produkter uden for vinsektoren eller, såfremt den er anvendt til vinfremstilling, at den er blevet behørigt mærket.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 75. De vedrører navnlig fastsættelsen af kriterierne for fastlæggelse af, hvilken kontrolordning der skal anvendes, og hvilke elementer der skal tages i betragtning ved beregningen af de faste importværdier, størrelsen af den i stk. 3 nævnte sikkerhed samt reglerne for frigivelsen af denne sikkerhed.
Artikel 61
1. For at undgå eller afbøde skadelige virkninger for Fællesskabets marked i forbindelse med import af visse af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede produkter, skal der ved import af et eller flere af disse produkter til satsen i den fælles toldtarif pålægges en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der i overensstemmelse med traktatens artikel 300 er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor der ikke er risiko for, at importen skaber forstyrrelser på Fællesskabets marked, eller hvis virkningerne ikke vil stå i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold, er dem, som Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges tillægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvor de i stk. 1 omhandlede skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller på Fællesskabets importmarked for produktet.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel efter proceduren i artikel 75. Bestemmelserne vedrører navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i overensstemmelse med artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 62
1. Toldkontingenter for de af denne forordning omfattede produkter, der følger af en aftale, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, eller af en anden af Rådet vedtaget retsakt, åbnes og forvaltes af Kommissionen efter gennemførelsesbestemmelser, der vedtages efter proceduren i artikel 75.
2. Ved forvaltningen af kontingenterne kan der anvendes en af følgende metoder eller en kombination af dem:
a) en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen af ansøgninger ("først til mølle"-princippet)
b) en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der indgives ansøgning for ("samtidig behandling")
c) en metode, hvor der tages hensyn til den traditionelle samhandel ("traditionelle/nye importører").
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder. De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Ved fastlæggelsen af forvaltningsmetoden skal der i givet fald tages behørigt hensyn til forsyningsbehovene på Fællesskabets marked og til nødvendigheden af at sikre ligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, men under iagttagelse af de rettigheder, der følger af de aftaler, som er indgået under handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. Ved de i stk. 1 omhandlede gennemførelsesbestemmelser fastsættes årlige kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig fordeling på mindre perioder, ligesom det fastlægges, hvilken forvaltningsmetode der skal anvendes, herunder i givet fald bestemmelser vedrørende:
a) garantier for produktets art, afsendelsessted og oprindelse
b) anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af de i litra a) nævnte garantier
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og disses gyldighedsperiode.
Artikel 63
1. For at muliggøre eksport af:
a) de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), b) og c)
b) sukker henhørende under KN-kode 1701, glucose og glucosesirup henhørende under KN-kode 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90 og 1702 90 50, også i form af de under KN-kode 1702 30 51 og 1702 30 59 henhørende produkter, som indgår i de under KN-kode 2009 60 11, 2009 60 71, 2009 60 79 og 2204 30 99 henhørende produkter
på grundlag af de priser, der gælder for disse produkter i den internationale handel, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, kan forskellen mellem disse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes ved en eksportrestitution.
2. Den metode, der fastlægges for tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution, skal være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så effektivt som muligt, og der tages hensyn til fællesskabseksportens effektivitet og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling mellem små og store erhvervsdrivende
b) den administrativt set mindst besværlige metode for de erhvervsdrivende under hensyntagen til forfaltningens behov
c) af en sådan art, at der ikke forekommer forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres efter destination, når situationen i den internationale handel eller særlige krav på bestemte markeder gør det nødvendigt.
Den i stk. 1, litra a), omhandlede restitution fastsættes efter proceduren i artikel 75. Den fastsættes med regelmæssige mellemrum.
En restitution, der fastsættes med regelmæssige mellemrum, kan om nødvendigt i det mellemligende tidsrum ændres af Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
Disse bestemmelser suppleres af bestemmelserne i artikel 64 for de deri omhandlede produkter.
4. Restitutionen ydes kun efter ansøgning og mod fremlæggelse af den pågældende eksportlicens.
5. Ved eksport af de i artikel 1 omhandlede produkter anvendes det restitutionsbeløb, der gælder på dagen for licensansøgningen, og, hvis der er tale om differentierede restitutioner, det restitutionsbeløb, som nævnte dag gælder:
a) for det i licensen anførte bestemmelsessted eller i givet fald
b) for det faktiske bestemmelsessted, hvis dette afviger fra det bestemmelsessted, der er anført i licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det beløb, der gælder for det i licensen anførte bestemmelsessted.
For at undgå misbrug af den fleksibilitet, som dette stykke giver, kan der træffes passende foranstaltninger.
6. Stk. 4 og 5 kan efter proceduren i artikel 75 fraviges for de i artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for dem i forbindelse med fødevarehjælp.
7. Overholdelsen af mængdemæssige begrænsninger, der følger af aftaler, som er indgået efter traktatens artikel 300, sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte referenceperioder for de pågældende produkter.
For så vidt angår overholdelsen af forpligtelser, der følger af de aftaler, der er indgået som led i handelsforhandlingerne under Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af en referenceperiodes udløb.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder bestemmelser vedrørende fordeling af ikke tildelte eller omfordeling af ikke opbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 64
1. Denne artikel finder anvendelse på de restitutioner, der er omhandlet i artikel 63, stk. 1.
2. Restitutionsbeløbet for de i artikel 63, stk. 1, litra b), omhandlede produkter svarer:
a) for råsukker og hvidt sukker til det restitutionsbeløb, der gælder for eksport af disse produkter i uforandret stand, og som er fastsat efter artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker(53), og efter gennemførelsesbestemmelserne hertil
b) for glucose og glucosesirup til det restitutionsbeløb, der gælder for eksport af disse produkter i uforandret stand, og som for hvert af produkterne er fastsat efter artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn(54) og efter gennemførelsesbestemmelserne hertil.
For at restitutionen kan ydes, skal de forarbejdede produkter ved eksporten være ledsaget af en erklæring fra ansøgeren, der angiver de mængder råsukker, hvidt sukker, glucose og glucosesirup, der er anvendt ved fremstillingen.
De kompetente myndigheder i den berørte medlemsstat fører kontrol med, at erklæringen er korrekt.
3. Restitutionsbeløbene fastsættes under hensyntagen til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling med hensyn til:
i) priserne for de i artikel 63, stk. 1, nævnte produkter og de disponible mængder heraf på Fællesskabets marked
ii) verdensmarkedspriserne for disse produkter
b) de gunstigste afsætningsomkostninger og omkostninger i forbindelse med transporten fra Fællesskabets markeder til Fællesskabets eksporthavne eller andre udførselssteder samt omkostningerne ved forsendelsen til bestemmelseslandet
c) målene med den fælles markedsordning for vin, som er at sikre et afbalanceret marked og en naturlig udvikling, for så vidt angår priser og samhandel
d) de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300
e) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
f) det økonomiske aspekt i forbindelse med den påtænkte eksport.
4. De i artikel 63, stk. 1, omhandlede priser på Fællesskabets marked bestemmes ud fra de gunstigste eksportpriser.
De i artikel 63, stk. 1, nævnte priser i den internationale handel bestemmes under hensyntagen til:
a) noteringerne på tredjelandsmarkeder
b) de gunstigste priser i destinationstredjelande for import fra tredjelande
c) producentpriserne i eksporttredjelandene, idet der i givet fald tages hensyn til de tilskud, der ydes af disse lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
5. Den hyppighed, hvormed liste over produkter, for hvilke der faktisk ydes eksportrestitution, opstilles, og restitutionsbeløbets størrelse fastlægges efter proceduren i artikel 75, jf. dog artikel 63, stk. 3, tredje afsnit.
6. Restitutionen betales, når det godtgøres:
a) at produkterne har oprindelse i Fællesskabet
b) at produkterne er eksporteret fra Fællesskabet, og
c) hvis der er tale om en differentieret restitution, at produkterne har nået den destination, der er anført i licensen, eller en anden destination, for hvilken restitutionen var fastsat, jf. dog artikel 63, stk. 5, litra b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog vedtages efter proceduren i artikel 75, hvis der fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
Der kan fastsættes supplerende bestemmelser efter proceduren i artikel 75.
7. Medmindre der er indrømmet en undtagelse efter proceduren i artikel 75, ydes der ingen eksportrestitution for produkter, der er importeret fra tredjelande, og som geneksporteres til tredjelande, jf. dog stk. 6, litra a).
Artikel 65
1. I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning for vin kan fungere efter hensigten, kan Rådet på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal helt eller delvis udelukke anvendelse af proceduren for aktiv forædling for de i artikel 1 omhandlede produkter.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelser på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft. Har Kommissionen modtaget en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke har truffet en afgørelse senest tre måneder efter, at sagen er blevet forelagt det, anses Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 66
1. De almindelige regler for fortolkning af den kombinerede nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tarifering af de produkter, der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt:
a) opkrævning af afgifter med samme virkning som told
b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.
Artikel 67
1. Import af produkter, der er omfattet af denne forordning, og som er tilsat alkohol, er forbudt, bortset fra produkter, som ligestilles med produkter af fællesskabsoprindelse, for hvilke sådan tilsætning er tilladt.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig betingelserne for ligestilling af produkter og undtagelser fra stk. 1, vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 68
1. De i artikel 1, stk. 2, litra a) og b), omhandlede produkter må kun importeres, når følgende betingelser er opfyldt:
a) for så vidt angår alle produkterne:
i) de skal være i overensstemmelse med de forskrifter, som gælder for fremstilling, afsætning og i givet fald levering til direkte konsum i oprindelsestredjelandet; opfyldelsen af denne betingelse godtgøres ved, at der fremlægges en attest udstedt af et organ i oprindelsestredjelandet, som er opført på en liste, der skal opstilles
ii) når de er bestemt til direkte konsum, skal de være ledsaget af en analyseerklæring udarbejdet af et organ eller en myndighed, som er udpeget af oprindeslsestredjelandet
b) for så vidt angår vin til direkte konsum, bortset fra hedvin og mousserende vin:
i) vinen skal have et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 9 % vol. og et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på højst 15 % vol.
ii) den skal have et totalt syreindhold udtrykt i vinsyre på mindst 3,5 g/l, dvs. 46,6 milliækvivalenter/l.
2. Der kan efter proceduren i artikel 75 vedtages regler om:
a) fastlæggelse af de egenskaber, hedvine og mousserende vine skal have, samt undtagelser fra stk. 1, litra b)
b) fritagelse for fremlæggelse af den i stk. 1, litra a), omhandlede attest og analyseerklæring for visse af de i stk. 1 omhandlede produkter, som transporteres i begrænsede mængder og påfyldes små beholdere
c) hel eller delvis fritagelse for kravet om oplysningerne i den i stk. 1, litra a), omhandlede attest eller analyseerklæring for visse vine, der ledsages af et oprindelsescertifikat.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 69
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede produkter på grund af import eller eksport udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 33 i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller truslen herom er ophørt.
Ved bedømmelsen af, om situationen berettiger til anvendelse af sådanne foranstaltninger, tages der særligt hensyn til:
a) de mængder, for hvilke der er udstedt eller ansøgt om importlicenser, og markedssituationen i Fællesskabets vinsektor
b) i givet fald interventionens omfang.
Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal almindelige bestemmelser for anvendelsen af dette stykke og bestemmer, i hvilket tilfælde og inden for hvilke grænser medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation opstår, træffer Kommissionen efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ afgørelse om de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe en af Kommissionen truffet foranstaltning for Rådet. Rådet træder omgående sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300, stk. 2.
AFSNIT VIII
ALMINDELIGE BESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 70
1. De af denne forordning omfattede produkter må kun bringes i omsætning i Fællesskabet, når de ledsages af et dokument, der er kontrolleret af myndighederne.
2. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne personer, der ligger inde med disse produkter i forbindelse med udøvelsen af deres erhverv, navnlig producenter, aftappere og forarbejdningsvirksomheder samt nærmere bestemte vinhandlere, skal føre ind- og udgangsbøger for disse produkter.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særligt det i stk. 1 omhandlede dokuments art og type, samt undtagelserne fra denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 71
1. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, anvendes traktatens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med de af denne forordning omfattede produkter.
2. Afsnit II, kapitel II, er ikke til hinder for, at der ydes national støtte med henblik på virkeliggørelse af mål af samme art som de mål, der tilstræbes med nævnte kapitel. Stk. 1 anvendes dog på sådan støtte.
Artikel 72
1. Medlemsstaterne udpeger en eller flere instanser, som de pålægger at føre kontrol med, at fællesskabsbestemmelserne for vinsektoren overholdes. De udpeger også de laboratorier, der er bemyndiget til at foretage officielle analyser i vinsektoren.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse myndigheders og laboratoriers navn og adresse. Kommissionen videregiver disse oplysninger til de øvrige medlemsstater.
3. Kommissionen opretter et særligt inspektørkorps, som i forbindelse med kontrollen på stedet skal samarbejde med medlemsstaternes ansvarlige instanser for at sikre en ensartet anvendelse af bestemmelserne på vinområdet.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 75.
De kan blandt andet omfatte bestemmelser vedrørende:
a) sikring af en ensartet anvendelse af fællesskabsbestemmelserne i vinsektoren, navnlig med hensyn til kontrol
b) forbindelserne mellem de udpegede myndigheder
c) særlige finansielle regler med henblik på forbedring af kontrollen
d) administrative sanktioner
e) de udpegede inspektørers beføjelser og forpligtelser.
Artikel 73
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning. De nærmere regler for sådanne meddelelser, herunder arten af og formen for de oplysninger, der skal meddeles, fristerne for deres fremsendelse og fristerne for videregivelse af de indsamlede oplysninger, vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 74
Der nedsættes en forvaltningskomité for vin, i det følgende benævnt "komitéen", som består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Artikel 75
1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden sagen for komitéen, enten på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Komitéen udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 205, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald kan Kommissionen udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned regnet fra datoen for denne underretning.
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i andet afsnit.
Artikel 76
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant forelægger den.
Artikel 77
1. Ved denne forordnings anvendelse skal der på passende måde tages hensyn til de i traktatens artikel 33 og 131 nævnte mål.
2. Denne forordning anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300, stk. 2.
Artikel 78
1. Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelser dertil anvendes på de produkter, der er omfattet af nærværende forordning.
2. Den præmie, der er omhandlet i afsnit II, kapitel II, den støtte, der er omhandlet i afsnit II, kapitel III, den støtte, der er omhandlet i afsnit III, kapitel I, det opkøb og den støtte, der er omhandlet i afsnit III, kapitel II, og den støtte, der er omhandlet i afsnit III, kapitel III, samt de restitutioner, der er omhandlet i afsnit VII, betragtes som intervention til regulering af landbrugsmarkederne i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1258/1999.
3. Den fællesskabsstøtte, der ydes efter afsnit III, og de restitutioner, som kan ydes i henhold til afsnit VII, må kun ydes for produkter, der er fremstillet i Fællesskabet af druer høstet i Fællesskabet, jf. dog eventuelle mere restriktive bestemmelser.
Artikel 79
For at forebygge overskud af bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin kan medlemsstaterne fastsætte en grænse for dyrkningsudbytte udtrykt som et antal hektoliter pr. hektar, idet en overskridelse heraf medfører, at producenten ikke er berettiget til ydelser i henhold til denne forordning.
Artikel 80
Efter proceduren i artikel 75 vedtages foranstaltninger:
a) der skal lette overgangen fra de ordninger, der er omhandlet i de i artikel 81 nævnte forordninger, til dem, der indføres ved nærværende forordning, og
b) der om nødvendigt skal løse specifikke praktiske problemer. Ved sådanne foranstaltninger kan visse dele af denne forordning fraviges, hvis der foreligger behørig begrundelse herfor.
Artikel 81
Forordning (EØF) nr. 346/79, (EØF) nr. 351/79, (EØF) nr. 460/79, (EØF) nr. 456/80, (EØF) nr. 457/80, (EØF) nr. 458/80, (EØF) nr. 1873/84, (EØF) nr. 895/85, (EØF) nr. 822/87, (EØF) nr. 823/87, (EØF) nr. 1442/88, (EØF) nr. 3877/88, (EØF) nr. 4252/88, (EØF) nr. 2046/89, (EØF) nr. 2048/89, (EØF) nr. 2389/89, (EØF) nr. 2390/89, (EØF) nr. 2391/89, (EØF) nr. 2392/89, (EØF) nr. 3677/89, (EØF) nr. 3895/91, (EØF) nr. 2332/92 og (EØF) nr. 2333/92 ophæves.
Artikel 82
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. august 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. mai 1999.
31999R1493
L 179/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1493/1999 НА СЪВЕТА
от 17 май 1999 година
относно общата организация на пазара на вино
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (4),
като има предвид, че:
(1)
Функционирането и развитието на общия пазар на селскостопански продукти трябва да се съпровождат със създаването на Обща селскостопанска политика и тя самата да включва обща организация на селскостопанските пазари, която може да бъде под различни форми в зависимост от продуктите.
(2)
Общата селскостопанска политика цели постигане на целите на член 33 от Договора, и по-специално в лозаро-винарския сектор, стабилизиране на пазарите и осигуряване на един задоволителен стандарт на живота за съответната селскостопанска общност; тези цели могат да бъдат постигнати чрез адаптиране на ресурсите съобразно нуждите, в частност на база политика на адаптиране на лозарския потенциал и политика на качеството.
(3)
Съществуващата рамка на общата организация на пазара на вино е установена с Регламент (ЕИО) № 822/87 (5), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1627/98 (6); в светлината на придобития опит e целесъобразно посоченият регламент да бъде заменен, за да се отговори на настоящата ситуация в лозаро-винарския сектор, която се характеризира с факта, че докато структурните излишъци са по-редки, излишъците, натрупани в продължение на години, са възможни, по-специално поради рискове от характерни за сектора изменения на продукцията от една реколта до друга.
(4)
Изпълнението на споразуменията от Уругвайския кръг през 1995 г. доведе до по-широко отваряне на пазара на Общността, занапред много по-малко чувствителен спрямо въздействието на традиционните мерки за интервенция, както и до намаляване на възможностите на субсидиран износ на продукти, което принуждава производителите на Общността да подобряват конкурентоспособността си; отсега нататък по-голямата част от износа на продукти се осъществява без субсидии.
(5)
Основният проблем на пазара, с който трябва да се справят някои оператори от лозаро-винарския сектор, понастоящем е ограничената им способност да се адаптират достатъчно бързо към развитието на конкуренцията както на вътрешния, така и на външния пазар; настоящата обща организация на пазара не е предложила никакво разрешение за лозарските зони, чиято продукция явно не намира изгоден пазар; спрямо зоните, чиито пазари се разширяват, няма достатъчна гъвкавост, която да им осигури перспективи за развитие.
(6)
През 1994 г. Комисията представи предложение за реформа на общата организация на пазара на вино, която обаче не бе приета; междувременно ситуацията на пазара се промени, откакто бе направено предложението.
(7)
Оттогава, за да се гарантира необходимата гъвкавост за добра адаптация към новата ситуация, се налага реформа на общата организация на пазара на вино с оглед постигане на големите цели, а именно: да се поддържа по-добро равновесие между предлагането и търсенето на пазара на Общността; да се даде възможност на производителите да разработват разширените пазари; да се позволи на сектора да се превърне в трайно по-конкурентоспособен; да се премахне използването на интервенцията като изкуствено средство за реализиране на излишната продукция; да се поддържа пазара и така да се улесни непрекъснатост на снабдяването с продукти за дестилация на вино на тези части от сектора за спиртни напитки, които по традиция използват този алкохол; да се вземе предвид регионалното многообразие; да се признае официално потенциалното право на организациите на производителите и секторните организации.
(8)
Регламент (ЕИО) № 822/87 бе допълнен и приложен с Регламенти (ЕИО) № 346/79 (7), (ЕИО) № 351/79 (8), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 1029/91 (9), (ЕИО) № 460/79 (10), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 3805/85 (11), (ЕИО) № 456/80 (12), последно изменен с Регламент (ЕИО) 1597/83 (13), (ЕИО) № 457/80 (14), (ЕИО) № 458/80 (15), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 596/91 (16), (ЕИО) № 1873/84 (17), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2612/97 (18), (ЕИО) № 895/85 (19), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (20), (ЕИО) № 823/87 (21), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1426/96 (22), (ЕИО) № 1442/88 (23), последно изменен с Регламент (ЕО) № 859/199 (24), (ЕИО) № 3877/88 (25), (ЕИО) № 4252/88 (26), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1629/98 (27), (ЕИО) № 2046/89 (28), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2468/96 (29), (ЕИО) № 2048/89 (30), (ЕИО) № 2389/89 (31), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2088/97 (32), (ЕИО) № 2390/89 (33), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2611/97 (34), (ЕИО) № 2391/89 (35), (ЕИО) № 2392/89 (36), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1427/96 (37), (ЕИО) № 3677/89 (38), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2796/94 (39), (ЕИО) № 3895/91 (40), (ЕИО) № 2332/92 (41), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1629/98, и (ЕИО) № 2333/92 (42), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1429/96 (43); тези регламенти са били многократно съществено изменяни; по повод новите изменения и за по-голяма яснота следва да се пристъпи към преработване на посочените регламенти, като те се прегрупират в единен текст.
(9)
Регламент (ЕИО) № 822/87 предвижда Съветът да определи общите правила за прилагане; това създаде уредба, представляваща сложна структура; разглежданите регламенти съдържат множество технически детайли, които по необходимост са претърпели чести изменения; следователно настоящият регламент трябва в обобщен вид да съдържа всички необходими за прилагането му насоки; Съветът трябва да делегира на Комисията всички необходими изпълнителни правомощия съгласно член 211 от Договора.
(10)
Правилата, които се отнасят до общата организация на пазара на вино, са крайно сложни; в някои случаи те не се съобразяват достатъчно с регионалното многообразие; следователно се налага те да се опростят в рамките на възможното, както и да се развие и приложи в рамките на Общността една колкото се може по-близка до производителите политика.
(11)
За да се използва пълноценно и да се засили подобряването на пазарното равновесие, както и да се адаптира по-добре предлагането спрямо търсенето на някои видове продукти, трябва да се предвиди рамка от мерки за управлението на лозарския потенциал, която включва ограничаване на средносрочните насаждения, обезщетения при трайно изоставяне на лозарските масиви и подкрепа за преструктурирането и конверсията на лозята.
(12)
Структурните мерки, които не се отнасят пряко до производството на вино, попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (44); мерките за насърчаване спомагат до голяма степен за конкурентоспособността на сектора и следва да се насърчава специално търговското представяне на вина от Общността на пазари на трети страни; за да се гарантира обаче последователността в политиката на Общността за общо насърчаване, следва да се интегрират мерките, които се отнасят до лозаро-винарския сектор в приложното поле на хоризонталните правила в тази област; за целта Комисията представи предложение за регламент относно мерките за насърчаване и предоставяне на информация относно селскостопанските продукти в трети страни (45).
(13)
Пазарното равновесие е подобрено, макар и относително бавно и трудно; този резултат се дължи главно на действащите ограничения по отношение на засаждането; предвид придобития опит не е възможно да се прибягва до друга мярка, за да се използва пълноценно и да се засилва подобряването на пазарното равновесие; следователно е необходимо да се ограничи по този начин упражняването на правото на собственост на производителите, съобразено с общия интерес.
(14)
Следователно трябва да се поддържат в един средносрочен период ограниченията по отношение на засаждането, така че да се позволи на съвкупността от структурни мерки да произведат своя ефект, и да се забрани засаждането до 31 юли 2010 г. на лози за производство на вина, освен ако настоящия регламент не предвижда изключение.
(15)
Действащото разрешение за ново засаждане на облагородени лози от присадници, комасацията и отчуждаването на земеделски имоти, както и експериментирането в лозарството, което само по себе си не предизвиква необосновани смущения на пазара на вино и следователно трябва да се поддържа в случай на необходим контрол; следва по подобни съображения да се разреши също засаждането на лози, чиято реколта е предназначена за семейна консумация на винопроизводителя.
(16)
Действащото разрешение за ново засаждане за производството на качествени вина, произведени в определен район, и трапезни вина с географско указание, е полезен елемент на политиката за качество, основана на по-добро адаптиране на предлагането спрямо търсенето; все пак отлично действащата система за запазване правата за засаждане трябва да позволява постигането на тази цел; следователно следва да се продължи съществуващото разрешение, при условие че се извършват необходимите проверки, в рамките на преходен период с краен срок 31 юли 2003 г., от която дата системата е напълно действаща.
(17)
Действащото разрешение на презасаждане е необходимо, за да се позволи нормалното обновяване на изтощените лозя; следователно съществуващата система трябва да се поддържа, при условие че се извършват необходимите проверки; за по-голяма гъвкавост системата трябва също да позволява, при условията на строг контрол, придобиването и използването на правата за презасаждане, преди да се осъществи съпътстващото го изкореняване; следва да се зачитат правата за презасаждане, придобити съгласно законодателството на Общността или националното законодателство; от друга страна, трябва да съществува възможността за прехвърляне на правата за презасаждане от едно стопанство на друго, при условия на строг контрол и доколкото посоченото прехвърляне се вписва в политиката за качество или се отнася до облагородените лози от присадници, или е свързано с прехвърлянето на част от стопанството; за да се осигури добро функциониране на общата организация на пазара, следва да са поддържат тези прехвърляния на територията на една държава-членка.
(18)
За да подобри управлението на лозарския потенциал и да се улесни ефикасното използване на правата за засаждане, което допринася за смекчаване ефектите от ограниченията за засаждане, следва да се създаде система от национални и/или регионални резерви.
(19)
Трябва да са предоставят на държавите-членки широки правомощия за преценка относно управлението на резервите, при условие че се извършват необходимите проверки, за да им се позволи по-добре да адаптират използването на правата за засаждане от тези резерви спрямо местните нужди; това право на преценка трябва да включва възможността за закупуване на правата за засаждане, за да се попълват резервите, и за продаване на правата за засаждане, произтичащи от тях; за целта следва да се позволи на държавите-членки да не прилагат системата за резерв, докато не докажат, че разполагат с ефикасна система за управление на правата за засаждане.
(20)
Отпускането на специални предимства за младите производители може не само да ги улесни по отношение на оборудването, а така също и по отношение на структурното адаптиране на стопанисването след първото оборудване; следователно тези производители трябва безплатно да се ползват от произтичащите от резервите права за засаждането.
(21)
За да се гарантира оптималното използване на ресурсите и по-добре да се адаптира предлагането спрямо търсенето, трябва правата за засаждането да бъдат използвани от техните титуляри в разумен срок или, ако това не е направено, да бъдат разпределени или преразпределени на резервите; по същите причини следва разпределените на резервите права да бъдат предоставени в разумен срок.
(22)
Подобряването на пазарното равновесие и развитието на световния пазар могат да оправдаят едно увеличаване на правата за засаждане, които трябва да бъдат разпределени на съответните държави-членки, както и, отчасти, на резерва на Общността за разпределение, който зависи от допълнителното търсене на пазара; трябва да се намали посоченото увеличаване посредством предоставяне на правата за ново засаждане за производство на качествени вина, произведени в определен район, и трапезни вина, обозначени с географско указание.
(23)
Някои площи са засадени в нарушение на действащите ограничителни разпоредби, които се отнасят до засаждането; оказа се, че предвидените за гарантиране на продукцията от тези площи санкции, които не нарушават пазара на вино, са трудни за прилагане; следователно трябва да се предвиди изкореняването на незаконно засадените площи; това задължение трябва да се наложи по отношение на всяко незаконно засаждане, направено след публикуването на предложението, което се отнася до настоящия регламент, и от този момент производителите трябва да са наясно за проекта по въвеждането на това задължение.
(24)
Без да се засягат действащите национални мерки, не е възможно, с оглед правната сигурност, да се наложи на общностно равнище изкореняването на незаконно засадените площи преди публикуването на предложението, което се отнася до настоящия регламент; следователно, за да се въведе по-добър контрол върху лозарския потенциал, следва държавите-членки, в определен период, да узаконят положението на посочените площи при извършване на необходимия контрол; различен подход може да се предвиди по отношение на узаконяването според характерните особености на съответното засаждане, особено в случай, когато то води до увеличаване на продукцията; в случай че такъв риск е налице, на съответния производител могат да бъдат наложени адекватни административни санкции.
(25)
Следва да се позволи на държавите-членки да вземат под внимание местните условия и впоследствие, при необходимост, да наложат по-строги правила по отношение на новото засаждане, презасажданията и повторното присаждане.
(26)
Има лозарски зони, чието производство не е адаптирано спрямо търсенето; за да се стимулира адаптирането на сектора като цяло, следва да се насърчава трайното изоставяне на лозарските площи в посочените зони; следователно трябва да се отпусне премия; следва да се повери на държавите-членки управлението на тази премия в рамките на Общността и при извършване на необходимия контрол, така че премията да се разпредели по-добре по съответните райони; впоследствие държавите-членки трябва да могат да посочат съответните райони и за изчислят размера на премията на база обективни критерии и съобразно общата горна граница.
(27)
Производството на вино в държавите-членки, което не надвишава 25 000 хектолитра годишно не би могло да наруши равновесието на пазара; оттук следва тези държави-членки да бъдат освободени от ограниченията по отношение на засаждането, като обаче бъдат лишени от възможността да получават премия за трайно изоставяне на лозарските площи.
(28)
Има други лозарски зони, чието производство не е адаптирано спрямо търсенето, но може да бъде адаптирано чрез преструктуриране на лозята посредством конверсия на сортовете, презасаждане на лозята или подобряване на техниките за управление на лозята; за тази цел следва да се предвиди подкрепа, оказвана при необходимия контрол.
(29)
За да се осигури, че преструктурирането и конверсията се извършват по контролиран начин, те трябва да бъдат планирани; следва плановете да бъдат изготвени на ниво възможно най-близко до производителите, за да се гарантира вземането под внимание на регионалното многообразие; въпреки това, за да осигурят съгласуваността на плановете с правото на Общността, държавите-членки трябва да запазят отговорността си на последна инстанция по отношение на тези планове.
(30)
Преструктурирането и конверсията имат две главни финансови последици за производителите, като загубата на приходи през времето на конверсията и разходи за изпълнението на тези мерки; следователно следва подкрепата да се насочи в тези два аспекта; в процеса на преструктуриране има възможност, в определени граници, за допълнителните национални мерки.
(31)
За по-добро управление на лозарския потенциал е добре да се изготви опис на този потенциал на ниво държава-членка или на регионално ниво; за да се насърчават държавите-членки да изготвят описа, следва да се ограничи до тези от тях, които вече са го изготвили, достъпът до узаконяването на незаконно засадените площи, до увеличаването на правата за засаждане, както и до подкрепа за преструктурирането и конверсията; в случая с регионалните описи районите, изготвили описа, не трябва да бъдат изключени от възползването от мерки за узаконяване, преструктуриране и конверсия, предвид това, че други райони не са го направили; всички регионални описи обаче трябва да се приключат преди 31 декември 2001 г.
(32)
Класифицирането на сортовете лози за производство на вино се осъществява по-добре, когато се прави на ниво по-близко до производителите; оттук следва Общността да натовари с това държавите-членки.
(33)
Регламент (ЕИО) № 2392/86 на Съвета от 24 юли 1986 г. за установяване на лозарския регистър на Общността (46), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1631/98 (47), трябва да остане в сила, за да позволи на държавите-членки, в които регистърът е в процес на създаване, то да приключи; трябва да се предвиди обаче по-нататъшното му изменение или отмяна.
(34)
За да се запази пазарното равновесие, следва да се предвиди помощ за частно складиране на трапезното вино и някои видове гроздова мъст; мярката трябва да бъде възможно най-гъвкава, за да се адаптира към развитието на пазара; за тази цел следва да се предвиди възможността за приключване на прилагането ѝ в най-кратки срокове.
(35)
За да се премахне възможността за използване на интервенцията като изкуствено средство за пласиране на излишната продукция, следва да се промени режимът за дестилация; следователно трябва да се предвидят формите на дестилация, както следва: задължителна дестилация на вторичните продукти на винификацията; задължителна дестилация на вина, произведени от сортове грозде, което не е класифицирано непременно като винени сортове; дестилация с цел поддържане на пазара на вино, като се осигурява непрекъснатост на снабдяването с продукти от дестилация на вино на частите на сектора на спиртни напитки, които по традиция използват този алкохол, и кризисна дестилация; следва да се премахне всяка друга форма на дестилация; за да се отговори на нуждите на пазара и специфичните регионални условия, предвидените мерки трябва да бъдат възможно най-гъвкави.
(36)
Предвид влошеното качество на вината, получени чрез свръхналягане, тази практика трябва да се забрани и за да се избегне, да се предвиди задължителна дестилация на джибрите и винената утайка; при все това, с оглед условията за производство в някои лозарски райони, то могат да бъдат предвидени дерогации от това задължение; освен това при положение че производствените и пазарните структури в лозарска зона А или в гермаската част на лозарска зона В, или в районите с лозови насаждения в Австрия, са на път да докажат, че целите на мярката са постигнати, за производителите от тези райони следва да замени задължението за дестилация на вторичните продукти от винификацията със задължението да се извличат под контрол вторичните продукти.
(37)
Трябва да се ориентира производството на вино от сортове грозде, които не са непременно класифицирани на първо място като сортове винено грозде, към традиционни за сектора на спиртните напитки предназначения и други традиционни употреби; следва да се предвиди задължителна дестилация на вината, чиито количества надхвърлят тези на нормално произведените за тези предназначения вина.
(38)
Някои части на сектора на спиртните напитки представляват важен традиционен канал за пласирането на продукти от винена дестилация и други лозаро-винарски продукти; следователно за задоволяването на този пазар следва, за дестилацията на трапезни вина и на вина, от които може да се произведат трапезни вина, да се предвиди от страна на Общността първична помощ за дестилацията на тези вина и вторична помощ за съхранението на получения дестилат.
(39)
За да се справят с изключителни случи на смущения на пазара и със сериозните проблеми по отношение на качеството, трябва да се предвиди мярка за кризисна дестилация; предвид специфичните положения следва Комисията да определи размера и вида на помощта, включително в случая, когато е констатиран значителен спад на пазарната цена за дадена категория вино; мярката трябва да бъде приложена на доброволни начала от производителите; следва да се предвиди, че в случай на прилагане на мярката в продължение на три последователни години за специална категория вино (в специална зона) Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад и, при необходимост, предложения;
(40)
Реализацията на алкохола, получен от дестилация, трябва да се осъществява така, че да позволяват по-голяма прозрачност и контрол и предотвратяване на всякакви смущения на традиционните пазари на алкохол.
(41)
Понастоящем увеличаването на естественото алкохолно съдържание не е постигнато при еднакви икономически условия от всички производители на Общността поради различия в енологичните практики, разрешени с настоящия регламент; за да се премахне тази дискриминация, трябва да се насърчава употребата на лозаро-винарски продукти за обогатяване, което да позволи разширяването на техните канали и предотвратяването на излишъци от вино; за да се постигне това, трябва да се изравнят цените на различните продукти за обогатяване; този резултат може да се постигне посредством въвеждане на режим за помощ за концентрираната гроздова мъст и на ректифицираната концентрирана гроздова мъст от някои райони и използвани за обогатяване.
(42)
За да се постигне по-трайно равновесие между производството и потреблението, се запазва необходимостта от засилване употребата на лозаро-винарски продукти; изглежда оправдано да се интервенира дори преди етапа на производството на трапезни вина, като се насърчи използването на гроздова мъст за цели, различни от винификацията, чрез помощ, която да гарантира запазването на традиционните канали за лозаро-винарски продукти на Общността; една такава мярка трябва да се прилага, без да се нарушава конкуренцията и като се вземат предвид традиционните методи на производство.
(43)
Производителите, които не са изпълнили задълженията си за дестилацията, трябва да бъдат лишени от възползването от всяка друга интервенционна мярка.
(44)
При завишени цени на пазара на Общността следва съответно да се предвидят мерки.
(45)
С оглед характеристиките на пазара на вино създаването на организации на производителите има вероятност да подпомогне постигането на целите на общата организация на пазара; държавите-членки могат да признаят тези организации; те от своя страна трябва да се създават доброволно и да докажат обхвата и ефикасността на услугите, които предлагат на членовете си.
(46)
За да се подобри функционирането на пазара на качествени вина, произведени в определен район, и трапезни вина с географско указание, държавите-членки трябва да бъдат готови да пристъпят към изпълнение на взетите от секторните организации решения; обхватът на тези решения трябва да изключва съгласуваните практики; следва Комисията да гарантира съответствието на тези решения с правото на Общността; секторните организации трябва да изпълнят определени задачи, като се съобразяват с интересите на потребителите.
(47)
От съображения, свързани със здравето и за да се стимулира подобряване на качеството, следва да се определят на общностно равнище единствените енологични обработки и практики, които се разрешават за производството на продукти, обхванати в настоящия регламент; от сходни съображения за производството на предназначени за директна консумация от човека вина, трябва да се използват единствено сортове винено грозде.
(48)
Предвид факта, че производствените условия, и по-специално почвите, теренът и климатът варират значително от една лозарска зона на Общността до друга, важно е тези вариации да се вземат под внимание при енологичните обработки и практики; с оглед опростяване и улесняване на измененията на база опита и технологичния прогрес трябва да се определят някои технически ограничения и условия, свързани с тези практики, и обработки в рамките на характерните особености на приложение; следва обаче да бъдат фиксирани в настоящия регламент границите на серния двуокис, сорбиновата киселина, калиевия сорбат с оглед важността им от здравословна гледна точка.
(49)
Трябва да се предвидят технологични правила за анализ, разрешени за лозаро-винарските продукти.
(50)
Означението, наименованието и търговското представяне на продуктите, обхванати от настоящия регламент, могат да имат важни последствия при търговския им пласмент; оттук следва, във връзка с това, настоящия регламент да определи правилата, които се отнасят до законовите интереси на потребителите и производителите и способстват за правилното функциониране на вътрешния пазар и производството на качествени продукти; основните принципи на тези правила трябва да предвиждат задължителното използване на някои означения за идентифициране на продукта и предоставяне на ценна информация на потребителите, както и допълнителното използване на други обозначения на база правилата на Общността или при разпоредби, които се отнасят за превенцията на злоупотреби.
(51)
Правилата за означаването трябва да предвидят разпоредби за превенцията на злоупотреби, за санкции на общностно равнище в случай на неправилно етикетиране, за използване на езици, и по-специално когато се използват различни азбуки и знаци, особено когато те могат да предизвикат объркване у потребителите.
(52)
Предвид различията на продуктите, обхванати от настоящия регламент, и техните пазари, както и очакванията на потребителите и традиционните употреби, правилата трябва да бъдат диференцирани според съответните продукти, по-специално що се отнася до пенливото вино, и според техния произход.
(53)
Следва правилата да се прилагат по същия начин при етикетирането на вносни продукти, по-специално за да се поясни произходът им и да се избегне объркването им с продукти на Общността.
(54)
Правото да се използват географски указания и други традиционни наименования има икономическа стойност; оттук следва да се регламентира това право и да се защитават тези означения; за да се стимулира лоялната конкуренция и да не се объркват потребителите, може да се окаже необходимо тази закрила да се отрази върху продуктите, които не са обхванати от настоящия регламент, включително тези, които не са посочени в приложение I към Договора.
(55)
С оглед интереса на потребителите и възможността за подобен подход спрямо качествените вина, произведени в определен район в трети страни, трябва да се предвиди, в рамките на взаимните договорености, възможността вносните вина, предназначени за пряка консумация от човека и означени с географско указание, да са под режим на защита и контрол, когато се търгуват в Общността.
(56)
За да се вземат предвид задълженията, които произтичат от членове 23 и 24 от Споразумението относно свързаните с търговията аспекти на правата на интелектуалната собственост, неделима част от Споразумението, с което се създава Световната търговска организация, прието с Решение 94/800/ЕО (48), следва да се предвиди правото на заинтересованите страни, при известни условия, да препятстват незаконното използване на географските указания, защитени от трета страна член на СТО.
(57)
Осъществяването на политика за качество в областта на селското стопанство и в частност в лозаро-винарския сектор може единствено да допринесе за подобряване на пазарните условия и с това да доведе до разширяване на каналите за пласмент; приемането на общи допълнителни правила по отношение на производството и контрола на качествените вина, произведени в определен район, се вписва в рамките на такава политика и може да допринесе за осъществяването на тези цели.
(58)
За да се поддържа едно минимално ниво на качество на качествените вина, произведени в определен район, да се избегне неконтролируемото нарастване на производството на тези вина и за да се хармонизират разпоредбите на държавите-членки с оглед създаването на условия за конкуренция в Общността, следва да се фиксира рамката от правила на Общността относно производството и контрола на тези вина, с която специфичните разпоредби на държавите-членки трябва да се съобразяват.
(59)
Необходимо е да се изброят и да се определят естеството и обхватът на елементите, които позволяват да се характеризира всяко от качествените вина, произведени в определен район, като се вземат предвид традиционните условия на производство; трябва обаче да се направи общо усилие за хармонизиране по отношение на изискванията за качество; тези елементи трябва да са, както следва: очертаване границите на производствената област, сортовете лози, практики за обработка на земята, методите за винификация, минимално естествено алкохолно съдържание, добив на хектар, уточняване на органолептичните характеристики; като се вземе предвид специфичното естество на ликьорните качествени вина, произведени в определен район, и пенливите вина, произведени в определен район, трябва да се определят специфични правила за тези продукти.
(60)
Опитът показва, че е необходимо да се определят с по-голяма точност правилата, които се отнасят до декласифицирането на качествените вина, произведени в определен район, в трапезни вина и да се предвидят случаите, при които производителят може да не поиска класифициране за качествено вино, произведено в определен район, на продукт, описан в декларация за реколтата, или за производството като продукт, годен за производството на качествено вино, произведено в определен район.
(61)
За да се съхрани специфичният характер на качеството на качествените вина, произведени в определен район, следва да се позволи на държавите-членки да прилагат допълнителни правила или по-строги от правилата на Общността относно производството и пласмента на качествените вина, произведени в определен район, в съответствие с лоялните и традиционните практики.
(62)
Създаването на единен пазар на виното в Общността включва въввеждането на единен търговски режим на външните граници на Общността; търговски режим, който включва вносни мита и възстановявания при износ в допълнение към мерките, свързани с външния пазар, следва да стабилизира пазара на Общността; този търговски режим се основава на споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори.
(63)
За да се контролира обемът на търговията с вино с трети страни, следва да се въведе за някои продукти режим на вносни и износни лицензии, който включва внасянето на гаранция за осъществяването на операциите, за които са издадени лицензиите.
(64)
За да предотврати или да противодейства на неблагоприятни въздействия върху пазара на Общността, резултат от вноса на някои селскостопански продукти, вносът на един или повече от тези продукти трябва да се подложи на заплащането на допълнителна такса върху вноса, ако са изпълнени някои условия.
(65)
Следва, при определени условия, да се предоставят на Комисията правомощия за откриване и управление на тарифните квоти, които произтичат от международните спогодби, сключени съгласно Договора или други актове на Съвета.
(66)
При осъществяване износ за трети страни възможността да се предостави възстановяване при износ, равно на разликата между цените в Общността и цените на световния пазар и съответстващо на Споразумението за селското стопанство на СТО (49), би следвало да закриля участието на Общността в международната търговия с вино; тези възстановявания при износ са подчинени на ограничения в количествено и стойностно отношение.
(67)
Трябва да се осигури съблюдаването на ограниченията в стойностно отношение при определянето на възстановяванията посредством контрол върху плащанията в рамките на правилата, отнасящи се до Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието; контролът може да бъде улеснен чрез задължителното предварително фиксиране на възстановяванията, като същевременно се предвижда възможността, в случай на диференцирани възстановявания, за промяна на предварително определеното местоназначение в рамките на географската зона, където се прилага единен размер на възстановяването; при промяна на местоназначението следва да се плати възстановяването, приложимо към действителното местоназначение, но не повече от размера, приложим към предварително определеното местоназначение.
(68)
Съблюдаването на количествените ограничения изисква въвеждането на система на надежден и ефективен контрол; за целта следва да се подчини предоставянето на всяко възстановяване на изискване за представяне на износна лицензия; предоставянето на възстановяванията в наличните граници трябва да се извършва съобразно специфичното положение на всеки отделен продукт; дерогации от това правило следва да се позволят само за операции по предоставяне на хранителни помощи, които са освободени от всякакви ограничения; контролът върху количествата продукти, изнесени с възстановявания по време на пазарните години, предвидени в Споразумението за селското стопанство на СТО, трябва да се извършва на основата на износните лицензии, издавани за всяка пазарна година.
(69)
В допълнение на така описаната система и доколкото е необходимо правилното ѝ функциониране, следва да се предвиди възможността за преминаване към режим на активно усъвършенстване и, доколкото пазарната ситуация го налага, да се забрани този режим.
(70)
Режимът на митата позволява да отпадне всяка друга мярка за защита на външните граници на Общността; при все това механизмът на вътрешния пазар и митата може, при изключителни обстоятелства, да покаже несъвършенства; в такива случаи, за да не се допусне пазарът на Общността да се окаже в беззащитна позиция спрямо смущенията, които могат да последват в резултат от това, следва да е възможно неотложното предприемане на всички необходими мерки; тези мерки трябва да бъдат съобразени със задълженията, които произтичат от споразуменията на СТО.
(71)
Внасяните от трети страни продукти трябва да се подчинят на правила, свързани с определени спецификации на продуктите, които да гарантират известно равновесие по отношение на определенията на вината в Общността; тези продукти също така трябва да бъдат съобразени с правилата в страните, от които произхождат, и, при необходимост, да се придружават от отчет за анализ.
(72)
Следва да се предвиди за всички продукти, предмет на настоящия регламент и разпространявани вътре в Общността, да имат придружителен документ.
(73)
Установяването на единния пазар може да се компрометира с даването на някои помощи; следователно следва разпоредбите на Договора, свързани с оценката на предоставяните от държавите-членки помощи и със забраната на несъвместимите с пазара помощи, да намерят приложение в лозаро-винарския сектор; разпоредбите относно премиите за трайно изоставяне на лозарски площи не трябва да препятстват отпускането на национални помощи със същите цели.
(74)
С оглед неизбежната сложност на правилата в лозаро-винарския сектор трябва компетентните органи на държавите-членки да носят отговорност за тяхното спазване; Комисията следва да е отговорна за осъществяване на контрола и осигуряване на спазването им чрез своите инспектори, в сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки.
(75)
Паралелно с развитието на общия пазар на вино държавите-членки и Комисията трябва да си обменят необходимата информация за прилагането на настоящия регламент; производителите на грозде, предназначено за винификация, на мъст и на вино, трябва да декларират реколтата си; предвид необходимостта от тази информация държавите-членки трябва да изискват от производителите и друга информация; Комисията трябва да може да разчита на външна помощ при обработването на всички тези данни.
(76)
За да се улесни изпълнението на съответните разпоредби, следва да се предвиди процедура, която въвежда тясното сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на управителен комитет.
(77)
Разходите, понесени от държавите-членки в резултат от изпълнение на задълженията по приложение на настоящия регламент, трябва да бъдат финансирани от Общността съгласно Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (50).
(78)
Общата организация на пазара на вино трябва да вземе предвид целите, предвидени в членове 33 и 131 от Договора.
(79)
Общата организация на пазара на вино трябва също да спазва споразуменията, сключени по силата на член 300, параграф 2, от Договора, и по-специално тези, които са част от Споразумението за създаване на Световната търговска организация, по-специално Споразумението за техническите пречки пред търговията (51).
(80)
Преходът от разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 822/87 и други регламенти, които се отнасят до лозаро-винарския сектор, към разпоредбите на настоящия регламент, може да създаде затруднения, които не са разрешени в настоящия регламент; за да се попречи на тази вероятност, трябва да се позволи на Комисията да приеме необходимите преходни мерки; следва също така Комисията да бъде оправомощена да решава специфичните практически проблеми,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБХВАТ
Член 1
1. Общата организация на пазара на вино се състои от правила относно лозарския потенциал, пазарните механизми, организациите на производителите и секторните организации, както и енологичните практики и обработки, описанието, обозначението, представянето и защитата на продуктите, качествените вина, произведени в определен район (V.Q.P.R.D.), и търговията с трети страни.
2. Тя се прилага за продуктите, както следва:
Код по КН
Описание
а)
2009 60
Гроздов сок (включително и гроздова мъст)
2204 30 92
Друг вид гроздова мъст, различна от тази в процес на ферментация или във ферментация, прекъсната от добавянето на алкохол
2204 30 94
2204 30 96
2204 30 98
б)
ex 2204
Вино от прясно грозде, включително обогатени вина; гроздова мъст, различна от тази в позиция 2009, като изключва друга гроздова мъст от подпозиции 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 и 2204 30 98
в)
0806 10 93
Прясно грозде, различно от трапезното
0806 10 95
0806 10 97
2209 00 11
Винен оцет
2209 00 19
г)
2206 00 10
Пикет
2307 00 11
Винени утайки
2307 00 19
2308 90 11
Джибри от грозде
2308 90 19
3. Определенията на понятията, използвани за продуктите в настоящия регламент, се съдържат в приложение I; определенията на понятията относно алкохолното съдържание - в приложение II; понятията за лозарските зони - в приложение III. Подробни правила за прилагането на приложенията могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
4. Пазарната година за продуктите, обхванати от настоящия регламент, оттук нататък наричана „лозарска година“, започва на 1 август всяка година и приключва на 31 юли следващата година.
ДЯЛ II
ПРОИЗВОДСТВЕН ПОТЕНЦИАЛ
ГЛАВА I
ЗАСАЖДАНЕ НА ЛОЗИ
Член 2
1. Засаждането на винени сортове лози, класифицирани съгласно член 19, параграф 1, се забранява до 31 юли 2010 г., освен ако то не се извършва в съответствие с:
а)
право на ново засаждане, по смисъла на член 3;
б)
право на презасаждане, по смисъла на член 4; или
в)
право на засаждане, предоставено от резерв, по смисъла на член 5 или член 6, параграф 1, в случай че се прилага член 5, параграф 8.
До същата дата се забранява и повторното присаждане на винени сортове грозде към сортове, различни от винените сортове.
2. Грозде, добито от площи:
а)
които са били засадени с лози преди 1 септември 1998 г., и
б)
продукция от което, съгласно член 6, параграф 3 и член 7, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 822/87 може да бъде пласирана единствено за дестилация,
не може да бъде използвано за производството на вино, предназначено за търговия. Продуктите от това грозде могат да бъдат пуснати в обращение единствено за целите на дестилацията. Те обаче не могат да се използват в производството на алкохол с действително алкохолно съдържание от 80 об. % или по-малко.
3. Когато една държава-членка е съставила опис на своя лозарски производствен потенциал съгласно член 16, може да бъде допусната дерогация от параграф 2 от настоящия член. Подобна дерогация трябва да се предостави до 31 юли 2002 г. и трябва да включва разрешение за съответните площи за производство на вино, предназначено за продажба.
Дерогацията се допуска:
а)
когато съответният производител е изкоренил преди това други лози върху еквивалентна площ по отношение на чистата реколта, освен в случаите, когато е получил за съответната площ премия за изкореняване, съгласно законодателството на Общността или националното законодателство; и/или
б)
чрез разрешение за ползване на правата на презасаждане, получени от даден производител за период от време, който следва да бъде определен след засаждането на тази площ; държавите-членки могат също да използват за целта новосъздадените права на засаждане, посочени в член 6, параграф 1; и/или
в)
когато държавата-членка може да докаже, (по удовлетворителен начин за Комисията), че притежава права на презасаждане, за които не е предявила претенции, но биха могли да бъдат валидни, ако бе отправила искане; подобни права могат да бъдат използвани или преразпределяни на производителите за еквивалентна площ по отношение на чистата реколта; и/или
г)
когато производителят е предприел, за период от три години, изкореняване на еквивалентна площ по отношение на чистата реколта и когато тази площ е била вписана в лозарския регистър на съответната държава-членка;
4. Когато се прилага параграф 3, букви а) или в), държавите-членки налагат административно наказание на съответните производители.
5. Параграф 3, буква в) може да се прилага единствено по отношение на площ, която не надхвърля 1,2 % от площта лозови насаждения.
6. Параграф 3, буква б) се прилага, както следва:
а)
когато производителят получава права от даден резерв, тези права могат да бъдат получени единствено съгласно член 5, параграф 3, буква б), като производителят заплаща 150 % от цената, обичайно получавана от държавата-членка за прилагането на тази разпоредба; или
б)
когато производителят придобива право на презасаждане, то се отнася за съответната площ плюс 50 %, като тези 50 % се прехвърлят на резерва или резервите съгласно член 5 или се добавят към новосъздадените права за засаждане, съгласно член 6, параграф 1, в случаите когато се прилага член 5, параграф 8.
7. Площите с лозови насаждения, класифицирани съгласно член 19, параграф 1 като сортове винено грозде, и:
а)
засадени от 1 септември 1998 г. и чиято продукция съгласно член 6, параграф 3 или член 7, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 822/87 може единствено да бъде пласирана за дестилация или
б)
засадени в нарушение на забраната за засаждане съгласно параграф 1,
се изкореняват. Разходите по изкореняването се поемат от съответния производител. Държавите-членки се задължават да предприемат необходимите мерки, с които да осигурят прилагането на настоящия параграф.
Член 3
1. Държавите-членки могат да предоставят права на производителите на ново засаждане за площи:
а)
определени за ново засаждане в рамките на мерките за комасация на земята или мерки, свързани с отчуждаване на имоти в обществен интерес, приети съгласно националното законодателство;
б)
определени за експерименти за целите на винопроизводството; или
в)
определени за разсадници.
Държавите-членки могат също да предоставят права на ново засаждане на площи, чиито лозаро-винарски продукти са предназначени единствено за семейна консумация от лозарите.
2. Държавите-членки могат също да предоставят права за ново засаждане не по-късно от 31 юли 2003 г. за площи, предназначени за производството на качествено вино, произведено в определен район, или трапезно вино, описано с географско указание, за което е установено, че благодарение на качеството му производството на това вино е много по-ниско от търсенето.
3. Правата на ново засаждане се използват от производителя, на който са предоставени, във връзка с площите и за целите, за които са били предоставени.
4. Правата на ново засаждане се упражняват преди края на втората лозарска година след тази, в която те са предоставени. Правата на ново засаждане, различни от тези, посочени в параграф 1, които не са били използвани по предназначение, се разпределят на резерв, съгласно член 5, параграф 2, буква а).
5. Права на ново засаждане, различни от тези, посочени в параграф 1, могат да бъдат предоставяни на производителите единствено в рамките на квоти, определени в член 6, параграф 1. За целта:
а)
преди новосъздадените права, посочени в член 6, да бъдат разпределени на даден резерв или резерви, държавите-членки се уверяват, че предоставянето на права за ново засаждане няма да доведе до намаляване размера на новосъздадените права на засаждане, посочени в член 6, параграф 1, до стойност по-малка от нула; и
б)
след като дадена държава-членка е разпределила новосъздадените права на засаждане, посочени в член 6, на даден резерв или резерви, последвалото предоставяне на право на ново засаждане означава погасяване на предоставеното право на засаждане, съответстващо на еквивалентна площ по отношение на чистата реколта, разпределено на даден резерв или резерви за съответния район. В случаите, когато даден резерв или резерви не разполагат с достатъчно права на засаждане, не могат да се предоставят права на ново засаждане.
Член 4
1. Правата на презасаждане са, както следва:
а)
правата на презасаждане, предоставени в съответствие с параграф 2; или
б)
подобни права, придобити в съответствие със законодателство на Общността или национално законодателство, което вече не в в сила.
2. Държавите-членки предоставят права на презасаждане на производители, които са изкоренили дадена площ от лозя. Държавите-членки могат да предоставят права на презасаждане на производители, които са предприели изкореняването на площи с лозя преди края на третата лозарска година, след засаждане на площта. Правата на презасаждане са валидни за площ, която е еквивалентна по отношение на чистата реколта на площта, от която лозята са били или предстои да бъдат изкоренени.
3. Правата на презасаждане се упражняват в стопанството, по отношение на което те са били предоставени. Държавите-членки могат да предвидят подобни права на презасаждане да се упражняват единствено на територията на площта, на която е било предприето изкореняването.
4. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 3 правата на презасаждане могат да се прехвърлят изцяло или частично на друго стопанство в същата държава-членка, когато:
а)
част от даденото стопанството се прехвърли на същото това друго стопанство. В този случай правото може да използва на територията на последното стопанство на площ, не по-голяма от прехвърлената; или
б)
площи от същото това друго стопанство са предназначени за:
i)
производството на качествени вина, произведени в определен район, или трапезни вина, описани с географско указание,
или
ii)
за обработването на разсадници.
Правата могат да се използват единствено за площите и целите, за които са били предоставени.
Държавите-членки осигуряват прилагането на тези дерогации да не доведе до цялостно увеличаване на производствения потенциал на тяхна територия, и по-специално в случаите, когато прехвърлянето става от площи без напоителни съоръжения към площи с такива съоръжения.
5. Правата на презасаждане, придобити по силата на настоящия регламент, се използват преди края на петата лозарска година, считано от края на годината, в която се е провело изкореняването. Чрез дерогация този период може да бъде продължен от държавите-членки до осем лозарски години. Неоползотворените права на засаждане в този период се разпределят на даден резерв съгласно член 5, параграф 2, буква а).
Член 5
1. С цел подобряване на управлението на производствения потенциал на национално ниво и/или регионално ниво, държавите-членки създават национален резерв и/или, в зависимост от случая, регионални резерви за правата на засаждане.
2. Правата, разпределени на даден резерв или резерви, са, както следва:
а)
права на ново засаждане, права на презасаждане и права на засаждане, предоставени от резерва, които не са използвани в срока, определен в член 3, параграф 4, член 4, параграф 5 и параграф 6 от настоящия член;
б)
права на презасаждане, разпределени на резерва от производителите, титуляри на тези права, при необходимост, срещу заплащане от национални фондове, чийто размер и условия се определят от държавите-членки, като се вземат под внимание законовите интереси на страните;
в)
новосъздадени права на засаждане, посочени в член 6.
3. Държавите-членки могат да предоставят правата, разпределени на резерва, както следва:
а)
без заплащане на производители, които са под 40-годишна възраст и притежават необходимите професионални умения и компетентност и започват работа във лозарско стопанство за първи път като ръководители; или
б)
срещу заплащане в националния или, по целесъобразност, в регионалните фондове, на производители, които възнамеряват да използват правата си на засаждане на лозя, чиято продукция има осигурена пазарна реализация. Държавите-членки дефинират критериите, по които се определя сумата за плащане, която може да варира в зависимост от бъдещия краен продукт на лозята.
4. Държавите-членки съблюдават, че мястото, където се използват правата на засаждане, предоставени от съответния резерв, използваните сортове и техники на обработване, гарантират съответствие на последващото производство на търсенето и съответствие на получените добиви на средните за района, където се използват правата, особено в случаите, когато правата на засаждане, които произхождат от площи, които не разполагат с напоителни съоръжения, се ползват в площи, разполагащи с такива съоръжения.
5. Правата на засаждане, разпределени на даден резерв, могат да бъдат предоставени от същия този резерв не по-късно от края на петата лозарска година след годината на разпределянето им. Правата на засаждане, които не са били предоставени за този период, се погасяват с приключването му.
6. Правата на засаждане, предоставени от съответния резерв, се използват преди края на втората лозарска година след годината на предоставянето им. Права на засаждане, предоставени от съответния резерв, но които не са ползвани през този период, се разпределят на резерва, съгласно параграф 2, буква а).
7. В случай че дадена държава-членка създава регионални резерви, тя може да формулира правила, които разрешават прехвърлянето на права на засаждане между отделните резерви. Ако в една държава-членка съществуват както национални, така и регионални резерви, то прехвърлянето между тях също може да бъде разрешено.
За посочените в настоящия параграф прехвърляния може да се прилага коефициент за намаление.
8. Чрез дерогация от параграфи 1-7 компетентните органи в дадена държава-членка могат да предпочетат да не прилагат системата на резерви, ако държавата-членка е в състояние да докаже, че е налице ефективна система за управление на правата на засаждане, прилагана на цялата ѝ територия. Системата, при необходимост, може да дерогира от съответните разпоредби, на настоящата глава. В случай че държавата-членка притежава подобна система, правата на засаждане, посочени в първото изречение на член 4, параграф 5, се удължават с пет години. Второто изречение на член 4, параграф 5 остава приложимо.
Член 6
1. Новосъздадените права на засаждане, включително и правата на ново засаждане, предоставени от държавата-членка по силата на член 3, параграф 2, се разпределят, както следва:
а)
Германия
:
1 534 ха;
Гърция
:
1 098 ха;
Испания
:
17 355 ха;
Франция
:
13 565 ха;
Италия
:
12 933 ха;
Люксембург
:
18 ха;
Австрия
:
737 ха;
Португалия
:
3 760 ха.
б)
резерв на Общността: 17 000 ха.
2. Новосъздадените права на засаждане могат да бъдат единствено разпределени на даден резерв или ползвани съгласно член 2, параграф 3, буква б), когато държавата-членка е съставила опис на своя производствен потенциал, съгласно член 16.
3. Разпределението на новосъздадените права на засаждане, посочени в параграф 1, на даден резерв или тяхното ползване съгласно член 2, параграф 3, буква б) е еднократно.
Член 7
1. В настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„изкореняване“ означава пълното премахване на лозови коренища на дадена площ с лозови насаждения;
б)
„засаждане“ означава окончателното установяване на лозови насаждения или части от лозови насаждения, присадени или не, с оглед производството на грозде или изграждането на разсадници;
в)
„право на засаждане“ означава правото да се засаждат лози в рамките на право на ново засаждане, право на презасаждане, предоставено от резерв, или новосъздадено право на засаждане съгласно условията, посочени в членове 3, 4, 5 и 6;
г)
„право на презасаждане“ означава правото да се засаждат лози на площ, еквивалентна по отношение на чистата реколта на площта, от която лозовите насаждения са били изкоренени или предстои да бъдат изкоренени в съответствие с условията, определени в член 4 и член 5, параграф 8;
д)
„повторно присаждане“ означава присаждането на лоза, която вече е била подложена на присаждане.
2. Подробните правила за прилагането на настоящата глава се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75.
Тези правила, по-специално, могат да включват:
-
разпоредби относно условията за дестилация на продуктите, посочени в член 2, параграф 7;
-
разпоредби относно условията за предотвратяване на прекомерните административни затруднения при прилагане разпоредбите от настоящата глава;
-
признаването, посочено в член 3, параграф 2;
-
съвместното съществуване на лозови насаждения съгласно член 4, параграф 2;
-
прилагането на коефициент на намаление съгласно член 5, параграф 7;
-
функционирането на резерва на Общността съгласно член 6, параграф 1. Подробните правила, по-специално, могат да уреждат в периода до 31 декември 2003 г. разпределението на новосъздадените права на засаждане от резерва на Общността към държавите-членки за ползването им в райони, където може да се докаже наличието на допълнителни нужди, които могат да бъдат задоволени посредством разпределение на новосъздадените права;
-
разпоредби, които да гарантират, че новосъздадените права на засаждане, предоставени съгласно член 3, параграф 1, не противоречат на забраната за нови засаждания, предвидена в член 2, параграф 1.
3. До 31 декември 2003 г. и на всеки 3 години от тази дата Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета за прилагане разпоредбите от настоящата глава. Докладът може да бъде съпровождан, при необходимост, от предложения за предоставянето на допълнителни новосъздадени права на засаждане.
ГЛАВА II
ПРЕМИИ ЗА ИЗОСТАВЯНЕ НА ЛОЗАРСКИ ПЛОЩИ
Член 8
1. Премия се отпуска срещу трайното изоставяне на лозарската дейност на определена площ.
Премия се отпуска, съгласно разпоредбите на настоящата глава, на производители, които обработват култивирани лозарски площи, предназначени за производство на винено грозде. Съответната площ не трябва да бъде по-малка от 10 акра.
2. Държавите-членки могат да определят площите, за които може да се отпусне премия. Те могат също така да подчинят определянето на условия, по-специално, за да се гарантира равновесието между производство и екология в съответните райони.
3. При отпускане на премия производителят губи правото на презасаждане по отношение на площта, за която е предназначена премията.
4. Държавите-членки определят размера на премията за хектар, като вземат под внимание елементите, както следва:
а)
селскостопанския добив или производствения капацитет на стопанството;
б)
технологичните методи на производството;
в)
съответната площ, съотнесена към общата площ на стопанството;
г)
типа вино, което се произвежда;
д)
съществуването на свързана обработка на земята.
5. Размерът на премията не надхвърля максималните стойности, които трябва да се определят.
Член 9
Спрямо следните площи не се отпуска премия:
а)
обработени лозарски площи, за които са констатирани нарушения на националните разпоредби или законодателството на Общността относно засаждането, за период, който следва да бъде определен, но който не надвишава 10 лозарски години;
б)
лозарски площи, които вече не се поддържат;
в)
лозарски площи, засадени за период, който следва да се определи, но не може да надвишава 10 лозарски години;
г)
лозарски площи, които са получили финансиране за преструктуриране и конверсия за период, който следва да се определи, но който не надвишава 10 лозарски години.
Член 10
Подробни правила за прилагането на настоящата глава се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 75.
Тези правила включват, по-специално:
а)
датите за подаване на заявленията и за извършване на изкореняването;
б)
условията за отпускане на премиите;
в)
максималните суми, посочени в член 8, параграф 5;
г)
екологични съображения;
д)
определяне на периодите, посочени в член 9.
ГЛАВА III
ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ И КОНВЕРСИЯ
Член 11
1. Създава се режим на преструктуриране и конверсия на лозята.
2. Режимът цели привеждане в съответствие на производството към търсенето на пазара.
3. Режимът обхваща една или повече от мерките, както следва:
а)
конверсия на сортовете, включително и чрез повторно присаждане;
б)
промяна на местонахождението на лозята;
в)
подобряване на техниките на управление на лозята, свързани с целта на режима.
Режимът не обхваща обичайното обновление на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл.
4. От режима могат да се ползват само онези райони на дадена държава-членка, по отношение на които тя е съставила опис на производствения потенциал съгласно член 16.
Член 12
Държавите-членки отговарят за плановете за преструктуриране и конверсия, включително и за одобрението на тези планове при необходимост. Плановете отговарят на правилата, определени в настоящата глава и правилата за приложение.
Член 13
1. Отпускането на помощ за преструктуриране и конверсия изисква готов план и, при необходимост, одобрен от държавата-членка. Помощта се отпуска под формата на:
а)
обезщетение на производителите за понесена загуба на приходи вследствие изпълнението на плана, и
б)
помощ за покриване на разходите по преструктурирането ѝ.
2. Обезщетението за производители, понесли загуба на приходи, може да е под формата на:
а)
разрешение за съвместното съществуване на стари и нови лозови насаждения за определен период от време, който не трябва да превишава три години въпреки разпоредбите в глава I от настоящия дял; или
б)
обезщетение, изплащано от Общността.
3. Помощта на Общността за разходите по преструктурирането и конверсията не може да надвишава 50 % от тези разходи. За регионите, класифицирани като региони по цел 1, съгласно Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно определяне на подробни правила за структурните фондове (52), помощта на Общността може да достигне до 75 %. Без да се засяга член 14, параграф 4, държавите-членки по никакъв начин не могат да участват във финансирането.
Член 14
1. Всяка година Комисията предоставя на държавите-членки първоначални разпределяния на база обективни критерии, като взема предвид спецификата на ситуациите и нуждите, както и усилията, които следва да бъдат направени предвид целта на режима.
2. Първоначалните разпределяния трябва да бъде адаптирани от гледна точка на реалните разходи и на ревизирани прогнози за разходите, предадени от държавите-членки, като се взема предвид целта на режима и се съобразят наличните средства.
3. Финансовите помощи между държавите-членки се разпределят, като се взема предвид делът на лозарските площи на Общността в съответната държава-членка.
4. В случай че на държавата-членка е разпределена финансова помощ за определен брой хектари, държавата-членка може да я ползва за по-голям брой хектари от разпределените. В този смисъл държавата-членка може да използва национални средства, за да допълни намалената сума на хектар, така че тя да достигне до нивото на първоначалния максимум на хектар на помощта на Общността.
Член 15
Подробни правила за прилагането на настоящата глава се приемат съгласно процедурата, определена в член 75.
Тези правила могат да включват, по-специално:
а)
минималния размер на съответните лозя;
б)
разпоредби, които регулират ползването на правата на презасаждане при изпълнение на плановете;
в)
разпоредби, които целят предотвратяване на нарастването на производствения потенциал, вследствие прилагане разпоредбите на настоящата глава;
г)
максималния размер на помощта на хектар.
ГЛАВА IV
ИНФОРМАЦИЯ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
1. Описът на производствения потенциал съдържа следната информация:
а)
площите с лозови насаждения, класифицирани като сортове за производството на вино съгласно член 19, параграф 1, на територията на съответната държава-членка;
б)
съответните сортове;
в)
съвкупността от съществуващите права на засаждане;
г)
национални или регионални разпоредби, приети в съответствие с настоящия дял.
2. Дадена държава-членка може да предвиди описът да се изготвя по райони. В този случай обаче регионалните описи трябва да бъдат готови до 31 декември 2003 г. Съгласно разпоредбите на настоящия регламент, ако даден район не успее да състави своя опис, то това няма да препятства прилагането на настоящия дял в други райони на същата държава-членка.
Член 17
1. Комисията може да прави оценка на:
а)
производството на лозаро-винарския сектор;
б)
промишлената употреба на лозаро-винарските продукти;
в)
тенденциите за потребление на вино и други продукти на лозаро-винарския сектор, които подлежат на консумация без допълнителна преработка;
г)
всеки един елемент, който трябва да бъде известен за целите на управлението на пазара или на режим за привеждане в съответствие на предлагането.
2. При извършването на тези оценки Комисията може да използва и външна помощ.
3. Комисията осигурява средства за провеждане на независимо изследване на интерспецифичните сортове. На база това изследване тя трябва да представи до 31 декември 2003 г. доклад на Европейския парламент и на Съвета, който, ако е необходимо, да бъде съпроводен с предложения.
Член 18
1. Производителите на грозде за производството на вино и производителите на гроздова мъст и вино декларират всяка година количествата, получени от последната реколта. Държавите-членки могат също така да задължат търговците на грозде, предназначено за винопроизводство, да декларират всяка година пласираните на пазара количества от последната реколта.
2. Производителите на мъст и вино и търговците, различни от търговците на дребно, декларират всяка година наличните количества от гроздова мъст и вино, били те от сегашната реколта или от предходни години. Внесените количества гроздова мъст и вино от трети страни се обявяват отделно.
Член 19
1. Държавите-членки трябва да класифицират сортове лози за производство на вино. Всички класифицирани сортове трябва да принадлежат към вида Vitis vinifera или да произхождат от кръстоска на този вид с други видове от рода Vitis. Сортове, които не могат да бъдат включени в класификацията са, както следва:
-
Noah,
-
Othello,
-
Isabel,
-
Jacquez,
-
Clinton,
-
Herbemont.
2. В своята класификация държавите-членки посочват сортовете лози, годни за производството на всяко от качествените вина, произведени в определен район, произведени на територията им. Тези сортове трябва да бъдат от вида Vitis vinifera.
3. Единствено посочени в класификацията сортове лози могат да бъдат засаждани, презасаждани или присаждани в рамките на Общността за целите на винопроизводството. Това ограничение не се прилага за лозовите насаждения, използвани за научни изследвания и експерименти.
4. Площите, засадени със сортове лози за целите на винопроизводството, но невписани в класификацията, трябва да бъдат изкоренени, освен в случаите когато продукцията от тези площи е предназначена изключително за семейна консумация на винопроизводителя. Държавите-членки предприемат необходимите мерки с цел наблюдение на това изключение.
5. В случаите когато дадени сортове биват изключени от класификацията, изкореняването се осъществява в рамките на 15 години от изключването им.
Член 20
Правилата относно лозарския регистър на Общността, са тези, определени в Регламент (ЕИО) № 2392/86.
Член 21
Глави I и II от настоящия дял не се прилагат в държава-членка, където винопроизводството не надвишава 25 000 хектолитра на лозарска година, като производството се изчислява на база средна продукция за последните 5 лозарски години.
Член 22
Държавите-членки могат да приемат и по-рестриктивни национални правила по отношение на новото засаждане или презасаждане или повторно присаждане. Те могат да изискат заявленията или информацията, предвидени в настоящия дял, да бъдат допълнени с друга информация, необходима за наблюдение развитието на производствения потенциал.
Член 23
1. Подробни правила за прилагане на настоящата глава се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 75.
Те могат да се отнасят, по-специално до:
а)
начина и степента на детайлизиране на информацията, необходима за съставяне на описа, посочен в член 16;
б)
управлението на класифицирането на сортове лози, посочени в член 19;
в)
предназначението на продуктите от сортовете грозде, които не фигурират в класификацията.
2. Разпоредбите за придружителен документ за материали за вегетативно размножаване на лози и подробни правила за прилагането му, особено по отношение на контрола, могат да бъдат приети съгласно процедурата, предвидена в член 75.
3. Регламент (ЕИО) № 2392/86 може да бъде изменен или отменен съгласно процедурата, предвидена в член 75.
4. Съгласно процедурата, предвидена в член 75, се взема решение, че дадена държава-членка е съставила описа, посочен в член 16, и, при необходимост, се решава това решение да бъде отменено при определени обстоятелства, в това число в случаите, когато държавата-членка не е успяла да актуализира описа.
ДЯЛ III
ПАЗАРНИ МЕХАНИЗМИ
ГЛАВА I
ПОМОЩ ЗА ЧАСТНО СКЛАДИРАНЕ
Член 24
1. За производителите се въвежда режим на помощ за частното складиране на:
а)
трапезно вино;
б)
гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст и ректифицирана концентрирана гроздова мъст.
2. Отпускането на помощи става след сключване на дългосрочен договор за складиране с интервенционните агенции между 16 декември и 15 февруари следващата година и при условия, които следва да бъдат определени.
3. Дългосрочните договори за складиране се сключват за период, който приключва, както следва:
а)
за трапезните вина - най-рано на 1 септември след датата на сключване и за гроздовата мъст, концентрираната гроздова мъст и ректифицираната концентрирана гроздова мъст - на 1 август след датата на сключване;
б)
най-късно на 30 ноември след датата на сключване.
Член 25
1. Сключването на договорите за складиране се подчинява на условия, които се отнасят преди всичко до качеството на съответните продукти.
2. За трапезните вина договорите за складиране съдържат условия за прекратяване на плащанията по помощта, а също така и съответните задължения на производителя за всичките или част от количествата на съхранение, ако пазарните цени на съответния тип трапезно вино надхвърлят допустимия праг, който следва да се определи.
3. Размерът на помощта за частно складиране може да покрие единствено разходите по техническото съхранение и лихвите, като и двете бъдат изразени като фиксирана сума.
4. За концентрираната гроздова мъст размерът на помощта може да бъде коригиран с коефициент, който да съответства на степента на концентрация.
Член 26
1. Подробни правила за прилагането на настоящата глава се приемат съгласно процедурата, определена в член 75.
Тези правила могат да уреждат преди всичко:
-
фиксирането на максималния праг, размера и коефициента, посочени в член 25,
-
дългосрочните договори за складиране на трапезни вина могат да бъдат сключвани само за определени трапезни вина,
-
гроздовата мъст, предмет на дългосрочни договори за складиране, може да бъде трансформирана изцяло или частично в концентрирана гроздова мъст или ректифицирана концентрирана гроздова мъст през времетраенето на договора,
-
правилата относно прилагането на клаузата за прекратяване на плащанията по помощта, посочени в член 25, параграф 2,
-
гроздовата мъст и концентрираната гроздова мъст, предназначени за производството на гроздов сок, могат да не бъдат предмет на дългосрочен договор за складиране,
-
ефективното времетраене на договорите.
2. Съгласно процедурата, предвидена в член 75, може да се предвиди, че:
-
режимът за помощи на частно складиране не се прилага, ако е очевидно от пазарната ситуация, че този режим не е оправдан,
-
възможността за сключване на други дългосрочни договори за складиране е необходимо да бъде преустановена, ако е оправдано от пазарната ситуация, и по-специално от динамиката на сключване на договорите.
ГЛАВА II
ДЕСТИЛАЦИЯ
Член 27
1. Свръхпресоването на грозде, смачкано или не, и пресоването на винена утайка се забранява, както и повторната ферментация на гроздови джибри за други цели, освен за дестилация.
2. Филтрирането и центрофугирането на винената утайка не се смятат за пресоване, когато:
а)
получените продукти са с добро и коректно търговско качество;
б)
така обработената винена утайка не е приведена в сухо състояние.
3. Всяко физическо или юридическо лице или група от лица с изключение на лицата и групите, посочени в параграф 7, произвели вино, се задължават да доставят за дестилация всички вторични продукти, извлечени от това винопроизводство.
4. Количеството алкохол, което се съдържа във вторичните продукти, трябва да се равнява най-малко на 10 % по отношение на алкохолния обем, съдържащ се в произведеното вино, ако виното е получено директно от гроздето. Освен при дерогациите, предвидени за оправданите от техническа гледна точка случаи, количеството алкохол не може да бъде по-малко от 5 %, когато виното е получено чрез винификация на гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или млади вина в процес на ферментация. В случай че съответните проценти не бъдат достигнати, производителят, спрямо когото съществува това задължение, трябва да достави количество вино от собствената си продукция, за да се гарантира спазването на тези проценти.
Допускат се дерогации от параграф 3 и първата алинея от настоящия параграф за категории производители, които следва да бъдат определени за някои производствени райони, както и вината, подлежащи на дестилация, посочени в член 28.
5. Задължението за доставка, предвидено в параграф 3, може да бъде изпълнено чрез доставка на вино на производители на оцет.
6. Всяко физическо или юридическо лице или групи от лица, с изключение на лицата и групите, посочени в параграф 7, които притежават вторичните продукти, получени при всяка друга преработка на гроздето, различна от винификацията, се задължават да ги предоставят за дестилация.
7. Всяко физическо или юридическо лице или групи от лица, които преработват грозде, добито в лозарска зона А или в германската част на лозарска зона В или от лозарски райони в Австрия, се задължават да изтеглят вторичните продукти, получени от тази преработка, под контрол и при условия, които следва да се определят.
8. Лицата или групите, субекти на задълженията, посочени в параграф 3, или на това, посочено в параграф 6, могат да се освободят от това задължение чрез изтегляне на вторичните продукти от винификацията, под контрол и при условия, които следва да се определят.
9. Изкупната цена на винените джибри, винената утайка и на виното, доставени за дестилация в изпълнение на настоящия член, е равна на 0,995 EUR за обемен процент на хектолитър.
10. Цената за заплащане от дестилатора не може да бъде по-ниска от изкупната цена.
11. Дестилаторът може:
а)
да получи помощ за продукта, който подлежи на дестилация, при условие че полученият чрез дестилация продукт има алкохолно съдържание от най-малко 52 об. %; или
б)
да достави продукта, получен чрез дестилация на интервенционна агенция, при условие че има алкохолно съдържание минимум 92 об. %.
Ако виното е било преработено в подсилено вино за дестилация, преди то да бъде доставено на дестилатора, то помощта, посочена в буква а), се изплаща на производителя на подсиленото вино, а продуктът, предназначен за дестилация, не може да бъде доставен на интервеционната агенция.
12. Може да се вземе решение доставката на алкохол за интервенционна агенция да бъде заменена с доставка до оператор, който е представил оферта в рамките на продажбите, организирани за реализация на продуктите за дестилация, която е била приета съгласно процедурата, посочени в член 31, параграф 1.
13. Параграфи 1-12 не се прилагат нито за гроздовия сок и концентрирания гроздов сок, нито за гроздовата мъст и концентрираната гроздова мъст, предназначени за производството на гроздов сок.
Член 28
1. Вината, произведени от сортове грозде, включени в класификацията за една и съща административна единица едновременно като сортове винено грозде и сортове с друго предназначение, в повече от нормалните количества и които също така не се изнасят през съответната лозарска година, подлежат на дестилация до датата, която следва да се определи. Освен при дерогация те могат единствено да бъдат в обращение с предназначение дестилация.
2. За определяне на нормалните количества произведено вино, по-специално се вземат предвид:
а)
количествата, произведени през референтния период, който следва да се определи;
б)
количествата вино, запазени за традиционна употреба.
3. Изкупната цена на виното, доставяно за дестилация, съгласно настоящия член, е равна на 1,34 EUR за об. % на хектолитър; тя може да варира през време на лозарската година, ако средната цена за тази лозарска година остане 1,34 EUR за об. %.
4. Цената, платена от дестилатора, не може да бъде по-ниска от изкупната цена.
5. Дестилаторът може:
а)
да получи помощ за продукта, който подлежи на дестилация, при условие че продуктът, получен чрез дестилация, има алкохолно съдържание от най-малко 52 об. %; или
б)
да достави на интервенционна агенция продукта, получен чрез дестилация, ако той има действително алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
Ако виното е било преработено в подсилено вино, преди да бъде доставено на дестилатора, то помощта, посочена в буква а), следва да се изплати на производителя на подсилено вино, а продуктът, предназначен за дестилация, не може да бъде доставен на интервеционната агенция.
6. Може да се вземе решение доставката на алкохол за интервенционна агенция да бъде заменена с доставка до оператор, който е представил оферта в рамките на продажбите, организирани за реализация на продуктите за дестилация и съгласно процедурите, посочени в член 31, параграф 1.
7. Настоящият член се прилага независимо от член 1, параграф 2.
Член 29
1. Общността може да подпомага дестилацията на трапезни вина или вина, подходящи за производството на вина, за да поддържа пазара на вино и в резултат да улесни непрекъснатостта в доставянето на винени дестилати за тези части от сектора на спиртни напитки, които по традиция използват този алкохол.
2. Подкрепата се осигурява под формата на първична и вторична помощ, отпускана на дестилаторите.
3. Първичната помощ се отпуска въз основа на обема трапезни вина и вино, годно за производството на трапезно вино, подлежащо на дестилация.
4. Първична помощ се разпределя въз основа на система от договори, сключени между дестилаторите и производителите. Определя се минимална цена, която дестилаторите трябва да заплатят на винопроизводителите; тя може да варира през дадена лозарска година, ако средната за тази година цена е равна най-малко на 2,488 EUR за об. %.
5. Размерът на първичната помощ трябва да отразява:
а)
необходимостта минималната средна цена, която дестилаторите следва да заплатят на производителите през дадена лозарска година, да съблюдава равнището, посочено в параграф 4;
б)
необходимостта да се поддържа снабдяването на традиционните пазари от сектора на спиртните напитки на конкурентни цени.
6. Вторичната помощ се отпуска под формата на плащане за покриване на разумните разходи за съхранение на крайния продукт. Тя е предназначена за улесняване действието на режима на първичната помощ.
Член 30
1. Може да се наложи предприемането на мярка за кризисна дестилация, ако са налице изключителни случаи на смущения на пазара, предизвикани от сериозни количества излишъци и/или проблеми, свързани с качеството.
2. Мярката цели:
а)
елиминиране на специфичните излишъци;
б)
осигуряване непрекъснатостта на предлагането между две реколти.
3. Мярката е доброволна по отношение на производителите.
4. Мярката може да бъде ограничена до определени категории вина или производствени области. Тя може да се прилага и за качествените вина, произведени в определен район, единствено по молба на съответната държава-членка.
5. Един от критериите за въвеждането на мярката може да бъде явното влошаване с течение на времето на пазарната цена на дадена категория вино или вина от определени производствени области.
6. В случай че Общността прилага тази мярка три поредни години за определен тип вино (за определена област), Комисията трябва да изготви доклад до Европейския парламент и до Съвета относно продължаващата криза, който включва и предложения, ако е целесъобразно.
Член 31
1. Алкохолът, изкупен от интервенционната агенция, се реализира чрез публична продажба или чрез тръжна процедура. При реализирането на такъв алкохол, компетентните органи се стремят във възможно най-голяма степен да не окажат неблагоприятно влияние на пазарните канали за реализирането на алкохол, който традиционно зависи от съществуването на такива канали. Той може да не бъде пласиран в сектора на алкохола, предназначен за консумация.
2. Може обаче да се вземе решение, че ако снабдяването на части от този сектор, където е задължителна употребата на винения алкохол, не е гарантирано от прилагането на членове 27, 28 и 29, този алкохол може да се пласира в същия сектор.
Член 32
1. За вината, произведени от производители, които са увеличили алкохолното им съдържание чрез добавяне на захароза или мъст и които са се възползвали от помощта, посочена в член 34, фиксираната изкупна цена за всяка отделна дестилация - с изключение на случаите, посочени в член 27 - се редуцира в рамките на всяка лозарска област чрез еднаква за всеки фиксирана сума, изчислена на база размера на помощта, посочена в член 34, и увеличението на алкохолното съдържание, предвидено за съответната лозарска област.
2. По молба на съответния производител гореспосоченото намаление се прилага единствено в рамките на количествата, за които е било увеличено алкохолното съдържание, посочено в параграф 1.
Член 33
1. Подробни правила за прилагането на настоящата глава се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Тези правила могат да включват по-специално:
а)
дерогациите, предвидени в настоящата глава;
б)
по отношение на членове 27 и 28 - условията, при които се осъществява дестилацията, изчисляването на обема алкохол в произведеното вино, условията, при които може да се извърши доставката на продуктите до интервенционната агенция, и изкупните цени на продуктите, предназначени за дестилация, които могат да се изкупят от интервенционната агенция, или критериите за фиксиране на тези цени;
в)
минималните норми, които трябва да се спазват за джибрите и утайката;
г)
условията, при които може да се осъществи изтеглянето под контрол, посочено в член 27, параграф 7;
д)
нормалните количества произведено вино, посочени в член 28, параграф 2;
е)
подробни правила за прилагане на мярката, посочена в член 30, включително и продуктите, за които се отнася, и пласирането на продуктите от дестилация с оглед най-вече да се избегне всяко смущение на пазара на алкохол и спиртни напитки;
ж)
възможността за промяна на изкупната цена, посочена в член 28, параграф 3;
з)
определяне на минималната цена, посочена в член 29, параграф 4.
2. Размерът на помощите, посочени в членове 27 и 28, които ще способстват за реализацията на получените продукти, размерът на помощите, посочени в член 29, и правилата, които дефинират условията, които могат да доведат до прилагане на мярката, посочена в член 30, както и обхватът и формата на финансова помощ от страна на Общността за същата мярка, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 75.
ГЛАВА III
ПОМОЩ ЗА ОПРЕДЕЛЕНИ СЛУЧАИ НА УПОТРЕБА
Член 34
1. Въвежда се помощ за използването на:
а)
концентрирана гроздова мъст;
б)
ректифицирана концентрирана гроздова мъст,
произведени в Общността, когато те се използват за засилване на алкохолното съдържание на винените продукти, за които подобно увеличение е разрешено по смисъла на настоящия регламент.
2. Отпускането на помощ може да бъде запазено за продукти, произхождащи от лозарска зона С III, в случаите когато при липса на такава мярка би било невъзможно запазването на начините на търговия с мъст и купажни вина.
3. Размерът на помощта е фиксиран в евро за об. % потенциално алкохолно съдържание и на хектолитър концентрирана гроздова мъст или ректифицирана концентрирана гроздова мъст, като се взема предвид разликата в разходите по обогатяването чрез тези продукти и чрез захароза.
Член 35
1. Въвежда се помощ за използването на:
а)
гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, произведени на територията на Общността, за производството на гроздов сок или други хранителни продукти от този гроздов сок;
б)
за гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, произведени в зона С III за целите на производството в Обединеното кралство и Ирландия на продукти, обхванати от позиция с код по КН 2206 00, по отношение на които съгласно приложение VII, буква В, точка 2 използването на съставно наименование, включващо думата „вино“, може да бъде разрешено от съответните държави-членки;
в)
концентрирана гроздова мъст, произведена на територията на Общността, като основен елемент от група продукти, пласирани в Обединеното кралство и Ирландия, с ясни инструкции за потребителите за приготвяне от него на напитка, подобна на виното (домашно приготвено вино).
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, буква б) в случаите когато географското ограничение за производството на гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, посочено в тази точка, стане причина за нарушаване на конкуренцията, може да се вземе решение за разширяване на отпускането на помощ за гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, произведени в други райони на Общността, различни от зона С III.
3. Помощите, посочени в параграф 1, са запазени за използването на продукти, произхождащи от сортове лози, класифицирани или изключително като сортове винено грозде, или като сортове винено грозде, и сортове, предназначени за друга употреба; те могат също така да се отпускат и за грозде от същите сортове с произход от Общността.
4. Размерите на помощите трябва да бъде фиксирани, така че разходите по предлагането на гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст с произход от Общността, да бъдат такива, че те да могат да запазят традиционните си пазарни канали.
5. Една част от помощта, предвидена в параграф 1, буква а), която следва да се определи, е заделена за организиране на кампании за търговско представяне, насърчаващи консумацията на гроздов сок. За организиране на кампаниите помощта може да бъде фиксирана на по-високо ниво от това, произтичащо от прилагането на параграф 4.
Член 36
Подробни правила за прилагане на настоящата глава се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Правилата следва да обхващат преди всичко:
а)
условията за отпускане на помощта, посочена в член 34, параграф 1;
б)
мерките, необходими за осигуряване на контрол при използването на продуктите, посочени в член 35, параграф 1;
в)
размера на помощта, посочена в членове 34 и 35, който трябва да се фиксира преди започването на всяка лозарска година;
г)
решението, посочено в член 35, параграф 2.
ГЛАВА IV
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 37
Производителите, субекти на задълженията, посочени в членове 27 и 28, могат да ползват интервенционните мерки, предвидени в настоящия дял, при условие че са спазвали горепосочените задължения за референтен период от време, който следва да се определи. Този период, заедно с подробните правила за прилагане на настоящия член, се установява съгласно процедурата, предвидена в член 75.
Член 38
1. В случай че на пазара на Общността се наблюдават прекалено високи цени за даден тип вино и има вероятност тази ситуация да продължи, като по този начин предизвиква смущения на пазара, Комисията може да предприеме необходимите мерки.
2. Интервенционни мерки могат да бъдат предприети за изброените в член 1, параграф 2, буква б) продукти, различни от трапезните вина, в степента, необходима, за да се подкрепи пазара на трапезни вина, и в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
ДЯЛ IV
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИТЕ И СЕКТОРНИ ОРГАНИЗАЦИИ
ГЛАВА I
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИТЕ
Член 39
1. „Организация на производителите“, по смисъла на настоящия регламент, означава всяко юридическо лице, което:
а)
е учредено по инициатива на производителите на продукти, предмет на настоящия регламент;
б)
което цели за членовете си:
i)
да гарантира предварително планиране и адаптиране на производството към търсенето, преди всичко по отношение на качеството и ефективността;
ii)
да насърчава концентрацията на предлагането и пазарната реализация на продуктите;
iii)
да редуцира производствените разходи и стабилизира цените на производител;
iv)
да насърчава използването на екологични начини на обработка на земята, производствени технологии и управление на отпадъчните продукти, по-специално, по отношение на опазване на качеството на водите, почвата и природата и подържането и стимулирането на биологичното разнообразие.
2. Организациите на производители, признати съгласно настоящия регламент, трябва да могат да налагат съответните санкции на своите членове при неспазване на задълженията, установени в устава на организацията.
3. Държавите-членки могат да признаят като организация на производителите, за целите на настоящия регламент, всички групи от производители, които направят искане за това, при условие че:
а)
отговарят на изискванията, определени в параграфи 1 и 2, и предоставят за целта, наред с другите доказателства, доказателство, че имат минимален брой членове и произвеждат минимално количество продукция, годна за продажба;
б)
предлагат достатъчна гаранция за правилното осъществяване, продължителността и ефективността на своята дейност;
в)
помагат ефективно на своите членове за получаването на техническа помощ при използването на екологично чисти начини на обработка на земята.
Член 40
1. Държавите-членки:
а)
вземат решение за признаване на дадена организация на производителите в срок от три месеца от подаването на заявлението за признаване и съответните придружителни документи;
б)
извършват периодични проверки по отношение спазването на изискванията за признаване от страна на организациите на производителите, налагат съответните санкции, предвидени за тези организации, в случай на неспазване на изискванията, и, при необходимост, вземат решение за оттегляне на признаването на дадена организация;
в)
уведомят Комисията, в срок от два месеца, за всяко взето решение за признаване или оттегляне на признаване.
2. Комисията се уверява в спазването на член 39 и параграф 1, буква б) от настоящия член, като извършва проверки, след които може да изиска от държавите-членки, когато е необходимо, оттегляне на даденото признаване.
ГЛАВА II
СЕКТОРНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 41
1. С цел подобряване функционирането на пазара на качествени вина, произведени в определен район, и трапезни вина с географско указание, държавите-членки производители, преди всичко в изпълнение на решенията на секторните организации, могат да определят правила за търговия, с които да регулират предлагането при първа продажба, при условие че тези правила се отнасят до задържането и/или поетапното пускане на продукция на пазара и изключването на каквото и да било друго съгласувано действие като:
-
фиксиране на цените дори и като ориентир или препоръка,
-
задържане на значително количество от годишната реколта, което обикновено би било налично, както и всяка необичайна операция по ограничаване на предлагането,
-
отказ да се издадат атестации на национално ниво и/или на ниво Общност, необходими за обращението и търговията с лозаро-винарски продукти, при условие че търговията е в съответствие с тези правила.
2. Правилата, посочени в параграф 1, трябва широко да се доведат до знанието на операторите чрез официални публикации в съответната държава-членка.
3. Всяка година държавите-членки, които са се възползвали от възможностите, предвидени параграф 1, изготвят доклад до Комисията относно решенията, приети през предходната година, по силата на предоставените възможности. Комисията разглежда тяхното съответствие с правото на Общността, по-специално, с правилата за свободното движение (членове 28-31 от Договора), конкуренцията (членове 81-86 от Договора) и принципа за забрана на дискриминацията (член 34, параграф 3 от Договора).
4. Организациите, посочени в параграф 1, провеждат някои от следните мерки в един или повече региона на Общността, като вземат под внимание интересите на потребителите:
i)
усъвършенстване на познанието и прозрачността за продукцията и пазара;
ii)
способстване за по-доброто координиране на начините за реализация на продуктите чрез проучване и изследване на пазара;
iii)
изготвяне на типови договори в съответствие с правилата на Общността;
iv)
по-пълно оползотворяване на производствения потенциал;
v)
осигуряване на информация и провеждане на проучвания, необходими за привеждане в съответствие c ориентирането на производството към продукти, които в по-голяма степен са адаптирани към пазарните изисквания, потребителския вкус и очаквания - най-вече по отношение качеството на продуктите и опазването на околната среда;
vi)
търсене на начини за ограничаване употребата на фитосанитарни продукти и други входящи материали и суровини с цел да се гарантира качеството на продуктите и опазването на водите и почвите;
vii)
разработване на методи и похвати за подобряване качеството на продуктите на всички етапи от производството, винификацията и търговията;
viii)
зачитане и запазване на биологичното земеделие, както и наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания;
ix)
насърчаване на интегрираното производство и други екологично чисти методи на производство.
ДЯЛ V
ЕНОЛОГИЧНИ ПРАКТИКИ И ОБРАБОТКИ, ОПИСАНИЕ, ОБОЗНАЧЕНИЕ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ЗАЩИТА
ГЛАВА I
ЕНОЛОГИЧНИ ПРАКТИКИ И ОБРАБОТКИ
Член 42
1. Разрешените енологични практики и обработки в Общността са утвърдени за производството на продукти, предмет на настоящия регламент, различни от гроздовия сок и концентрирания гроздов сок, гроздовата мъст и концентрираната гроздова мъст, предназначени за подготовката на гроздов сок.
2. Разрешените енологични практики и обработки могат да се използват единствено за осигуряване на правилната винификация, правилното запазване и пречистване на даден продукт.
3. Разрешените енологични практики и обработки изключват добавянето на вода, освен когато това се налага от специфична техническа потребност, а също така и на алкохол с изключение на прясната гроздова мъст в процес на ферментация, забавена от добавката на алкохол, ликьорни вина, пенливи вина, вина, подсилени за дестилация, в условия, които следва да се определят, и искрящи вина.
4. Що се отнася до енологичните практики и обработки, държавите-членки могат да наложат по-строги условия с цел да осигурят запазването на основните характеристики на качествените вина, произведени в определен район, трапезните вина с географско указание и произвеждани на тяхната територия, пенливите вина и ликьорните вина. Държавите-членки уведомяват Комисията за тези условия, която от своя страна трябва да ги доведе до знанието на другите държави-членки.
5. Освен ако не се вземе друго решение, единствено сортовете грозде, фигуриращи в класификацията, установена в съответствие с член 19, като винени сортове грозде или продукти, извлечени от тях, могат да бъдат използвани в Общността за производството на:
а)
гроздова мъст в процес на ферментация, забавена от добавката на алкохол;
б)
концентрирана гроздова мъст;
в)
ректифицирана концентрирана гроздова мъст;
г)
вино, подходящо за производството на трапезно вино;
д)
трапезно вино;
е)
качествено вино, произведено в определен район;
ж)
ликьорно вино;
з)
частично ферментирала гроздова мъст, екстрахирана от сухо грозде;
и)
вино от презряло грозде.
6. Купажирането на вино, годно за производството на бяло трапезно вино или на бяло трапезно вино, с вино, годно за производството на червено трапезно вино, или с червено трапезно вино, не може да доведе до получаването на трапезно вино.
Тази разпоредба обаче не може да възпрепятства в някои определени случаи, които следва да се определят, купажиране на вино, посочено в първа алинея, ако крайният продукт носи характеристиките на червено трапезно вино.
Чрез дерогация от първа алинея подобни случаи на купажиране се разрешават до 31 юли 2005 г. в районите, където тази практика е традиционна, и в съответствие с подробни правила, които следва да се определят.
Член 43
1. Разрешените енологични практики и обработки се определят в приложения IV и V.
2. По-специално:
-
разрешените енологични практики и обработки, засягащи обогатяването, асидификацията, деасидификацията и подслаждането, и правилата за съдържанието на серен двуокис и максималното съдържание на летлива киселина са определени в приложение V, букви А-Ж;
-
разрешените енологични практики и обработки и правила, засягащи производството на пенливи вина и качествени пенливи вина, са определени в приложение V, букви З и И;
-
разрешените енологични практики и обработки и правила, засягащи производството на ликьорно вино са определени в буква К от приложение V.
Член 44
1. От всички продукти, обхванати от позиции с код по КН 2204 10, 2204 21 и 2204 29, единствено ликьорните вина, пенливите вина, пенливите газирани вина, искрящите вина, искрящите газирани вина, качествените вина, произведени в определен район, трапезните вина и, където това е приложимо, независимо от член 45, законно внесените вина могат да бъдат предлагани и доставяни за пряка консумация на територията на Общността.
2. С изключение на бутилираното вино, за което има данни, че бутилирането е станало преди 1 септември 1971 г., вина, различни от качествените вина, произведени в определени райони, получени от сортовете лози, посочени в член 42, параграф 5, но неотговарящи на определенията, съдържащи се в точки 12-18 от приложение I, могат да бъдат използвани единствено за семейна консумация от винопроизводителя, за производството на винен оцет или за дестилация.
3. Може да се вземе решение за години с неблагоприятни климатични условия продуктите от лозарските зони А и B, които не притежават минималното естествено алкохолно съдържание, определено за съответната лозарска зона, да се използват в рамките на Общността за производството на пенливи вина и пенливи газирани вина, ако такива вина имат действително алкохолно съдържание от не по-малко от 8,5 об. %, или за производството на искрящи газирани вина. В този случай те се обогатяват до пределните степени, определени в буква Г, точка 5 от приложение V.
4. Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби, които държавите-членки прилагат по отношение на тази подготовка на тяхната територия за продукти, които не са обхванати от позиции с код по КН 2204 10, 2204 21 и 2204 29, прясната гроздова мъст в процес на ферментация, забавена от добавката на алкохол, може да бъде използвана единствено в подготовката на такива продукти.
5. Гроздов сок и концентриран гроздов сок с произход от Общността не подлежат на винификация или добавяне към виното. Тези продукти се подлагат на контрол по отношение на тяхното използване. Те не могат да претърпят алкохолна ферментация на територията на Общността.
6. Разпоредбите на параграфи 4 и 5 не се прилагат за продукти, предназначени за производството в Обединеното кралство и Ирландия на продукти, обхванати от позиция с код по КН 2206 00, за които в съответствие с приложение VII, буква В, точка 2 държавите-членки могат да разрешат използването на съставно наименование, включващо думата „вино“.
7. Виното, годно за получаване на трапезно вино, което няма минималното действително алкохолно съдържание за трапезното вино, може да се разпространява единствено за производството на пенливо вино или за производство на оцет и за дестилация, или за други промишлени цели. Обогатяването на това вино и купажирането на същото с трапезно вино за увеличаване действително алкохолно съдържание до нивата, определени за трапезно вино, може да се извърши единствено в помещенията на винопроизводителя за негова сметка.
8. Нито виното, нито която и да било друга напитка, предназначена за пряка консумация от потребителите, могат да бъдат получени от винена утайка или гроздови джибри с изключение на алкохола, спиртните напитки (eau-de-vie) и пикета.
9. Пикетът, чието производство е разрешено от съответната държава-членка, може да бъде единствено използван за целите на дестилацията или за семейна консумация от винопроизводителите.
10. Подсиленото за дестилация вино може да бъде използвано единствено за целите на дестилацията.
11. Гроздовата мъст в процес на ферментация, екстрахирана от изсушено грозде, може да бъде пусната на пазара единствено за производството на ликьорни вина и то само в лозарските райони, където нейното използване е било традиционно до 1 януари 1985 г., а също така и за получаването на вино от презряло грозде.
12. Прясно грозде, гроздова мъст, гроздова мъст в процес на ферментация, концентрирана гроздова мъст, ректифицирана концентрирана гроздова мъст, гроздова мъст в процес на ферментация, забавена от добавянето на алкохол, с произход от трети страни не могат да бъдат трансформирани във вино или добавяни към вино на територията на Общността.
13. Продуктите, посочени в параграф 12, не могат да претърпят алкохолна ферментация на територията на Общността. Настоящата разпоредба не се прилага за продукти, предназначени за производството в Обединеното кралство и Ирландия на продуктите, обхванати от позиция с код по КН 2206 00, за които съгласно приложение VII, буква В, точка 2 държавите-членки могат да разрешат използването на съставно наименование, съдържащо думата „вино“.
14. Купажирането на вино с произход от трета страна с вино, произведено в Общността, и купажирането на географската територия на Общността между вина, произхождащи от трети страни, се забранява.
15. Съветът може да допусне дерогация от параграф 12, първото изречение от параграф 13 и параграф 14 в съответствие с международните задължения на Общността.
Член 45
1. Освен чрез дерогация, следните продукти не могат да бъдат предлагани или пласирани на пазара за пряка консумация от човека:
а)
продуктите, обхванати от позиции с код по КН 2204 30 10, 2204 21, 2204 29 и 2204 10, внесени или не, които са били обект на енологични практики, неразрешени от Общността, в случаите когато те се допускат съгласно националните правила;
б)
продуктите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б) и в), които не притежават коректно и добро търговско качество;
в)
продуктите, посочени в член 1, параграф 2, които не съответстват на определенията, посочени в приложение I.
2. Дерогациите, посочени в параграф 1, за вносни продукти се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 133 от Договора.
Член 46
1. Подробни правила за прилагането на настоящата глава и приложения IV и V се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Тези правила предвиждат, по-специално:
а)
по отношение на буква А от приложение V - преходните разпоредби относно вината, произведени преди 1 септември 1986 г., и измененията на списъците с вината в точка 2;
б)
по отношение на приложения IV и V - ограниченията и някои условия на използване на енологичните практики и обработки, посочени в тези приложения, с изключение на ограниченията и условията, определени в тези приложения;
в)
решенията, изключенията, дерогациите, условията и списъците, посочени в настоящата глава и приложение V;
г)
прилагането на букви В-Ж от приложение V за продукти, отгледани в дадени региони на Общността, но невключени в лозарските зони, определени в приложение III;
д)
по отношение на буква К от приложение V - списъците, посочени в точка 2, буква б) и точка 6 от нея, дерогациите, посочени в точка 4, буква б), а също така и процедурата за деклариране и регистрация, посочена в точка 6.
2. Следните правила се приемат в съответствие в процедурата, предвидена в член 75:
а)
правилата за сравнение между определени енологични практики и обработки, прилагани в трети страни, и тези, посочени в член 43, параграф 1 и приложение IV;
б)
разпоредбите, уреждащи смесването и купажирането на мъст и вино;
в)
спецификациите за чистотата и за идентичността на веществата, използвани в енологичните практики;
г)
административните правила за осъществяване на разрешените енологични практики и обработки; тези правила могат да предвидят определени енологични практики и обработки да се осъществяват единствено под наблюдението на лице, признато от държавата-членка, което притежава достатъчно познания и опит да гарантира качеството, хигиената и здравословността на съответния продукт;
д)
условията за държане и разпространяване на продуктите, за употребата на продуктите, посочени в член 45 и списъците с продукти, спрямо които не се прилагат изискванията на настоящия член, и уточняването на критерии за предотвратяване на прекалената строгост в отделни случаи, условията, при които държавите-членки могат да разрешат държането, разпространяването, както и употребата на продукти, несъответстващи на разпоредбите на настоящия регламент, различни от тези, посочени в член 45, параграф 1, и на разпоредбите, приети в съответствие с настоящия регламент;
е)
общите правила за експериментална употреба на иначе неразрешени енологични практики и обработки.
3. Методите на анализ за определяне състава на продуктите, обхванати от настоящия регламент, и правилата, по които може да се установи дали тези продукти са претърпели обработка, противоречаща на разрешените енологични практики, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Като се използва същата процедура, се приемат, при необходимост, и максимални стойности за веществата, чието присъствие свидетелства, че определена енологична практика е била използвана, а също така и таблици за сравнителен анализ.
В случаите обаче когато не са предвидени посочените в параграф 1 методи за анализ и правила в Общността за установяване и количествена оценка на веществата в даден продукт, методите за анализ, които следва да се използват, са тези:
а)
признати от Общото събрание на Международната организация по лозята и виното и публикувани от нея; или
б)
когато съответният метод за анализ не фигурира сред тези, посочени в буква а), се използва метод за анализ, съответстващ на стандартите, препоръчани от Международната организация по стандартизация (ISO); или
в)
при отсъствието на един от двата метода, посочени в буква а) и б), и с оглед точността, повторяемостта и възпроизводимостта:
i)
метод, разрешен от съответната държава-членка; или
ii)
при необходимост, всеки друг подходящ метод за анализ.
Автоматизирани методи за анализ, използвани вместо метод на Общността, се считат за еквивалентни на методите за анализ на Общността, посочени в параграф 1, при условие че за тях е установено съгласно процедурата, предвидена в член 75, че получените резултати по отношение на тяхната точност, повторяемост и възпрозводимост, са поне еквивалентни на резултатите, получени при прилагането на съответния метод на Общността.
ГЛАВА II
ОПИСАНИЕ, ОБОЗНАЧАВАНЕ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ЗАЩИТА НА ОПРЕДЕЛЕНИ ПРОДУКТИ
Член 47
1. Правилата относно описанието, обозначението и представянето на някои продукти, обхванати от настоящия регламент, както и тези за защитата на някои указания, наименования и понятия, фигурират в настоящата глава и приложения VII и VIII. Тези правила вземат под внимание следните цели:
а)
защита на законните интереси на потребителите;
б)
защита на законните интереси на производителите;
в)
плавното функциониране на вътрешния пазар;
г)
стимулиране производството на качествени продукти.
2. Посочените в параграф 1 правила включват преди всичко разпоредби:
а)
за въвеждане на задължителната употреба на някои наименования;
б)
за разрешаване на употребата на някои наименования в зависимост от условията;
в)
за разрешаване на употребата на други наименования, включително и полезна за потребителите информация;
г)
за управление на условията за защита и контрол на определени наименования;
д)
за управление на употребата на географските указания и традиционните наименования;
е)
за етикетирането на вносни продукти или, в случай на разрешение съгласно настоящия регламент, на производни на тези продукти, с което да се гарантира, че потребителите са информирани за естеството на съответния продукт и че на последния не е поставен етикет за продукт на Общността или продукт на държава-членка.
3. Правилата, посочени в параграф 1, се прилагат за описанието на продуктите, съдържащо се, както следва:
а)
на етикетите;
б)
в регистрите и придружителните документи и други документи, предвидени в законодателството на Общността, (наричани по-долу „официални документи“), с изключение на митническите документи;
в)
в търговските документи, преди всичко фактури и разписките за доставка;
г)
в рекламни материали, доколкото настоящият регламент предвижда специална разпоредба за целта.
4. Правилата, посочени в параграф 1, се отнасят за представянето на продуктите, съдържащо се:
а)
върху съдове, включително затварящия механизъм;
б)
върху етикетите;
в)
върху опаковките.
5. Правилата, посочени в параграф 1, се прилагат за продукти, предназначени за продажба, и продукти, пуснати на пазара.
Член 48
Описанието и представянето на продуктите, посочени в настоящия регламент, както и която и да било форма на реклама на тези продукти не трябва да бъдат неточни или да съществува вероятност от предизвикване на объркване или въвеждане в заблуждение на лицата, за които те са предназначени по отношение най-вече на:
-
информацията, предвидена в член 47. Тази разпоредба се прилага дори когато информацията, която се използва, е в превод или когато препраща към действителното място, от което продуктите са пристигнали, или още когато към тях са добавени думи като „вид“, „тип“, „стил“, „имитация“, „марка“ и други подобни,
-
характеристиките на продуктите, и по-специално тяхното естество, състав действително алкохолно съдържание, цвят, произход или място, от което продуктите са пристигнали, качество, сорт лоза, лозарска година или номинален обем на съдовете,
-
самоличността и статута на физическите или юридическите лица или групи от лица, които са участвали в продажбата и разпространението на въпросния продукт, по- специално бутилиращото предприятие.
Член 49
1. Продукти, чието описание или представяне не е съобразено с разпоредбите на настоящия регламент или с подробните правила, приети за неговото прилагане, не могат да бъдат складирани с цел продажба или предложени на пазара в Общността или изнасяни.
Въпреки това, в случаите когато продуктите са предназначени за износ, дерогации от разпоредбите на настоящия регламент могат да бъдат:
-
разрешавани от държавите-членки, ако тава е изискване на законодателството на трета страна вносител,
-
предвидени в подробните правила за прилагане за случаите, неуредени в първото тире.
2. Държава-членка, на територията на която се намира продукт, чиито описание и представяне не са съобразени с разпоредбите, посочени в параграф 1, предприема необходимите мерки за налагане на санкции според сериозността на извършените нарушения.
Държавата-членка обаче може да даде разрешение за задържане на продукта за продажба, пускането му на пазара на Общността или за износ, при положение че неговото описание или представяне е променено по начин, който изпълнява разпоредбите, предвидени в параграф 1.
Член 50
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, позволяващи на заинтересованите лица да предотвратят, при условията, определени в член 23 и член 24 от Споразумението относно свързаните с търговията аспекти на правата на интелектуалната собственост, употребата на територията на Общността на географско указание, добавено към продуктите, посочени в член 1, параграф 2, буква б), за продукти, които не произхождат от мястото, посочено от географското указание, дори в случаите, когато е посочен истинският произход на стоките или географското указание се използва в превод или е придружено от понятия като „вид“, „тип“, „стил“, „имитация“ или други подобни.
2. За целите на настоящия член под „географски указания“ се разбират указания, които идентифицират даден продукт като произхождащ от територията на трета страна, която е член на Световната търговска организация, или от район или местност на тази територия, когато определено качество, репутация или друга характерна особеност на продукта могат да се припишат в голяма степен на това географско място произход.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат независимо от другите специфични разпоредби на законодателството на Общността, които определят правила за обозначаването и представянето на продуктите, обхванати от настоящия регламент.
Член 51
1. С цел прилагане на настоящия дял „географска единица, по-малка от държава-членка“ означава името на:
-
малка местност или група от такива местности,
-
местна административна област или част от нея,
-
лозарски микрорайон или част от него,
-
район, различен от определен регион.
2. Използването на географско указание за обозначаването на трапезни вина, получени от купажиране на вина, произведени от грозде, добито в различни производствени области, се приема, ако минимум 85 % от трапезното вино, получено от купажиране, са от производствената област, чието име носи.
За обозначаването на бели трапезни вина обаче използването на географско указание, което се отнася до производствена област, разположена в лозарска зона А или лозарска зона B, се позволява единствено при условие че продуктите, съставляващи купажиране, произхождат от зона А и от трапезни вина от лозарска зона B.
3. Държавите-членки могат да подчинят използването на географското указание за обозначаване на трапезно вино единствено при условие че е произведено изцяло от определен сорт лоза, ясно обозначен, и с произход изключително от територия с точно очертани граници и чието наименование носи.
Член 52
1. Ако една държава-членка даде наименованието на определен район за обозначаване на качествено вино, произведено в определен район, както и, където е приложимо, на вино, предназначено за преработката му в качествено вино, произведено в определен район, то това наименование не може да се използва за обозначаване на продукти от лозаро-винарския сектор, които не са произведени в този район и/или за които това име не е дадено, съгласно приложимото общностно и национално законодателство. Същото се отнася и за случая, когато една държава-членка дава наименованието на местна административна област или на част от нея, или на малка местност единствено за обозначаване на качествено вино, произведено в определен район, както и, където е приложимо, за вино, предназначено за преработката му в качествено вино, произведено в определен район.
Без да се засягат разпоредбите на Общността относно специално определените типове качествени вина, произведени в определен район, държавите-членки могат да приемат, съобразно посочените производствени условия, името на определения район да се съчетае с уточнение относно технологичните правила на производство или типа продукт, или с наименованието на сорта лоза, или негов синоним.
Независимо от първата алинея, Съветът, с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията, може да реши, до 31 август 2001 г., да разреши някои традиционно използвани географски наименования за обозначаване на трапезно вино и станали наименование на определен район, да продължат да се използват и за обозначаване на трапезни вина в продължение на максимум три лозарски години.
2. Следните имена и наименования:
-
името на сорт лоза,
-
специфичното традиционно наименование, посочено в приложение VII, буква А, точка 2, буква в), второ тире, четвърто подтире или в приложение VIII, буква Г, точка 2, буква в), второ тире, или
-
допълнителеното традиционно наименование посочено в приложение VII, буква Б, точка 1, бусва б), пето тире, доколкото това наименование е предоставено от държавата-членка за описанието на вино съгласно разпоредбите на Общността,
могат да бъдат използвани за описанието, представянето и рекламата на напитка, различна от вино или гроздова мъст, при условие че е изключен всеки риск за объркване по отношение на естеството, произхода или мястото, от което пристига, и съдържанието на тази напитка.
3. Използването на име или наименование, посочени в точка 2 или на думите „Hock“, „Claret“, „Liebfrauenmilch“ и „Liebfraumilch“, дори да се придружават от понятия като „вид“, „тип“, „стил“, „имитация“ или друг аналогичен израз, се забранява при описание и представяне на:
-
търговска стока, посочена в позиция с код по КН 2206, освен ако тази стока действително произхожда от така обозначеното място,
-
търговска стока, пусната в търговията с явни инструкции за потребителя да получи напитка, която имитира виното; наименованието на сорта лоза обаче може да се използва, ако съответната търговска стока действително произхожда от този сорт, освен ако това наименование предизвиква объркване с наименованието на специфичен географски район или географска единица, използвана за обозначение на качествено вино, произведено в определен район.
4. Наименованията на:
-
определен район,
-
географска единица, по-малка от определения район, доколкото това наименование се предоставя от държавата-членка за описание на вино, в съответствие с разпоредбите на Общността,
могат да се използват за описание, представяне и реклама на различна от вино или гроздова мъст напитка, при условие че:
а)
по отношение на продуктите, попадащи в позиции с код по КН 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 и 2209, както и за продуктите, изготвени от суровини за производството на вино, имената и наименованията, посочени по-горе, са признати от държавата-членка, от която произхожда продуктът, и че това признаване е в съответствие с правото на Общността;
б)
по отношение на напитки, различни от тези, посочени в буква а), рискът от объркване по отношение на естеството, мястото, от което пристигат, или произхода и състава им, се изключва.
Все пак, дори ако признаването, посочено в буква а), не е осъществено, тези наименования могат да се използват до 31 декември 2000 г., при условие че се спазва буква б).
Член 53
1. Подробните правила за приложение на настоящата глава и приложения VII и VIII се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75. Тези правила се отнасят, по-специално, за дерогациите, условията и разрешенията, предвидени в посочените приложения.
2. Съгласно процедурата, предвидена в член 75, се приемат следните разпоредби:
а)
указанията, знаците и други означения, посочени в уводната част на приложение VII или в приложение VIII, буква А, точка 2;
б)
списъкът със специфичните традиционни наименования, посочени в приложение VII, буква А, точка 2, буква в), второ тире, четвърто подтире или посочени в приложение VIII, буква Б, точка 2, буква в), второ тире;
в)
условията за използване на географските указания, посочени в приложение VII, буква А, точка 2,
г)
указанията, посочени в приложение VII, буква А, точка 4;
д)
условията за използване на указанията, посочени в приложение VII, буква Б, точка 1, и в рамките на употребата на указанията, посочени в приложение VII, буква Б, точка 3;
е)
указанията, посочени в приложение VII, буква Б, точка 2, и условията, при които се използват;
ж)
мярката и условията, при които разпоредбите на приложение VII се прилагат за продуктите, обхванати от настоящия регламент, които не са посочени в приложение VII, буква А, точка 1 или в приложение VIII, по-специално гроздовата мъст, частично ферментиралата гроздова мъст, концентрираната гроздова мъст, младите вина в процес на ферментация и вината от презряло грозде, произвеждани в Общността;
з)
условията за опаковане и превоз на продуктите в съдове, както и тяхното използване и маркировка, включително съдовете за приготвяне и съхранение на пенливи вина;
и)
при необходимост, предоставянето на наименованията на географски единици, посочени в приложение VIII, буква Д, точка 1, второ тире;
й)
задължителните и допълнителните данни, които трябва да фигурират в регистрите, официалните документи и в търговските документи;
к)
подробните правила, посочени в приложение VIII, буква Ж, точки 2 и 5;
л)
подробните правила и дерогациите, посочени в приложение VIII, буква И, точка 6.
ДЯЛ VI
КАЧЕСТВЕНИ ВИНА, ПРОИЗВЕДЕНИ В ОПРЕДЕЛЕН РАЙОН
Член 54
1. „Качествени вина, произведени в определен район“, (V.Q.P.R.D.) означава вина, които отговарят на разпоредбите на настоящия дял и разпоредбите на Общността и националните разпоредби, приети в тази връзка.
2. „Качествените вина, произведени в определен район“, обхващат следните категории:
а)
„качествените ликьорни вина, произведени в определени райони“, (V.L.Q.P.R.D), които отговарят на определението за ликьорно вино;
б)
„качествените пенливи вина, произведени в определени райони“, (V.M.Q.P.R.D.), които отговарят на определението за пенливо вино, включително и качествени пенливи вина, произведени в определен район, тип ароматизирано;
в)
„качествени искрящи вина, произведени в определени райони“, (V.P.Q.R.D.), които отговарят на определението за искрящо вино;
г)
качествени вина, произведени в определени район, различни от вината, посочени в букви а), б) и в).
3. Продуктите, годни за производството на качествено вино, произведено в определен район, са, както следва:
а)
прясно грозде;
б)
гроздова мъст;
в)
гроздова мъст в процес на ферментация;
г)
младо вино все още в процес на ферментация;
д)
вино.
4. Държавите-членки предоставят на Комисията списъка с признатите от тях качествени вина, произведени в определен район, като посочват за всяко от тези качествени вина, произведени в определен район, препратка към националните разпоредби относно производството на тези вина.
5. Комисията публикува горепосочения списък в серия C на Официален вестник на Европейските общности.
Член 55
1. Разпоредбите относно производството на качествените вина, произведени в определен район, в допъленение към националните правила, приети съгласно член 57, параграф 1, и като се вземат предвид традиционните условия за производството им, доколкото те не противоречат на политиката за качество и на плавното функциониране на вътрешния пазар, трябва да се основават на следните елементи:
а)
очертаване границите на производствената област;
б)
сортове лози;
в)
методи на обработка на земята;
г)
методи на винификация;
д)
минимално естествено алкохолно съдържание;
е)
добив за хектар;
ж)
анализ и оценка на органолептичните характеристики.
2. Разпоредбите, посочени в параграф 1, са определени в букви А-К от приложение VI.
3. Разпоредбите на буква Л от приложение VI се прилагат единствено за качествените пенливи вина, произведени в определен район. Разпоредбите на буква М от приложение VI се прилагат единствено за качествените ликьорни вина, произведени в определен район.
Член 56
1. Държавите-членки създават правилата, съгласно които на етап производство:
а)
даден производител може:
i)
да не изиска класификация за качествено вино, произведено в определен район, за даден продукт, фигуриращ в неговата декларация за реколта или за производство като продукт, годен за производството на качествено вино, произведено в определен район; или
ii)
да понижи категорията на качествено вино, произведено в определен район, до трапезно вино;
б)
компетентният орган, определен от държавите-членки, може да определи дадено качествено вино, произведено в определен район, в по-ниска категория.
2. Понижаването на дадено качествено вино, произведено в определен район, в по-ниска категория на етап търговия се осъществява:
а)
от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия се намира виното, в случаите когато:
i)
виното произхожда от същата държава-членка; или
ii)
става въпрос за малки количества, които следва да се определят;
б)
от компетентния орган на държава-членка, от която произхожда виното, в случаите които не са посочени в буква а).
3. За понижаването в по-ниска категория, посочено в параграф 2, се взема решение в случаите, когато компетентният орган е установил, че:
а)
виното е претърпяло промяна по време на съхранението или превозването, което е довело до влошаване или промяна на свойствата на даденото качествено вино, произведено в определен район;
б)
виното е било подложено на забранена манипулация или не е обозначено в съответствие с правните изисквания като качествено вино, произведено в определен район.
Член 57
1. В допълнение към елементите, посочени в член 55, държавите-членки производители могат, предвид установените лоялни и традиционни практики на производство, да определят всички условия на производство и допълнителни характеристики, на които трябва да отговарят качествените вина, произведени в определен район.
2. В допълнение към другите разпоредби, предвидени в настоящия регламент, държавите-членки производители могат, предвид лоялните и традиционни практики на производство, да определят допълнителни или по-строги характеристики или условия на приготвяне, производство и обращение по отношение на качествените вина, произведени в определен район, произведени на тяхната територия.
Член 58
Подробни правила за прилагането на настоящия дял и приложение VI се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75.
Тези правила могат да включват:
а)
решенията, изключенията, дерогациите и списъците, посочени в настоящия дял и приложение VI;
б)
определяне границите на областите в непосредствена близост до определен район, преди всичко предвид географското им разположение и административните структури;
в)
предназначението на понижените в по-ниска категория качествени вина, произведени в определен район, и условията относно това предназначение;
г)
необходимите разпоредби, свързани със систематичното и обобщено използване на органолептични тестове, а също така и с употребата на вина, които не отговарят на изискванията на тези тестове и условията за тази употреба;
д)
определянето на понятието „малки количества“, посочено в член 56, параграф 2, буква а), ii).
ДЯЛ VII
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ СТРАНИ
Член 59
1. Всеки внос на продукти, посочени в член 1, параграф 2, букви а) и б), на територията на Общността, подлежи на представяне на лицензия за внос. За всеки внос и износ на продукти, различни от посочените в член 1, параграф 2, може да се изисква лицензия за внос или износ.
2. Лицензията се издава от държавите-членки на заинтересованото лице, което е подало заявление за това, независимо от мястото му на установяване в Общността, без да се засягат разпоредбите на членове 62 и 63.
Лицензията е валидна на територията на цялата Общност.
Издаването на лицензията е подчинено на условието за внасяне на гаранция с цел гарантиране изпълнението на задължението за внос или износ за периода на валидност на лицензията и, освен в случаи на непреодолима сила, гаранцията се задържа изцяло или частично, ако вносът или износът не с е реализиран в този срок или е реализиран частично.
3. Съгласно процедурата, предвидена в член 75, се приемат:
а)
списъкът на продуктите, за които се изискват лицензии за внос или износ;
б)
периодът на валидност на лицензиите и други подробни правила за прилагане на настоящия член.
Член 60
1. Освен ако в настоящия регламент е предвидено друго, ставките на митата в Общата митническа тарифа се прилагат за продуктите, посочени в член 1, параграф 2.
2. За соковете и гроздовата мъст, включени в кодове по КН 2009 60 и 2204 30, за които прилагането на Общата митническа тарифа зависи от вносната цена на внесения продукт, реалната стойност на тази цена се проверява или на база проверка на всяка партида, или с помощта на фиксирана стойност при вноса, изчислявана от Комисията на база котировките на същите продукти в страната, от която произхождат.
В случая, когато заявената входна цена на съответната партида надвишава фиксираната стойност при вноса, увеличена с марж, приет съгласно параграф 3, който не може да надвишава фиксираната стойност с повече от 10 %, е необходимо внасянето на гаранция, която се равнява на вносното мито, определено на база фиксираната стойност при вноса.
Доколкото, в посочения във втората алинея случай, входната цена на съответната партида не е декларирана, прилагането на Общата митническа тарифа зависи от фиксираната стойност при вноса или от прилагането на съответните разпоредби на митническото законодателство при условия, които трябва да се определят съгласно параграф 3.
3. Когато дерогациите, предвидени в член 44, параграф 15, се прилагат за вносни продукти, вносителите депозират гаранция за тези продукти пред митническите органи, определени в момента на пускането с свободно обращение. Тази гаранция е в размер, който следва да се определи. Тя се освобождава при представяне от страна на вносителя на доказателство, прието от митническите органи на държавата-членка, в която продуктите се пускат в свободно обращение, че мъстта, преобразувана в гроздов сок, е използвана в други продукти извън лозаро-винарския сектор или, ако е употребена за производството на вино, е с подходящ етикет.
4. Подробните правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75. Тези правила се отнасят по-специално за определянето на критерии за установяване на приложимия контролен режим и елементите, които трябва да се вземат предвид при изчисляването на фиксираните стойности при вноса, равнището на гаранцията, посочена в параграф 3, и правилата относно освобождаването на тази гаранция.
Член 61
1. За да се избегнат или предотвратят неблагоприятни въздействия върху пазара на Общността при вноса на някои продукти, посочени в член 1, параграф 2, вносът, при размер на митото, предвиден в Общата митническа тарифа, на един или повече от тези продукти, подлежи на плащане на допълнително вносно мито, ако са изпълнени условията, определени в член 5 от Споразумението за селското стопанство, сключено по силата на член 300 от Договора в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори, освен когато не съществува вероятност вносът да предизвика смущения на пазара на Общността или когато тези въздействия са непропорционални по отношение на преследваната цел.
2. Началните цени, под които може да се наложи допълнително вносно мито, са тези, които Общността изпраща на Световната търговска организация.
Началните обеми, след прехвърлянето на които се налага допълнителното вносно мито, се определят по-конкретно на базата на обема на вноса в Общността в продължение на трите години, предшестващи годината, в която възниква или е вероятно да въз никнат неблагоприятните въздействия, посочени в параграф 1.
3. Вносните цени, които се вземат предвид за допълнителното вносно мито се определят на база на вносните цени CIF на съответната пратка.
За тази цел вносните цени CIF се проверяват спрямо представителните цени за съответния продукт на световния пазар или на пазара на внос в Общността.
4. Комисията приема подробните правила за прилагане на настоящия член съгласно процедурата, предвидена в член 75. Тези правила се отнасят главно за:
а)
продуктите, за които допълнителните вносни мита се прилагат съгласно член 5 от Споразумението за селското стопанство;
б)
другите необходими критерии за гарантиране прилагането на параграф 1 съгласно член 5 от посоченото споразумение.
Член 62
1. Тарифните квоти за продуктите в обхвата на настоящия регламент, произтичащи от сключените споразумения съгласно член 300 от Договора или друг акт на Съвета, се откриват и управляват от Комисията съгласно подробните правила, приети съгласно процедурата, предвидена в член 75.
2. Управлението на квотите може да се извършва чрез прилагане на един или комбинация от следните методи:
а)
метод, основан на хронологичния ред на подаването на заявленията (на принципа „първи пристигнал, първи обслужен“);
б)
метод на разпределение, пропорционално на заявените количества при подаването на заявленията (по метода „едновременно разглеждане“);
в)
метод, основан на традиционния търговски поток (по метода „традиционни вносители/новодошли“).
Могат да бъдат приети и други подходящи методи. Те не допускат никакви форми на дискриминация между съответните оператори.
3. Приетият метод за управление се съобразява, когато е необходимо, с нуждите, свързани с предлагането на пазара на Общността и с необходимостта от запазване на равновесието на пазара, като същевременно може да се основава на прилаганите в миналото методи по отношение на квотите, които отговарят на посочените в параграф 1, без да се засягат правата, които произтичат от споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от търговски преговори.
4. Подробните правила, посочени в параграф 1, предвиждат откриването на годишните квоти, както и, ако е необходимо, според подходящото им разпределение по фази, определят метода на управление, който следва да се приложи, и включват разпоредби относно:
а)
гарантиране на естеството, произхода на продукта и страната, от която пристига;
б)
признаване на документа, използван за проверка на предвидените в буква а) гаранции;
в)
условията за издаване и валидност на лицензиите за внос.
Член 63
1. Доколкото е необходимо, за да се позволи износът на:
а)
продуктите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б) и в);
б)
захари, включени в код по КН 1701, глюкоза и глюкозен сироп, включени в кодове по КН 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90 и 1702 90 50, включително под формата на продукти, попадащи под кодове по КН 1702 30 51 и 1702 30 59, използвани в продукти, попадащи под кодове по КН 2009 60 11, 2009 60 71, 2009 60 79 и 2204 30 99,
на база цените на тези продукти в международната търговия и в рамките на ограниченията, които произтичат от сключените споразумения, съгласно член 300 от Договора, разликата между тези цени и цените в Общността може да бъде покрита чрез възстановяване при износ.
2. За предоставянето на количества, които могат да бъдат изнасяни с възстановяване, е установен следният метод:
а)
най-подходящ с оглед естеството на продукта и съответната пазарна ситуация, който позволява възможно най-ефикасното използване на наличните ресурси и с оглед ефикасността на структурата на износа на Общността, без обаче да създава дискриминация между малките и големите оператори;
б)
създава най-малко административни затруднения за операторите, като се вземат предвид административните изисквания;
в)
който предотвратява всяка възможна дискриминация между съответните оператори.
3. Възстановяването при износ е еднакво за цялата Общност. То може да бъде диференцирано по местоназначението, когато международната търговска ситуация или специфичните изисквания на някои пазари го изискват.
Възстановяванията, посочени в параграф 1, буква а), се определят съгласно процедурата, предвидена в член 75. Определянето се прави на редовни интервали.
Възстановявания, определяни на редовни интервали, могат, при необходимост, да бъдат изменени в периода на интервенция от Комисията по молба на държавата-членка или по инициатива на Комисията.
Разпоредбите на член 64, които се отнасят за посочените в тях продукти, се прилагат като допълнение.
4. Възстановяването се предоставя единствено при подадено заявление и представяне на съответната лицензия за износ.
5. Размерът на възстановяването, приложимо към износ на продуктите, посочени в член 1, е приложимото в деня на подаване на заявлението за лицензия и, при предоставянето на диференцирано възстановяване, приложимото на същия ден за:
а)
местоназначението, посочено в лицензията, или
б)
където е приложимо, действителното местоназначение, в случай че е различно от посоченото в лицензията. В този случай размерът на възстановяването не може да надхвърля този за посоченото в лицензията местоназначение.
За да се предотврати злоупотреба с използването на гъвкавостта, предвидена в настоящия параграф, могат да се предприемат нужните мерки.
6. Параграфи 4 и 5 може да не се прилагат за продуктите, посочени в член 1, за които се изплащат възстановявания в рамките на операции за отпускане на хранителна помощ съгласно процедурата, предвидена в член 75.
7. Спазването на обемните ограничения, които произтичат от сключените споразумения съгласно член 300 от Договора, е гарантирано на база лицензии за износ, издадени за предвидени референтни периоди, прилагани за съответните продукти.
Относно спазването на задълженията по споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от търговските преговори, приключването на референтния период не засяга валидността на лицензиите за износ.
8. Подробните правила за прилагане на настоящия член, включително разпоредбите относно преразпределянето на количествата за износ, които не са разпределени или не са използвани, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75.
Член 64
1. Настоящия член се прилага за възстановяванията, посочени в член 63, параграф 1.
2. Размерът на възстановяванията за продуктите, посочени в член 63, параграф 1, буква б), се равнява:
а)
за непреработената захар и бялата захар - на размера на възстановяването при износ на тези продукти в непреработено състояние съгласно член 17 от Регламент (ЕИО) № 1785/81 на Съвета от 30 юни 1981 г. относно общата организация на пазара на захар (53) и разпоредбите по прилагането му.
б)
за глюкозата и сиропа от глюкоза - на размера на възстановяването при износ на тези продукти в непреработено състояние съгласно член 13 от Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно общата организация на пазара на зърнените култури (54) и разпоредбите по прилагането му.
За да ползват правото на възстановяване, преработените продукти трябва да се придружават по време на износа от декларация на заявителя, където се посочват количествата непреработена захар, бяла захар, глюкоза или сироп от глюкоза, употребени в производството.
Точността на тази декларация се контролира от компетентните органи на съответната държава-членка.
3. Възстановяванията се фиксират, като се вземат предвид следните елементи:
а)
ситуацията и перспективите за развитие:
i)
на пазара на Общността по отношение на цените на продуктите, посочени в член 63, параграф 1, и наличните продукти;
ii)
в международната търговия по отношение на цените на тези продукти;
б)
възможно най-благоприятните разходи по търговията и превоза от пазарите на Общността до пристанища или други пунктове за износ на територията на Общността, както и разходите за пристигане в страните по местоназначение;
в)
целите на общата организация на пазарa на вино, които да гарантират на пазара стабилно положение и естествено развитие по отношение на цените и търговията;
г)
ограниченията, които произтичат от сключените съгласно член 300 от Договора споразумения;
д)
необходимостта да се избегнат смущения на пазара на Общността;
е)
икономическият аспект на предвидения износ.
4. Цените на пазара на Общността, посочени в член 63, параграф 1, се установяват на основа на най-благоприятните износни цени.
Цените в международната търговия, посочени в член 63, параграф 1, се установяват на основата на:
а)
цените, регистрирани на пазарите на трети страни;
б)
най-благоприятните цени в трети страни по местоназначение за внос от трети страни;
в)
цени на производителя, регистрирани в трети страни износители, като се вземат предвид, където е приложимо, отпусканите от тези страни субсидии;
г)
цени на предлагането франко граница на Общността.
5. Без да се засяга член 63, параграф 3, трета алинея, интервалите, през които се определя списъкът с продуктите, за които действително е отпуснато възстановяване, както и размерът на това възстановяване, се установяват съгласно процедурата, предвидена в член 75.
6. Възстановяването се изплаща, когато се предостави доказателството, че продуктите:
а)
произхождат от Общността;
б)
са изнесени извън Общността, и
в)
в случай на диференцирано възстановяване, са достигнали посоченото в лицензията местоназначение или друго местоназначение, за което е определено възстановяването, без да се засяга член 63, параграф 5, буква б). Дерогации от това правило обаче могат да се предвидят, съгласно процедурата, определена в член 75, при условия, които трябва да се определят и да предлагат съответни гаранции.
Допълнителни разпоредби могат да се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75.
7. Без да се засяга параграф 6, буква а), при липса на дерогация, разрешена съгласно процедурата, предвидена в член 75, не се отпуска възстановяване при износ за внасяни от трети страни и реекспортирани към трети страни продукти.
Член 65
1. Доколкото е необходимо, за доброто функциониране на общата организация на пазара на вино, Съветът, с квалифицирано мнозинство и по предложението на Комисията, може в определени случаи да забрани напълно или частично ползването на режима за активно усъвършенстване на посочените в член 1 продукти.
2. Чрез дерогация от параграф 1, ако ситуацията, посочена в параграф 1, възникне с изключителна спешност и са предизвикани смущения на пазара на Общността или съществува вероятност да бъдат предизвикани такива смущения от режима за активно или пасивно усъвършенстване, Комисията, по искане на дадена държава-членка или по собствена инициатива, решава да предприеме необходимите мерки; Съветът и държавите-членки се уведомяват относно тези мерки, които са валидни за срок от максимум шест месеца и се прилагат незабавно. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение в срок от една седмица от получаване на искането.
3. Всяка държава-членка може да отнесе до Съвета решението на Комисията в срок от една седмица от деня на уведомлението. Съветът, с квалифицирано мнозинство, може да потвърди, измени или отмени решението на Комисията. Ако Съветът не вземе решение в срок от три месеца, решението на Комисията се смята за отменено.
Член 66
1. Общите правила за тълкуването на Комбинираната номенклатура и специалните правила за нейното прилагане се използват при класифицирането на продуктите, обхванати от настоящия регламент; тарифната номенклатура, резултат от прилагането на настоящия регламент, се включва в Общата митническа тарифа.
2. Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент или приетите в негово изпълнение разпоредби, при търговия с трети страни се забранява следното:
а)
събирането на такса с равностоен ефект на мито;
б)
прилагането на всякакво количествено ограничение или мярка с равностоен ефект.
Член 67
1. Забранява се вносът на посочените в настоящия регламент продукти, претърпели добавяне на алкохол, с изключение на тези, които съответстват на продуктите с произход от Общността, за които е разрешено добавянето на алкохол.
2. Подробните правила за прилагането на настоящия член, и по-специално условията за еквивалентност на продуктите, както и дерогациите от параграф 1, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75.
Член 68
1. Продуктите, посочени в член 1, параграф 2, букви а) и б), могат да се внасят единствено когато са изпълнени следните условия:
а)
по отношение на всички продукти:
i)
ако съответстват на разпоредбите, на които се подчиняват производството, търговията и, където е приложимо, доставката за пряка консумация от човека в трети страни, от които произхождат, и е представено доказателство за изпълнението на това условие във формата на удостоверение, издадено от компетентния орган в третата страна, от която произхожда продуктът и който орган е в списъка, който следва да се приеме;
ii)
когато са предназначени за пряка консумация от човека, ако се придружават от доклад за анализ, изготвен от орган или отдел, определен от третата страна, от която произхожда продуктът;
б)
по отношение на вината, предназначени за пряка консумация от човека, различни от ликьорните вина и пенливите вина:
i)
ако имат действително алкохолно съдържание не по-малко от 9 об. % и общо алкохолно съдържание не повече от 15 об. %;
ii)
ако имат обща киселинност, изразена като съдържание на винена киселина, не по-малко от 3,5 g или 46,6 милиеквивалента на литър.
2. Съгласно процедурата, определена в член 75, може да се предвиди:
а)
дефинирането на характеристиките, на които трябва да отговарят ликьорните вина и пенливите вина, както и дерогациите от разпоредбите на параграф 1, буква б);
б)
някои продукти, посочени в параграф 1, превозвани в ограничени количества и обособени в малки съдове, да се освобождават от задължението да представят удостоверението и доклада за анализ, предвидени в параграф 1, буква а);
в)
някои вина, придружавани от сертификат за наименование за произход или от сертификат за произход, се освобождават частично или напълно от изискването да отговарят на елементите, посочени в удостоверението или в доклада за анализ, предвидени в параграф 1, буква а).
3. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 75.
Член 69
1. Ако по причина на внос или износ пазарът на Общността по отошение на един или повече от продуктите, посочени в член 1, параграф 2, е засегнат от сериозно смущение или заплашен от сериозно смущение, което е вероятно да изложи на опасност постигането на целите, определени в член 33 от Договора, могат да се приложат съответни мерки при търговията с трети страни, докато такива смущения или заплахата от тях изчезнат.
За да се прецени дали ситуацията оправдава прилагането на тези мерки, се взема предвид по-специално:
а)
количествата, за които са издадени или са заявени лицензиите за внос и ситуацията на пазара на вино в Общността;
б)
където е приложимо, значението на интервенцията.
Съветът, с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията, приема общите правила относно прилагането на настоящият параграф и определя случаите и рамките, в които държавите-членки могат да предприемат защитни мерки.
2. Ако възникне ситуацията, посочена в параграф 1, Комисията, по искане на държава-членка или по собствена инициатива, решава да предприеме необходимите мерки; тези мерки се съобщават на държавите-членки и се прилагат незабавно. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение в рамките на три работни дни от получаването на искането.
3. Всяка държава-членка може да отнесе до Съвета мерките, приети от Комисията, в срок от три работни дни след деня на съобщаването им. Съветът се събира незабавно. Той може, с квалифицирано мнозинство, да измени или отмени съответната мярка.
4. Разпоредбите на настоящия член се прилагат, като се вземат предвид задълженията, които произтичат от международните споразумения, сключени съгласно член 300, параграф 2 от Договора.
ДЯЛ VIII
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 70
1. Продуктите, обхванати от настоящия регламент, могат да бъдат пуснати в обращение на територията на Общността единствено с официално проверен придружителен документ.
2. Физическите или юридически лица или група от такива лица, които държат подобни продукти поради естеството на извършваната от тях търговия, по-специално производители, бутилировчици и преработватели, както и търговците, които следва да се определят, се задължават да водят входящи и изходящи регистри по отношение на тези продукти.
3. Подробните правила за прилагане на настоящия член, по-специално правилата относно вида и формата на документа, посочен в параграф 1, както и дерогациите от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Член 71
1. Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат за производството и търговията с продуктите, обхванати от настоящия регламент.
2. Глава II на дял II не възпрепятства отпускането на национална помощ, определена за постигането на цели, сходни с тези, формулирани в същата глава. Въпреки това за тези помощи се прилага параграф 1.
Член 72
1. Държавите-членки определят един или повече органи, които да отговарят за гарантиране на съответствието с правилата на Общността в лозаро-винарския сектор. Те определят лабораториите, оправомощени да провеждат официални проверки и анализи в лозаро-винарския сектор.
2. Държавите-членки се задължават да съобщят на Комисията имената и адресите на съответните органи и лаборатории. Комисията предава тази информация на останалите държави-членки.
3. Комисията създава орган, съставен от длъжностни лица, който да съдейства на компетентните органи на държавите-членки в извършването на проверки на място, с което да се осигури еднакво прилагане на правилата в лозаро-винарския сектор.
4. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Тези правила могат да включват по-специално разпоредби относно:
а)
еднаквото прилагане на разпоредбите на Общността за лозаро-винарския сектор, в частност разпоредбите относно проверките и контрола;
б)
връзката между определените органи;
в)
специфичните финансови процедури за подобряване на контрола и проверките;
г)
административните санкции; и
д)
правомощията и задълженията на инспекторите.
Член 73
Държавите-членки и Комисията обменят помежду си необходимата информация за прилагане на настоящия регламент. Подробните правила за съобщаване на информацията, включително и вида и формата на данните, крайните срокове за съобщаването и разпространяването на събраните данни се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 75.
Член 74
Създава се Управителен комитет по виното, оттук нататък наричан „Комитетът“, който се състои от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Член 75
1. Когато се следва процедурата, определена в настоящия член, Комитетът се свиква от председателя по негова инициатива или по искане на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на комитета проект на мерките, които следва да се предприемат. Комитетът представя своето становище по проекта в срок, който може да бъде определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 205, параграф 2 от Договора, в случай на решения, които Съветът приема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се разпределят по начина, определен в предходния член. Председателят на Комитета не гласува.
Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Въпреки това, когато приетите мерки не са в съответствие със становището на Комитета, те незабавно се съобщават от Комисията на Съвета. В този случай Комисията може да вземе решение да отложи прилагането на съответните мерки за срок от не повече от 1 месец от датата на съобщаването им на Съвета.
Съветът от своя страна, с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение в рамките на периода, посочен в параграф 2.
Член 76
Комитетът може да разглежда всеки друг въпрос, повдигнат от неговия председател, било по негова собствена инициатива или по искане на представителите на държава-членка.
Член 77
1. Настоящият регламент се прилага по такъв начин, който същевременно отчита целите, предвидени в членове 33 и 131 от Договора.
2. Настоящият регламент се прилага, като вземат предвид задълженията, произтичащи от международните споразумения, сключени в съответствие с член 300, параграф 2 от Договора.
Член 78
1. Регламент (ЕО) № 1258/1999 и разпоредбите, приети за неговото прилагане, се отнасят за продуктите, обхванати от настоящия регламент.
2. Премията, посочена в глава II от дял II, помощта, посочена в глава III от същия дял, помощта, посочена в глава I от дял III, механизмите за изкупуване и подкрепа, посочени в глава II от същия дял, помощите, посочени в глава III от същия дял, и възстановяванията, посочени в дял VII, се приемат за интервенция с цел стабилизиране на земеделските пазари по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1258/1999.
3. Независимо от съществуването на други по-рестриктивни разпоредби, подкрепата на Общността, която се оказва съгласно разпоредбите на дял III, и възстановяванията, които се предоставят съгласно дял VII, могат да бъдат предоставяни единствено по отношение на продуктите, произведени на територията на Общността от грозде, добито в Общността.
Член 79
С оглед предотвратяване появата на излишъци от трапезни вина и вина, годни за производството на трапезни вина, държавите-членки могат да приемат граница за селскостопанските добиви, която се изразява в хектолитри на хектар и чието надвишаване води до невъзможността за производителите да получат помощите съгласно настоящия регламент.
Член 80
В съответствие с процедурата, предвидена в член 75, се приемат мерки:
а)
за улесняване на прехода от разпоредбите на регламентите, посочени в член 81, и разпоредбите на настоящия регламент;
б)
при необходимост, за решаване на специфични въпроси от практически характер. Подобни мерки, ако са оправдани, могат да бъдат предприети и като дерогация от определени разпоредби на настоящия регламент.
Член 81
Регламенти (ЕИО) № 346/79; (ЕИО) № 351/79; (ЕИО) № 460/79; (ЕИО) № 456/80; (ЕИО) № 457/80; (ЕИО) № 458/80; (ЕИО) № 1873/84; (ЕИО) № 895/85; (ЕИО) № 822/87; (ЕИО) № 823/87, (ЕИО) № 1442/88; (ЕИО) № 3877/88; (ЕИО) № 4252/88; (ЕИО) № 2046/89; (ЕИО) № 2048/89; (ЕИО) № 2389/89; (ЕИО) № 2390/89; (ЕИО) № 2391/89; (ЕИО) № 2392/89; (ЕИО) № 3677/89; (ЕИО) № 3895/91; (ЕИО) № 2332/92 и (ЕИО) № 2333/92 се отменят.
Член 82
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 август 2000 г.
Настоящия регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 май 1999 година.