KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 10. februar 2009
om offentliggørelse af referencen til standard EN 3-8:2006 »Håndildslukkere - Del 8: Yderligere krav til EN 3-7 vedrørende konstruktion, modstandsevne over for tryk og mekaniske prøvninger af ildslukkere med et maksimalt tilladt tryk på 30 bar eller derunder« i overensstemmelse med direktiv 97/23/EF om trykbærende udstyr
(meddelt under nummer K(2009) 739)
(EØS-relevant tekst)
(2009/111/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/23/EF af 29. maj 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om trykbærende udstyr (1), særlig artikel 6,
under henvisning til udtalelse fra det stående udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det fastsættes i direktiv 97/23/EF, at trykbærende udstyr og enheder kun må bringes i omsætning og tages i brug, såfremt de ved korrekt installering og vedligeholdelse og ved anvendelse i overensstemmelse med deres formål ikke frembyder nogen risiko for menneskers sikkerhed og sundhed og, i givet fald, for husdyr eller ejendom.
(2)
Trykbærende udstyr og enheder formodes at opfylde de væsentlige krav i artikel 3 i direktiv 97/23/EF, hvis de er i overensstemmelse med de nationale standarder, der er vedtaget til gennemførelse af de harmoniserede standarder, hvis referencer er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
(3)
I medfør af artikel 6 i direktiv 97/23/EF har Sverige fremsat en formel indsigelse vedrørende standard EN 3-8:2006 vedtaget af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) den 2. november 2006, hvis referencer endnu ikke er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
(4)
I sin formelle indsigelse bemærker Sverige, at det i afsnit 5 i standard EN 3-8:2006 ikke er specificeret, hvilke materialer der må bruges, og at standarden derfor ikke opfylder de væsentlige krav i punkt 4 i bilag I til direktiv 97/23/EF.
(5)
Da der i afsnit 5 i standard EN 3-8:2006 er fastsat bestemmelser om, at et bemyndiget organ skal vurdere materialerne fra gang til gang (særskilt materialevurdering), er det ikke nødvendigvis et krav, at der foreligger en specifikation af de typer materiale, der må anvendes. Da der ikke gives konkrete tekniske specifikationer, kan afsnit 5 i standard EN 3-8:2006 derfor heller ikke give formodning om overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 4 i bilag I til direktiv 97/23/EF.
(6)
Endvidere mener Sverige, at der i afsnit 6 i standard EN 3-8:2006 mangler vigtige oplysninger, som er nødvendige for, at bestemmelserne i punkt 2.2.4 i bilag I til direktiv 97/23/EF kan opfyldes, hvilket skyldes den manglende materialespecifikation i standardens afsnit 5.
(7)
Der er i punkt 2.2 i bilag I til direktiv 97/23/EF beskrevet metoder for, hvordan det sikres, at det trykbærende udstyr har tilstrækkelig styrke, herunder en beregningsmetode eller en eksperimentel konstruktionsmetode uden beregninger. Den eksperimentelle konstruktionsmetode er baseret på et prøvningsprogram som fastsat i punkt 2.2.4, litra a) og b), der også omfatter trykprøvning.
(8)
Der findes i afsnit 6 i standard EN 3-8:2006 bestemmelser om den eksperimentelle konstruktionsmetode uden beregninger. Som fastsat i punkt 2.2.4 i bilag I til direktiv 97/23/EF indeholder afsnit 6 bestemmelser om et prøvningsprogram med en række prøvninger. Direktiv 97/23/EF udelukker ikke den særskilte materialevurdering som en metode til at bevise, at de anvendte materialer er i overensstemmelse med materialespecifikationerne i punkt 4 i bilag I, når fabrikanten anvender den eksperimentelle konstruktionsmetode. Da afsnit 5 i EN 3-8:2006 ikke indeholder specifikke materialekrav, skal fabrikanten af udstyret sørge for, at de anvendte materialer er i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 4 i direktivets bilag I. På grundlag heraf bruges materialeegenskaberne som et parameter i trykprøvningen under prøvningsprogrammet i forbindelse med den eksperimentelle konstruktionsmetode under opsyn af det bemyndigede organ, som er ansvarligt for overensstemmelsesvurderingen af udstyret.
(9)
Sverige bemærker desuden, at afsnit 7.2.2 om svejseprocedurerne i EN 3-8:2006 ikke er i overensstemmelse med punkt 3.1.2 i bilag I til direktiv 97/23/EF, da det ud over en henvisning til de anførte standarder indeholder en åben reference til andre anerkendte EN-standarder om svejsning.
(10)
Der fastsættes i punkt 3.1.2 i bilag I til direktiv 97/23/EF bestemmelser om endelig sammenføjning. Henvisningen i afsnit 7.2.2 i standard EN 3-8:2006 til, at »andre standarder kan accepteres«, er ikke en tilstrækkelig og tilpas konkret ordlyd i en standard, der er beregnet til at skabe formodning om overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 97/23/EF. En harmoniseret standard, der skaber formodning om overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet, skal indeholde klare tekniske specifikationer om konstruktion, fremstilling og prøvning for at hjælpe fabrikanterne og gøre det muligt at formode, at trykudstyr opfylder de relevante væsentlige krav. Afsnit 7.2.2 i EN 3-8:2006 indeholder imidlertid en række konkrete henvisninger til standarder, der indeholder svejsningsspecifikationer. Selv om afsnit 7.2.2. bør forbedres, ville det derfor ikke stå i et rimeligt forhold til formålet at afstå fra at offentliggøre standardens referencer på dette grundlag.
(11)
Endelig mener Sverige, at afsnit 7.3.1 i standard EN 3-8:2006 om sporbarheden af materialer, der anvendes i forskellige dele af trykbærende udstyr, er upræcist formuleret, ikke giver specifikke tekniske løsninger og derfor ikke kan skabe formodning om overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 3.1.5 i bilag I til direktiv 97/23/EF.
(12)
Det fastsættes i punkt 3.1.5 (sporbarhed) i bilag I til direktiv 97/23/EF, at der skal anvendes hensigtsmæssige procedurer, således at materialerne i de dele af udstyret, der bidrager til trykindeslutningen, med egnede midler kan identificeres fra modtagelsen, gennem produktionen og indtil den afsluttende prøvning af det fremstillede trykbærende udstyr. Formålet med denne bestemmelse er at undgå enhver tvivl om specifikationen for de materialer, der er brugt til udstyret. Fabrikanterne kan anvende forskellige procedurer alt efter fabrikationsegenskaber og -metoder. Det bemyndigede organ, som anvender procedurerne for overensstemmelsesvurdering af udstyret, skal fra gang til gang vurdere, om procedurerne opfylder bestemmelserne i punkt 3.1.5 i direktivets bilag I. Selv om afsnit 7.3.1 bør forbedres, ville det dog ikke stå i et rimeligt forhold til formålet ikke at offentliggøre standardens referencer på dette grundlag.
(13)
Derfor vil Kommissionen anmode CEN om inden for tre år at forelægge en revideret udgave af standard EN 3-8:2006, således at den er i bedre overensstemmelse med de væsentlige krav i direktiv 97/23/EF. Efter gennemførelsen af dette mandat og afhængig af resultatet kan det eventuelt overvejes at træffe yderligere beslutninger vedrørende den nuværende udgave af standarden.
(14)
Referencerne til standard EN 3-8:2006 bør derfor offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Referencen til standard EN 3-8:2006 »Håndildslukkere - Del 8: Yderligere krav til EN 3-7 vedrørende konstruktion, modstandsevne over for tryk og mekaniske prøvninger af ildslukkere med et maksimalt tilladt tryk på 30 bar eller derunder« offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. februar 2009.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 февруари 2009 година
относно публикуването на справочни данни за стандарт EN 3-8:2006 „Пожарогасители носими - част 8: Допълнителни изисквания към EN 3-7 за конструкцията, устойчивостта на налягане и механични изпитвания за пожарогасители с максимално допустимо налягане не по-високо от 30 bar“ в съответствие с Директива 97/23/ЕО относно съоръженията под налягане
(нотифицирано под номер C(2009) 739)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/111/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 97/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 май 1997 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията под налягане (1), и по-специално член 6 от нея,
като взе предвид становището на постоянния комитет, създаден съгласно член 5 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и правилата за услугите в информационното общество (2),
като има предвид, че:
(1)
В Директива 97/23/ЕО се предвижда, че съоръженията под налягане и функционалните групи могат да бъдат пускани на пазара и да влязат в действие само ако, когато са правилно инсталирани и поддържани и се използват по предназначение, те не застрашават здравето и безопасността на лицата и, при необходимост, на домашни животни и имущество.
(2)
Съоръженията под налягане и функционалните групи следва да съответстват на основните изисквания, посочени в член 3 от Директива 97/23/ЕО, ако те отговарят на националните стандарти, транспониращи хармонизираните стандарти, чиито референтни номера са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
(3)
Съгласно член 6 от Директива 97/23/ЕО Швеция внесе официално възражение по отношение на стандарт EN 3-8:2006, приет от Европейския комитет по стандартизация (CEN) на 2 ноември 2006 г., справочни данни за който все още не са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
(4)
В своето официално възражение Швеция отбелязва, че раздел 5 от стандарт EN 3-8:2006 не уточнява вида на материалите, които следва да се използват, и поради това не отговаря на съществените изисквания на точка 4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО.
(5)
Тъй като раздел 5 от стандарт EN 3-8:2006 предвижда за всеки отделен случай оценка на материала от нотифицирания орган (специфичен подход за оценка на материала), не е задължително да се изисква уточняване на вида на материалите, които ще се използват. Освен това, при липса на конкретни технически спецификации, раздел 5 от стандарт EN 3-8:2006 не може да служи като основа за презумпция за съответствие с изискванията на точка 4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО.
(6)
В допълнение Швеция смята, че в раздел 6 от стандарт EN 3-8:2006 липсва важна информация, необходима, за да се отговори на изискванията на точка 2.2.4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО, което се дължи на липсата на спецификация на материалите в раздел 5 от посочения стандарт.
(7)
В точка 2.2 от приложение I към Директива 97/23/ЕО са описани методите за осигуряване на необходимата якост на съоръженията под налягане, включително и метод на изчисление или експериментален метод на проектиране без изчисление. Експерименталният метод на проектиране се основава на програма за изпитване съгласно описанието в точка 2.2.4, букви а) и б), която включва изпитване на якост под налягане.
(8)
Раздел 6 от стандарт EN 3-8:2006 предвижда използването на експерименталния метод на проектиране без изчисление. Съгласно изискването на точка 2.2.4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО той предвижда програма, включваща няколко изпитвания. Директива 97/23/ЕО не изключва специфичния подход за оценка на материалите като метод за доказване на съответствието на използваните материали със спецификациите на материалите в точка 4 от приложение I, когато производителят прилага експерименталния метод на проектиране. Тъй като раздел 5 от EN 3-8:2006 не съдържа специфични изисквания по отношение на материалите, производителят на съоръжението трябва да гарантира, че използваните материали отговарят на изискванията на точка 4 от приложение I към директивата. Въз основа на това свойствата на материалите трябва да се използват като параметър на изпитването под налягане в рамките на програмата за изпитване на експерименталния метод на проектиране, под контрола на нотифицирания орган, отговарящ за оценката на съответствието на съоръжението.
(9)
Швеция допълнително отбелязва, че раздел 7.2.2 относно заваръчните процедури от EN 3-8:2006 не е в съответствие с точка 3.1.2 от приложение I към Директива 97/23/ЕО, тъй като, освен на изброените стандарти, той съдържа отворено позоваване на други признати заваръчни стандарти EN.
(10)
В точка 3.1.2 от приложение I към Директива 97/23/ЕО са определени изискванията, които трябва да се спазват по отношение на неразглобяеми съединения. Обстоятелството, че в раздел 7.2.2 от стандарт EN 3-8:2006 е указано, че „са приемливи други стандарти“, не е адекватна и достатъчно конкретна формулировка на стандарт, имащ за цел да служи като основа за презумпцията за съответствие с изискванията на Директива 97/23/ЕО. Всеки хармонизиран стандарт, който служи като основа за презумпция за съответствие с изискванията на директивата, трябва да предоставя конкретни технически спецификации за проектиране, производство и изпитване, за да се помогне на производителите и да се даде възможност основателно да се предположи, че съоръженията под налягане отговарят на съответните съществени изисквания. Въпреки това раздел 7.2.2 от EN 3-8:2006 съдържа поредица от конкретни препратки към стандартите, които съдържат заваръчни спецификации. Поради това, макар и раздел 7.2.2 да се нуждае от подобрение, би било необосновано да не се публикуват справочни данни за стандарта на това основание.
(11)
Накрая, Швеция смята, че раздел 7.3.1 от стандарт EN 3-8:2006, отнасящ се до проследимостта на материалите, използвани в различните части на съоръжения под налягане, е неточен, не предвижда конкретни технически решения и поради това не може да служи като основа за презумпция за съответствие с изискванията на точка 3.1.5 от приложение I към Директива 97/23/ЕО.
(12)
Директива 97/23/ЕО съдържа изискване в точка 3.1.5 от приложение I (възможност за проследяване) за прилагането на подходящи процедури с цел да се идентифицират чрез подходящи средства материалите, от които са изработени елементите, които допринасят за якостта на съоръжението под налягане, от тяхното получаване и производство до крайното изпитване на произведеното съоръжение под налягане. Целта на това изискване е да се избегне всякакво съмнение по отношение на спецификациите на материалите, използвани за въпросното съоръжение. Производителите могат да прилагат различни процедури в зависимост от характеристиките и методите на производство. Нотифицираният орган, който извършва процедурата по оценяване на съответствието на съоръжението, трябва да оцени, за всеки отделен случай, дали тези процедури отговарят на изискването на точка 3.1.5 от приложение I към директивата. Поради това, макар и раздел 7.3.1 да се нуждае от подобрение, би било необосновано да не се публикуват справочните данни за стандарта на това основание.
(13)
За тази цел Комисията ще поиска CEN да представи в срок от три години ревизирана версия на стандарт EN 3-8:2006 с цел по-добро отразяване на съответствието със съществените изисквания на Директива 97/23/ЕО. След изпълнението на този мандат и в зависимост от резултатите от него би могло да се предвидят възможни нови решения относно настоящия вариант на стандарта.
(14)
Поради гореизложеното справочните данни за стандарт EN 3-8:2006 следва да се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Справочните данни за стандарт EN 3-8:2006 „Пожарогасители носими. Част 8: Допълнителни изисквания към EN 3-7 за конструкцията, устойчивостта на налягане и механични изпитвания за пожарогасители с максимално допустимо налягане не по-високо от 30 bar“ се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 10 февруари 2009 година.