Kommissionens direktiv 2001/101/EF
af 26. november 2001
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler(1), særlig artikel 6, stk. 6, andet afsnit, første led, andet afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet(2), senest ændret ved direktiv 95/23/EF(3), indeholder en definition af kød, der blev fastsat med henblik på hygiejnen og beskyttelse af folkesundheden. Definitionen omfatter alle spiselige dele af husdyr. Den stemmer imidlertid ikke overens med forbrugerens opfattelse af kød og oplyser ikke forbrugeren om den egentlige art af det produkt, der betegnes "kød".
(2) En række medlemsstater har vedtaget en definition af "kød", bestemt til mærkning af produkter, der indeholder kød. Medlemsstaternes forskelligartede fremgangsmåder har imidlertid medført forskelle, der skader det indre markeds funktion, og som gør det nødvendigt at udarbejde en harmoniseret definition.
(3) I bilag I til direktiv 2000/13/EF er der fastlagt visse kategorier af ingredienser, for hvilke angivelse af kategorien i ingredienslisten kan erstatte angivelse af den specifikke betegnelse for den pågældende ingrediens.
(4) Bilaget omfatter ikke kategorien "kød", hvilket medfører problemer i forbindelse med anvendelsen af direktiv 2000/13/EF, bl.a. med hensyn til angivelse af ingredienslisten og angivelsen af ingrediensmængderne. Der bør derfor fastsættes en harmoniseret definition af kategoribetegnelsen "kød" for så vidt angår anvendelsen af direktiv 2000/13/EF.
(5) Da forbrugerne har krav på god og klar oplysning som grundlag for at vælge deres fødevarer og vurdere forskellene i salgspriserne, bør angivelsen af de(n) anvendte art(er) ledsage denne kategoribetegnelse.
(6) Definitionen gælder udelukkende i forbindelse med mærkning af produkter, hvori kød indgår som en ingrediens. Definitionen anvendes således ikke i forbindelse med mærkning af kødudskæringer og kropsdele, når de markedsføres uden forarbejdning.
(7) Maskinudbenet kød er væsensforskelligt fra den opfattelse, forbrugerne har af "kød". Maskinudbenet kød bør derfor ikke være omfattet af definitionen.
(8) Maskinudbenet kød bør derfor betegnes ved dets specifikke navn, dvs. "maskinudbenet kød", og dyreart, i overensstemmelse med reglen i artikel 6, stk. 6, i direktiv 2000/13/EF. Denne mærkningsbestemmelse gælder for produkter, der er omfattet af EF-definitionen af "maskinudbenet kød".
(9) De øvrige dele af dyr, der er egnet til konsum, men som ikke er produkter, der er omfattet af definitionen af "kød" med henblik på mærkning, bør ligeledes efter samme princip betegnes ved deres specifikke navn.
(10) For at indholdet af "kød" i en vare kan bestemmes på en ensartet måde, bør der fastsættes maksimumsgrænser for indhold af fedtstoffer og af bindevæv for de produkter, der kan betegnes med kategoribetegnelsen "kød". Disse grænser berører ikke de særlige bestemmelser for hakket kød og tilberedt kød i Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød(4).
(11) Når disse maksimumsgrænser overskrides, og alle andre kriterier for definitionen af "kød" er overholdt, bør indholdet af "kød" følgelig justeres nedad, og ingredienslisten bør, foruden betegnelsen "...kød", omfatte angivelse af fedtindholdet og/eller bindevævsindholdet.
(12) Det er ligeledes nødvendigt at fastsætte en harmoniseret metode til bestemmelse af indholdet af bindevæv.
(13) Direktiv 2000/13/EF bør derfor ændres i overensstemmelse med det ovenfor anførte.
(14) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Levnedsmiddelkomité -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Bilag I til direktiv 2000/13/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne tillader handel med produkter, der opfylder kravene i direktiv 2000/13/EF, som ændret ved nærværende direktiv, senest den 31. december 2002.
2. Medlemsstaterne forbyder handel med produkter, der ikke opfylder kravene i direktiv 2000/13/EF, som ændret ved nærværende direktiv, med virkning fra den 1. januar 2003.
Produkter, der ikke opfylder kravene i dette direktiv, men som er mærket før den 1. januar 2003, kan dog fortsat sælges, indtil lagrene er tømt.
Artikel 3
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2002. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 4
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 5
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2001.
32001L0101
L 310/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/101/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 26 ноември 2001 година
за изменение на Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламирането на храни
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламирането на храни (1), и по-специално член 6, параграф 6, втора алинея, първото тире от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно здравословните проблеми, засягащи търговията с прясно месо в рамките на Общността (2), последно изменена с Директива 95/23/ЕО (3), съдържа определение за месо, което е било съставено за целите на хигиената и защитата на общественото здраве. Това определение обхваща всички части от животни, които са годни за консумация от човека. То не съответства, обаче, на представата на потребителя за месо и не дава информация на потребителя за действителното естество на продукта, означен с термина „месо“.
(2)
Няколко държави-членки са приели определение на термина „месо“ за етикетирането на продукти, които съдържат месо. Разнообразието на националните подходи, обаче, е довело до трудности, които имат отрицателно въздействие върху функционирането на вътрешния пазар и прави необходимо изготвянето на съгласувано определение.
(3)
Приложение I към Директива 2000/13/ЕО определя някои категории хранителни съставки, които могат да бъдат означени по-скоро с името на категорията, отколкото с конкретното име на хранителната съставка, разглеждана за включване в списъка на хранителните съставки.
(4)
Категория „месо“ не е определена в това приложение, което създава трудности при прилагането на Директива 2000/13/ЕО особено по отношение на означаването в списъка на хранителните съставки и количественото обявяване на хранителните съставки. Поради това има нужда от съгласувано определение, съответстващо на наименованието на категория „… месо“, за да бъде приложена Директива 2000/13/ЕО.
(5)
С оглед правото на потребителите да бъдат добре и ясно осведомени, така че да могат да избират с какво да се хранят и да оценяват разликите в продажните цени, наименованието на използваните видове трябва да бъде елемент от цитирането на наименованието на категорията.
(6)
Определението се прилага изключително за етикетирането на продукти, които съдържат месо като хранителна съставка. Следователно то не се прилага за етикетирането на отпадъчни обрезки от месо и анатомични части, които се продават без по-нататъшна обработка.
(7)
Механичното обезкостеното месо се различава значително от „месо“, както се разбира от потребителите. Поради това то трябва да бъде изключено от обхвата на определението.
(8)
Следователно то трябва да се обозначава със своето конкретно наименование „механично обезкостено месо“ и с наименованието на видовете, в съответствие с правилото, предвидено в член 6, параграф 6 от Директива 2000/13/ЕО. Това правило за етикетиране се прилага по отношение на продуктите, обхванати от определението на Общността за „механично обезкостено месо“.
(9)
Други животински части, които са годни за консумация от човека, но които не спадат към определението на термина „месо“ за целите на етикетирането, трябва също да бъдат обозначавани с тяхното конкретно наименование в съответствие със същия принцип.
(10)
С цел да се определи „месното“ съдържание на продуктите по еднакъв начин, трябва да се установят максимални граници за съдържанието на мазнини и съединителна тъкан в продукти, които могат да бъдат обозначени с наименованието на категорията „… месо“. Тези граници не засягат специфичните разпоредби, регулиращи мляното месо и месните заготовки, предвидени в Директива 94/65/ЕО на Съвета от 14 декември 1994 г. за установяване на изискванията за производството и пускането на пазара на мляно месо и месни заготовки (4).
(11)
Ако тези максимални граници бъдат надхвърлени, но всички други критерии за определението за „месо“ са удовлетворени, „… месното“ съдържание трябва да се уточни чрез съответно понижаване и в списъка на хранителните съставки трябва да се споменава освен терминът „… месо“ също и наличието на мазнини и/или съединителна тъкан.
(12)
Също така изглежда необходимо установяването на съгласуван метод за определяне на съдържанието на съединителна тъкан.
(13)
Следователно Директива 2000/13/ЕО трябва да бъде съответно изменена.
(14)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по храните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложение I към Директива 2000/13/ЕО се изменя в съответствие с текста, изложен в приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите-членки разрешават търговията с продукти, които са в съответствие с Директива 2000/13/ЕО, изменена с настоящата директива, най-късно до 31 декември 2002 г.
2. Държавите-членки забраняват, считано от 1 януари 2003 г., търговията с продукти, които не са в съответствие с Директива 2000/13/ЕО, изменена с настоящата директива.
Продукти, обаче, които не са съобразени с настоящата директива и които са били етикетирани преди 1 януари 2003 г., са разрешени до изчерпване на наличните запаси.
Член 3
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 ноември 2001 година.