*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2137/85
af 25. juli 1985
om indfoerelse af europaeiske oekonomiske firmagrupper (EOEFG)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
En harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed og en varig og afbalanceret ekspansion i Faellesskabet som helhed afhaenger af, at der etableres et faelles marked, som fungerer tilfredsstillende og byder paa vilkaar svarende til vilkaarene paa det nationale marked; gennemfoerelsen af dette marked og styrkelsen af dets enhed goer det navnlig oenskeligt, at der for fysiske personer, selskaber og andre retlige enheder skabes et retsgrundlag, som letter tilpasningen af deres aktiviteter til de oekonomiske vilkaar i Faellesskabet; det er i dette oejemed noedvendigt, at disse fysiske personer, selskaber og andre retlige enheder rent faktisk kan samarbejde paa tvaers af landegraenser;
et saadant samarbejde kan stoede paa vanskeligheder af retlig, skattemaessig eller psykologisk karakter; indfoerelsen af et hensigtsmaessigt juridisk instrument paa faellesskabsplan i form af en europaeisk oekonomisk firmagruppe vil bidrage til gennemfoerelsen af ovennaevnte maalsaetninger og synes derfor noedvendig;
traktaten indeholder ikke saerlig hjemmel for udarbejdelse af et saadant juridisk instrument;
firmagruppens evne til at tilpasse sig de oekonomiske vilkaar boer sikres ved en udstrakt handlefrihed for medlemmerne til at tilrettelaegge deres kontraktlige forbindelser og gruppens interne organisation;
gruppen adskiller sig fra et selskab hovedsagelig ved sit formaal, som udelukkende er at lette eller udvikle medlemmernes oekonomiske aktivitet, saaledes at de kan oege deres egne resultater; paa grund af denne medvirkende karakter skal gruppens virksomhed knyttes til medlemmernes oekonomiske aktiviteter, men ikke traede i stedet for disse, og gruppen kan under hensyn hertil for eksempel ikke selv udoeve et liberalt erhverv over for tredjemand, idet begrebet oekonomisk aktivitet skal forstaas i sin bredeste betydning;
der boer vaere saa bred adgang til gruppen som muligt for fysiske personer, selskaber og andre retlige enheder under hensyn til denne forordnings endemaal; forordningen er dog ikke til hinder for anvendelse paa nationalt plan af retsregler og/eller etiske regler for udoevelse af en aktivitet eller et erhverv;
denne forordning giver ikke i sig selv ret til at deltage i en gruppe, selv om de betingelser, der er fastsat i forordningen, er opfyldt;
forordningens bestemmelser om muligheden for, af hensyn til offentlige interesser, at forbyde eller begraense deltagelse i en gruppe beroerer ikke de retsregler i medlemsstaterne, der vedroerer udoevelse af virksomhed, og som kan foreskrive yderligere forbud eller begraensninger eller paa anden maade paabyde kontrol eller tilsyn med deltagelse i en firmagruppe af fysiske personer, selskaber eller andre retlige enheder, eller enhver kategori heraf;
gruppen skal for at kunne opfylde sit formaal have selvstaendig retsevne, og det skal bestemmes, at et organ, der retligt er adskilt fra medlemmerne af gruppen, skal repraesentere gruppen over for tredjemand;
beskyttelsen af tredjemand kraever en hoej grad af offentlighed samt medlemmernes ubegraensede og solidariske haeftelse for gruppens gaeld, herunder gaeld i forbindelse med skatter og afgifter samt social sikring, uden at dette princip dog beroerer retten til ved en saerlig kontrakt mellem gruppen og en tredjemand at aftale, at denne haeftelse ikke gaelder eller er begraenset for flere af dens medlemmer for en bestemt gaeldsforpligtelse;
spoergsmaal om fysiske personers status samt rets- og handleevne og juridiske personers rets- og handleevne er underlagt den nationale lovgivning;
der boer fastsaettes regler for gruppens egne grunde til oploesning, idet der dog henvises til nationale retsregler for likvidation og afslutning af denne;
gruppen er omfattet af bestemmelserne i den nationale ret om insolvens og betalingsstandsning, og disse bestemmelser kan omhandle andre aarsager til oploesning af gruppen;
det bestemmes i forordningen, at det kun er de enkelte medlemmer af gruppen, der skal svare skat af resultatet af gruppens virksomhed; herudover er det den nationale skattelovgivning, som finder anvendelse; blandt andet for saa vidt angaar fordeling af den oekonomiske gevinst, skattemaessige procedurer og alle forpligtelser, som medlemsstaternes skattelovgivning paalaegger;
for de omraader, der ikke er omfattet af denne forordning, gaelder medlemsstaternes retsregler og faellesskabsretten, for eksempel for saa vidt angaar:
- det social- og arbejdsretlige omraade,
- der konkurrenceretlige omraade,
- omraadet for intellektuel ejendomsret;
gruppens virksomhed er undergivet medlemsstaternes retsregler for udoevelse af en aktivitet og for kontrol med denne; saafremt en firmagruppe eller dens medlemmer misbruger eller omgaar en medlemsstats lovgivning, kan den paagaeldende medlemsstat ivaerksaette passende sanktioner;
medlemsstaterne kan frit traeffe enhver lovgivningsmaessig eller administrativ foranstaltning, som ikke er i modstrid med raekkeviden af og formaalet med denne forordning;
denne forordning skal straks traede i kraft i alle enkeltheder; gennemfoerelsen af visse bestemmelser skal dog udsaettes for at give medlemsstaterne mulighed for forud at indfoere de noedvendige mekanismer til paa deres omraade at registrere grupperne og sikre offentlighed om disses dokumenter; fra datoen for anvendelsen af denne forordning vil de stiftede grupper kunne virke uden restriktioner i territorial henseende -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. De europaeiske oekonomiske firmagrupper stiftes paa de betingelser, efter de naermere bestemmelser og med de retsvirkninger, der er fastsat i denne forordning.
De, der agter at stifte en saadan firmagruppe, skal med henblik herpaa indgaa en overenskomst og foranstalte den i artikel 6 omhandlede registrering.
2. Den saaledes stiftede firmagruppe har rets- og handleevne til i eget navn at erhverve rettigheder og indgaa forpligtelser af enhver art, afslutte kontrakter eller foretage andre retshandler samt optraede som part i retssager fra tidspunktet for den i artikel 6 omhandlede registrering.
3. Medlemsstaterne afgoer, hvorvidt de firmagrupper, der er optaget i deres registre i medfoer af artikel 6, har status som juridisk person.
Artikel 2
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, finder den interne lovgivning i den stat, hvor hjemstedet ifoelge firmagruppens stiftelsesoverenskomst er beliggende, anvendelse paa stiftelsesoverenskomsten, undtagen med hensyn til spoergsmaal om fysiske personers retlige status samt rets- og handleevne og juridiske personers rets- og handleevne, dels paa gruppens interne organisation.
2. Omfatter en stat flere territoriale enheder, som hver har sine egne retsregler for de i stk. 1 omhandlede forhold, betragtes hver territorial enhed som en stat ved fastlaeggelsen af, hvilken lovgivning der skal anvendes i henhold til denne artikel.
Artikel 3
1. Firmagruppens formaal er at lette eller udvikle medlemmernes oekonomiske aktiviteter samt at forbedre eller oege resultaterne af disse aktiviteter; det er ikke firmagruppens formaal at opnaa oekonomisk gevinst for sig selv. Gruppens virksomhed skal vaere knyttet til medlemmernes oekonomiske aktiviteter og kun vaere af medvirkende karakter i forhold til disse.
2. Firmagruppen maa derfor ikke:
a) direkte eller indirekte udoeve nogen form for ledelse eller kontrol med medlemmernes egne eller andre selskabers aktiviteter, isaer ikke med hensyn til spoergsmaal, der vedroerer personale, finansiering og investering;
b) under nogen omstaendigheder, hverken direkte eller indirekte, besidde nogen form for aktier eller andele i en virksomhed, som er medlem af gruppen; besiddelse af andele eller aktier i en anden virksomhed er kun tilladt i det omfang, dette er noedvendigt for at opfylde firmagruppens formaal, og hvor det sker for medlemmernes regning;
c) beskaeftige mere end fem hundrede loenmodtagere;
d) benyttes af et selskab til at yde laan til lederen af et selskab eller nogen person med tilknytning til denne, saafremt saadanne laan i henhold til medlemsstaternes selskabsretlige bestemmelser er omfattet af restriktioner eller kontrol; en firmagruppe maa heller ikke anvendes til overfoersel af et gode mellem selskabet og en leder eller en person med tilknytning til denne, i videre omfang, end det er tilladt i henhold til medlemsstaternes selskabsretlige bestemmelser. For saa vidt angaar denne bestemmelse omfatter laan enhver transaktion med tilsvarende virkning, og et gode kan vaere loesoere eller fast ejendom;
e) vaere medlem af en anden europaeisk oekonomisk firmagruppe.
Artikel 4
1. Medlemskab af en firmagruppe er forbeholdt:
a) selskaber som defineret i artikel 58, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, samt andre retlige enheder af offentlig- eller privatretlig art, som er stiftet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning, og som har deres vedtaegtsmaessige eller lovbestemte hjemsted og deres hovedkontor i Faellesskabet; saafremt et selskab eller en anden retlig enhed i henhold til en medlemsstats lovgivning ikke har pligt til at have et vedtaegtsmaessigt eller lovbestemt hjemsted, er det tilstraekkeligt, at dette selskab eller denne anden retlige enhed har sit hovedkontor i Faellesskabet;
b) fysiske personer, der driver industri-, handels-, haandvaerks- eller landbrugsvirksomhed, liberalt erhverv eller anden virksomhed i Faellesskabet.
2. En firmagruppe skal vaere sammensat af mindst:
a) to selskaber eller andre retlige enheder, i henhold til stk. 1, der har deres hovedkontor i forskellige medlemsstater;
b) to fysiske personer, i henhold til stk. 1, der som hovedbeskaeftigelse udoever deres virksomhed i forskellige medlemsstater;
c) et selskab eller en anden retlig enhed og en fysisk person, i henhold til stk. 1, hvoraf foerstnaevnte skal have sit hovedkontor i én medlemsstat, medens sidstnaevnte som hovedbeskaeftigelse skal udoeve sin virksomhed i en anden medlemsstat.
3. En medlemsstat kan bestemme, at en firmagruppe, der er opfoert i dens register i overensstemmelse med artikel 6, ikke maa have mere end tyve medlemmer. Med henblik herpaa kan denne medlemsstat bestemme, at ethvert medlem af en retlig enhed, der er stiftet i overensstemmelse med den paagaeldende stats lovgivning, bortset fra et registreret selskab, i henhold til denne lovgivning skal betragtes som et individuelt medlem af firmagruppen.
4. Enhver medlemsstat kan ud fra hensynet til sine offentlige interesser bestemme, at deltagelse i en firmagruppe skal vaere udelukket eller begraenset for saa vidt angaar visse kategorier af fysiske personer, selskaber eller andre retlige enheder.
Artikel 5
I firmagruppens stiftelsesoverenskomst skal i det mindste anfoeres foelgende oplysninger:
a) firmagruppens benaevnelse enten foran eller efter ordene »europaeisk oekonomisk firmagruppe« eller forkortelsen »EOEFG«, medmindre disse ord eller denne forkortelse allerede forekommer i benaevnelsen;
b) firmagruppens hjemsted;
c) formaalet med stiftelsen af firmagruppen;
d) navn, firmanavn eller benaevnelse, retlig organisationsform, bopael eller hjemsted og i givet fald registreringsnummer og -sted for hvert af firmagruppens medlemmer;
e) firmagruppens varighed, saafremt denne ikke er ubegraenset.
Artikel 6
Firmagruppen skal i den medlemsstat, hvor hjemstedet er beliggende, optages i det register, der er udpeget i henhold til artikel 39, stk. 1.
Artikel 7
Firmagruppens stiftelsesoverenskomst indgives til det i artikel 6 omhandlede register.
Foelgende dokumenter og oplysninger skal ligeledes indgives til dette register: a) enhver aendring i firmagruppens stiftelsesoverenskomst, herunder enhver aendring i gruppens sammensaetning;
b) oprettelse og nedlaeggelse af forretningssteder for firmagruppen;
c) den domstolsafgoerelse, hvorved firmagruppens ugyldighed fastslaas eller paakendes i overensstemmelse med artikel 15;
d) udnaevnelse af firmagruppens forretningsfoerer(e), vedkommendes navn og andre oplysninger om identiteten, som kraeves i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor registeret foeres, oplysning om, hvorvidt de kan handle alene eller skal handle i faellesskab, samt ophoer af deres varetagelse af hvervet;
e) enhver overdragelse af hele eller en del af et medlems andel i firmagruppen i overensstemmelse med artikel 22, stk. 1;
f) den afgoerelse truffet af medlemmerne, hvorved firmagruppen erklaeres eller konstateres oploest i overensstemmelse med artikel 31, eller den domstolafgoerelse, hvorved denne oploesning paakendes i overensstemmelse med artikel 31 eller 32;
g) udnaevnelse af firmagruppens likvidator(er) som omhandlet i artikel 35, vedkommendes navn og andre oplysninger om identiteten, som kraeves i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor registeret foeres, samt ophoer af deres varetagelse af hvervet;
h) afslutning af likvidationen af firmagruppen som omhandlet i artikel 35, stk. 2;
i) forslag vedroerende flytning af hjemstedet som omhandlet i artikel 14, stk. 1;
j) klausul om, at et nyt medlem er fritaget for betaling af gaeld, der er stiftet forud for medlemmets indtraeden, i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2.
Artikel 8
Foelgende skal i overensstemmelse med de i artikel 39 fastsatte betingelser offentliggoeres i den tidende, der er omhandlet i stk. 1 i naevnte artikel:
a) de obligatoriske oplysninger, der i henhold til artikel 5 skal anfoeres i firmagruppens stiftelsesoverenskomst, samt aendringer af disse;
b) registreringsnummer, tidspunkt og sted for registreringen, samt slettelse af registreringen;
c) dokumenter og oplysninger som omhandlet i artikel 7, litra b)-j).
De i litra a) og b) omhandlede oplysninger skal offentliggoeres i deres helhed. De i litra c) omhandlede dokumenter og oplysninger kan offentliggoeres enten i deres helhed eller i form af et uddrag eller en meddelelse om deres indgivelse til registret, i henhold til gaeldende national lovgivning.
Artikel 9
1. De dokumenter og oplysninger, som i henhold til denne forordning skal offentliggoeres, kan af firmagruppen goeres gaeldende over for tredjemand paa de betingelser, der er fastsat i gaeldende national ret, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5 og 7, i Raadets direktiv 68/151/EOEF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kraeves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde (1).
2. Er handlinger foretaget i en firmagruppes navn, inden denne er registreret i overensstemmelse med artikel 6, og overtager firmagruppen ikke efter registreringen de af saadanne handlinger foelgende forpligtelser, haefter de fysiske personer, selskaber eller andre retlige enheder, der har foretaget handlingerne, ubegraenset og solidarisk for disse.
Artikel 10
Ethvert forretningssted for firmagruppen i en anden medlemsstat end den, hvor hjemstedet er beliggende, skal registreres i den paagaeldende stat. Med henblik paa denne registrering indgiver firmagruppen til sidstnaevnte stats kompetente register en genpart af de dokumenter, hvis indgivelse til registret i den medlemsstat, hvor hjemstedet er beliggende, er obligatorisk, samt om noedvendigt en oversaettelse foretaget i overensstemmelse med gaeldende praksis for det register, hvor forretningsstedets registrering finder sted.
Artikel 11
Stiftelse af en firmagruppe og afslutningen af dens likvidation med angivelse af dens registreringsnummer, dato og sted for registreringen, dato og sted for offentliggoerelsen samt den paagaeldende tidendes benaevnelse optages i De Europaeiske Faellesskabers Tidende efter offentliggoerelsen i den i artikel 39, stk. 1, omhandlede tidende.
Artikel 12
Det i stiftelsesoverenskomsten anfoerte hjemsted skal vaere beliggende i Faellesskabet.
Dette hjemsted skal fastsaettes:
a) enten som det sted, hvor firmagruppen har sit hovedkontor,
b) eller som det sted, hvor et af firmagruppens medlemmer har sit hovedkontor eller, naar der er tale om en fysisk person, udoever sin virksomhed som hovedbeskaeftigelse, under forudsaetning af, at firmagruppen reelt udoever virksomhed paa dette sted.
Artikel 13
Firmagruppens hjemsted kan flyttes til et andet sted inden for Faellesskabet.
Saafremt en saadan flytning ikke medfoerer, at en anden lovgivning finder anvendelse i henhold til artikel 2, traeffes afgoerelsen om flytning paa de betingelser, der er fastsat i firmagruppens stiftelsesoverenskomst.
Artikel 14
1. Saafremt flytningen af hjemstedet medfoerer, at en anden lovgivning finder anvendelse i henhold til artikel 2, skal et forslag vedroerende flytningen udarbejdes samt indgives og offentliggoeres paa de betingelser, der er fastsat i artikel 7 og 8.
Beslutningen om flytning kan foerst vedtages to maaneder efter offentliggoerelsen af naevnte forslag. Den traeffes af medlemmerne med enstemmighed. Flytningen faar virkning fra den dato, paa hvilken firmagruppen i overensstemmelse med artikel 6 optages i registeret for det nye hjemsted. Denne registrering kan kun ske, naar det godtgoeres, at forslaget om flytning af hjemstedet er offentliggjort.
2. Firmagruppen kan foerst slettes af registeret for det tidligere hjemsted, naar det godtgoeres, at firmagruppen er optaget i registeret for det nye hjemsted.
3. Efter offentliggoerelsen af den nye registrering af firmagruppen kan det nye hjemsted goeres gaeldende over for tredjemand paa de betingelser, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1; saa laenge offentliggoerelsen af firmagruppens slettelse af registeret for det tidligere hjemsted ikke har fundet sted, kan tredjemand dog fortsat paaberaabe sig det tidligere hjemsted, medmindre firmagruppen beviser, at tredjemand havde kendskab til det nye hjemsted.
4. I lovgivningen i en medlemsstat kan det dog, for saa vidt angaar firmagrupper, der er registreret i denne medlemsstat i overensstemmelse med artikel 6, bestemmes, at en flytning af hjemstedet, som medfoerer, at en anden lovgivning finder anvendelse, ikke faar virkning, saafremt en kompetent myndighed i den paagaeldende medlemsstat fremsaetter indsigelse mod flytningen inden for den i stk. 1 omhandlede frist paa to maaneder. Indsigelse kan kun fremsaettes af hensyn til offentlige interesser. Indsigelsen skal kunne indbringes for retten.
Artikel 15
1. Hvis firmagruppen i henhold til den lovgivning, der i medfoer af artikel 2 finder anvendelse herpaa, er ugyldig, skal en saadan ugyldighed enten fastslaas eller paakendes ved en retsafgoerelse. Den ret, der faar forelagt sagen, boer dog, naar firmagruppens forhold kan bringes i overensstemmelse med gaeldende ret, fastsaette en frist for gennemfoerelsen heraf.
2. Firmagruppens ugyldighed medfoerer gruppens likvidation paa de betingelser, der er fastsat i artikel 35.
3. Den afgoerelse, hvorved firmagruppens ugyldighed fastslaas eller paakendes, kan goeres gaeldende over for tredjemand paa de betingelser, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1.
Denne afgoerelse beroerer ikke i sig selv retsvirkningerne af de forpligtelser, der er indgaaet af eller over for firmagruppen forud for den dato, paa hvilken afgoerelsen kan goeres gaeldende over for tredjemand paa de betingelser, der er naevnt i foregaaende afsnit.
Artikel 16
1. Firmagruppens organer udgoeres af medlemmerne, der handler i faellesskab, og af forretningsfoereren eller -foererne.
Stiftelsesoverenskomsten kan indeholde bestemmelse om andre organer, hvis befoejelser da fastsaettes heri.
2. Firmagruppens medlemmer, der handler som organ, kan traeffe enhver afgoerelse med henblik paa at virkeliggoere firmagruppens formaal.
Artikel 17
1. Hvert medlem raader over én stemme. Stiftelsesoverenskomsten kan dog tildele visse medlemmer flere stemmer, forudsat at intet medlem opnaar stemmeflertal.
2. Medlemmerne kan kun ved enstemmighed traeffe afgoerelse om at:
a) aendre firmagruppens formaal,
b) aendre det antal stemmer, hvert enkelt medlem har faaet tildelt,
c) aendre betingelserne for vedtagelse af afgoerelser,
d) forlaenge firmagruppens varighed ud over den i stiftelsesoverenskomsten fastsatte periode,
e) aendre den andel, hvormed hvert medlem eller visse medlemmer bidrager til firmagruppens finansiering,
f) aendre enhver anden forpligtelse, som paahviler et medlem, medmindre andet er bestemt i stiftelsesoverenskomsten,
g) foretage saadanne aendringer i stiftelsesoverenskomsten, som ikke er omhandlet i dette stykke, medmindre andet er bestemt i stiftelsesoverenskomsten.
3. I alle de tilfaelde, hvor det ikke i denne forordning er fastsat, at beslutningerne skal traeffes med enstemmighed, kan der i stiftelsesoverenskomsten fastlaegges bestemmelser om det quorum og stemmefler tal, hvormed beslutningerne eller visse af beslutningerne skal traeffes. Hvis andet ikke er fastsat i stiftelsesoverenskomsten, traeffes beslutningerne med enstemmighed.
4. Paa en forretningsfoerers initiativ eller efter anmodning fra et medlem skal forretningsfoereren eller -foererne foranstalte en hoering af medlemmerne, for at disse kan traeffe en beslutning.
Artikel 18
Hvert medlem har ret til hos forretningsfoererne at indhente oplysninger om firmagruppens virksomhed og til at goere sig bekendt med boeger og forretningsdokumenter.
Artikel 19
1. Firmagruppen ledes af en eller flere fysiske personer, der udnaevnes i stiftelsesoverenskomsten eller ved afgoerelse truffet af medlemmerne.
Som forretningsfoerere i en firmagruppe kan ikke udnaevnes personer, der:
- i henhold til den lovgivning, der gaelder for dem, eller
- i henhold til den lovgivning, der gaelder i den stat, hvor firmagruppens hjemsted er beliggende, eller
- som foelge af en retsafgoerelse eller en administrativ afgoerelse, der er truffet eller anerkendt i en medlemsstat,
ikke kan vaere medlem af bestyrelsen eller direktionen i et selskab, ikke kan lede en virksomhed eller ikke kan handle som forretningsfoerer i en europaeisk oekonomisk firmagruppe.
2. En medlemsstat kan for de firmagrupper, der er optaget i dens registre i medfoer af artikel 6, bestemme, at en juridisk person kan vaere forretningsfoerer paa den betingelse, at den udpeger en eller flere repraesentanter, der er fysiske personer, og som skal vaere omfattet af den i artikel 7, litra d), fastsatte bestemmelse.
Saafremt en medlemsstat benytter denne mulighed, skal den bestemme, at denne eller disse repraesentanter har samme ansvar, som hvis de selv var forretningsfoerere for gruppen.
De i stk. 1 naevnte forbud gaelder ogsaa for disse repraesentanter.
3. Betingelserne for udnaevnelse og afskedigelse af forretningsfoereren eller -foererne samt disses befoejelser fastlaegges i stiftelsesoverenskomsten eller, hvis intet er fastsat heri, ved enstemmig beslutning truffet af medlemmerne.
Artikel 20
1. Forretningsfoereren alene eller, saafremt der er flere, enhver af forretningsfoererne repraesenterer firmagruppen over for tredjemand.
Naar en forretningsfoerer handler paa gruppens vegne, forpligter han denne over for tredjemand, uanset om handlingerne falder uden for firmagruppens maalsaetning, medmindre gruppen godtgoer, at tredjemand vidste, at handlingen ikke var omfattet af firmagruppens maalsaetning, eller han efter det foreliggende ikke kunne vaere ubekendt dermed, idet den blotte offentliggoerelse af den i artikel 5, litra c), omhandlede oplysning ikke er tilstraekkelig som bevis.
Ingen begraensning af forretningsfoererens eller -foerernes befoejelser, foretaget i stiftelsesoverens- komsten eller ved afgoerelse truffet af medlemmerne, kan goeres gaeldende over for tredjemand, uanset, om den er offentliggjort.
2. I stiftelsesoverenskomsten kan det bestemmes, at firmagruppen kun forpligtes retsgyldigt, hvis to eller flere forretningsfoerere handler i forening. Denne bestemmelse kan kun goeres gaeldende over for tredjemand paa de i artikel 9, stk. 1, omhandlede betingelser, saafremt den er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 8.
Artikel 21
1. Den oekonomiske gevinst, der foelger af firmagruppens virksomhed, betragtes som medlemmernes egen oekonomiske gevinst og fordeles mellem dem i det forhold, der er fastsat i stiftelsesoverenskomsten, eller, hvis et saadant ikke er fastsat, i lige store dele.
2. Firmagruppens medlemmer bidrager til daekning af det beloeb, hvormed udgifterne overstiger indtaegterne, i det forhold, der er fastsat i stiftelsesoverenskomsten, eller, hvis et saadant ikke er fastsat, med lige store bidrag.
Artikel 22
1. Ethvert medlem af firmagruppen kan overdrage sin andel i firmagruppen eller en del heraf enten til et andet medlem eller til tredjemand; overdragelsen faar kun virkning, saafremt firmagruppens oevrige medlemmer enstemmigt har givet tilladelse hertil.
2. Et medlem af firmagruppen kan kun med tilladelse fra de oevrige medlemmer, givet med enstemmighed, stille sin andel i firmagruppen som sikkerhed, medmindre andet er bestemt i stiftelsesoverenskomsten. Indehaveren af sikkerheden kan ikke i kraft af denne sikkerhed paa noget tidspunkt blive medlem af firmagruppen.
Artikel 23
Firmagruppen kan ikke offentligt opfordre til investering. Artikel 24
1. Firmagruppens medlemmer haefter ubegraenset og solidarisk for gruppens gaeldsforpligtelser af enhver art. Foelgerne af dette ansvar afgoeres efter den nationale lovgivning.
2. Indtil firmagruppens likvidation er afsluttet, kan firmagruppens kreditorer ikke forfoelge krav paa betaling af gaeld mod et enkelt medlem paa de i stk. 1 anfoerte vilkaar, medmindre de forinden har anmodet gruppen om at betale, og betaling ikke har fundet sted inden for en rimelig frist.
Artikel 25
I breve, bestillingssedler og lignende dokumenter skal foelgende tydeligt anfoeres:
a) firmagruppens benaevnelse enten foran eller efter ordene »europaeisk oekonomisk firmagruppe« eller forkortelsen »EOEFG«, medmindre disse ord eller denne forkortelse allerede forekommer i benaevnelsen,
b) stedet for det i artikel 6 omhandlede register, hvor gruppen er registreret, samt det registreringsnummer, hvorunder gruppen er indfoert i registret,
c) adressen for firmagruppens hjemsted,
d) i givet fald, bemaerkning om, at forretningsfoererne skal handle i forening,
e) i givet fald, bemaerkning om, at firmagruppen er traadt i likvidation i henhold til artikel 15, 31, 32 eller 36.
Ethvert forretningssted for en firmagruppe, som er registreret i overensstemmelse med artikel 10, skal anfoere ovennaevnte oplysninger tillige med oplysninger om forretningsstedets selvstaendige registrering paa alle de i stk. 1 i naervaerende artikel omhandlede dokumenter, der hidroerer fra det paagaeldende forretningssted.
Artikel 26
1. Beslutningen om optagelse af nye medlemmer traeffes med enstemmighed af firmagruppens medlemmer.
2. Ethvert nyt medlem haefter paa de i artikel 24 fastsatte betingelser for gruppens gaeldsforpligtelser, herunder den gaeld, der er stiftet i forbindelse med gruppens virksomhed forud for medlemmets indtraeden.
Medlemmet kan dog ved en klausul i stiftelsesoverenskomsten eller i optagelsesdokumenter fritages for betaling af gaeldsforpligtelser, som er stiftet forud for vedkommendes indtraeden. Denne klausul kan kun goeres gaeldende over for tredjemand paa de i artikel 9, stk. 1, omhandlede betingelser, saafremt den er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 8.
Artikel 27
1. Et medlem af firmagruppen kan udtraede paa de i stiftelsesoverenskomsten fastsatte betingelser, eller hvis saadanne betingelser ikke er fastsat, med de oevrige medlemmers enstemmige samtykke.
Ethvert medlem kan endvidere udtraede, naar der foreligger vaegtige grunde hertil.
2. Ethvert medlem af firmagruppen kan ekskluderes af de i stiftelsesoverenskomsten anfoerte grunde og under alle omstaendigheder, hvis der foreligger grov misligholdelse af dels forpligtelser, eller hvis det foraarsager eller vil kunne foraarsage alvorlige vanskeligheder for gruppens virke.
Denne eksklusion kan kun finde sted ved en retsafgoerelse truffet efter faelles anmodning fra flertallet af de oevrige medlemmer, medmindre andet er fastsat i stiftelsesoverenskomsten.
Artikel 28
1. Ethvert medlem af firmagruppen ophoerer med at vaere medlem af denne, naar medlemmet afgaar ved doeden, eller naar det ikke laengere opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 1.
Endvidere kan en medlemsstat med henblik paa sin lovgivning om oploesning, likvidation, insolvens eller betalingsstandsning bestemme, at et medlem af en firmagruppe ophoerer med at vaere medlem af denne paa et tidspunkt fastsat ved naevnte lovgivning.
2. Naar en fysisk person, der er medlem af firmagruppen, afgaar ved doeden, kan den afdoedes plads i gruppen kun overtages paa de betingelser, der er fastsat i stiftelsesoverenskomsten, eller, hvis saadanne betingelser ikke er fastsat, med de oevrige medlemmers enstemmige samtykke.
Artikel 29
Saa snart et medlem af firmagruppen ophoerer med at vaere medlem af denne, skal forretningsfoereren eller -foererne give de oevrige medlemmer meddelelse herom; de skal ligeledes opfylde de relevante forpligtelser, der er anfoert i artikel 7 og 8. Endvidere kan enhver interesseret opfylde naevnte forpligtelser.
Artikel 30
Medmindre andet er fastsat i stiftelsesoverenskomsten og med forbehold af de rettigheder, som en person har erhvervet i henhold til artikel 22, stk. 1, eller artikel 28, stk. 2, viderefoeres firmagruppen mellem de resterende medlemmer, efter at et medlem af gruppen er ophoert med at vaere medlem af denne, paa de betingelser, der er fastsat i stiftelsesoverenskomsten eller ved enstemmig beslutning truffet af de paagaeldende medlemmer.
Artikel 31
1. Firmagruppen kan oploeses ved en beslutning truffet af medlemmerne, i hvilken det erklaeres, at gruppen oploeses. Denne beslutning traeffes med enstemmighed, medmindre andet er fastsat i stiftelsesoverenskomsten. 2. Firmagruppen skal oploeses ved en afgoerelse truffet af medlemmerne, i hvilken det konstateres:
a) at den i stiftelsesoverenskomsten fastsatte varighed er udloebet, eller at en anden af de i overenskomsten omhandlede aarsager til oploesning foer sig gaeldende, eller
b) at firmagruppens maalsaetning er virkeliggjort eller ikke laengere kan forfoelges.
Saafremt medlemmerne tre maaneder efter, at en af de i foregaaende afsnit omhandlede situationer er opstaaet, endnu ikke har truffet beslutning om oploesning af firmagruppen, kan ethvert medlem anmode retten om at traeffe afgoerelse om denne oploesning.
3. Firmagruppen skal ligeledes oploeses ved en beslutning truffet af medlemmerne eller det tilbageblivende medlem, saafremt betingelserne i artikel 4, stk. 2, ikke laengere er opfyldt.
4. Efter firmagruppens oploesning ved en beslutning truffet af medlemmerne, skal forretningsfoereren eller -foererne opfylde de relevante forpligtelser, der er anfoert i artikel 7 og 8. Endvidere kan enhver interesseret opfylde naevnte forpligtelser.
Artikel 32
1. Paa anmodning af enhver interesseret eller en kompetent myndighed skal retten traeffe afgoerelse om firmagruppens oploesning, saafremt artikel 3 eller 12 eller artikel 31, stk. 3, er overtraadt, medmindre det er muligt at bringe gruppens forhold i overensstemmelse med gaeldende ret, inden der traeffes afgoerelse om sagens realitet.
2. Retten kan paa anmodning af et medlem bestemme, at firmagruppen skal oploeses, saafremt der foreligger vaegtige grunde hertil.
3. En medlemsstat kan bestemme, at retten paa anmodning af en kompetent myndighed kan traeffe afgoerelse om at oploese en firmagruppe, som har sit hjemsted i den medlemsstat, hvorunder den paagaeldende myndighed henhoerer, i alle de tilfaelde, hvor firmagruppen ved sin virksomhed tilsidesaetter hensynet til offentlige interesser i naevnte stat, saafremt denne mulighed er foreskrevet i den paagaeldende stats lovgivning for registrerede selskaber eller andre retlige enheder, der er omfattet af denne lovgivning.
Artikel 33
Saafremt et af firmagruppens medlemmer ophoerer med at vaere medlem af denne af en anden grund end overdragelsen overdragelsen dets rettigheder paa de i artikel 22, stk. 1, fastsatte betingelser, foretages der en opgoerelse over de rettigheder, som tilkommer det, eller de forpligtelser, som paahviler det, paa grundlag af gruppens formueforhold paa tidspunktet for medlemskabets ophoer.
Vaerdien af det udtraedende medlems rettigheder og forpligtelser kan ikke paa forhaand fastsaettes skoensmaessigt.
Artikel 34
Med forbehold af artikel 37, stk. 1, haefter ethvert medlem af gruppen, som ophoerer med at vaere medlem af denne, paa de i artikel 24 fastsatte betingelser for gaeld, der er stiftet i forbindelse med gruppens virksomhed forud for medlemskabets ophoer.
Artikel 35
1. Firmagruppens oploesning medfoerer dennes likvidation.
2. Firmagruppens likvidation og dennes afslutning er undergivet national ret.
3. Firmagruppens rets- og handleevne i henhold til artikel 1, stk. 2, bestaar, indtil likvidationen er afsluttet.
4. Likvidator eller likvidatorerne opfylder de relevante forpligtelser, der er anfoert i artikel 7 og 8.
Artikel 36
De europaeiske oekonomiske firmagrupper er omfattet af den nationale lovgivnings bestemmelser om insolvens og betalingsstandsning. Indledning af retsskridt mod en firmagruppe som foelge af dennes insolvens eller betalingsstandsning medfoerer ikke i sig selv, at der foretages retsskridt mod firmagruppens medlemmer.
Artikel 37
1. Eventuelle laengere frister i henhold til gaeldende national lovgivning erstattes af en foraeldelsesfrist paa fem aar fra offentliggoerelsen i henhold til artikel 8 af et medlems udtraeden af firmagruppen, for saa vidt angaar soegsmaal mod dette medlem vedroerende gaeld, der er stiftet i forbindelse med gruppens virksomhed forud for medlemskabets ophoer.
2. Eventuelle laengere frister i henhold til gaeldende national lovgivning erstattes af en foraeldelsesfrist paa fem aar fra offentliggoerelsen i henhold til artikel 8 af afslutningen af firmagruppens likvidation, for saa vidt angaar soegsmaal mod et af gruppens medlemmer vedroerende gaeld, der er stiftet i forbindelse med gruppens virksomhed.
Artikel 38
Udoever en firmagruppe i en medlemsstat virksomhed, hvorved den tilsidesaetter hensynet til offentlige interesser i denne medlemsstat, kan en kompetent myndighed i den paagaeldende medlemsstat forbyde saadan virksomhed. Den kompetente myndigheds afgoerelse skal kunne indbringes for retten. Artikel 39
1. Medlemsstaterne udpeger det eller de registre, der er kompetente til at foretage den i artikel 6 og 10 omhandlede registrering. og fastlaegger reglerne for registreringen. De fastsaetter de betingelser, der skal gaelde for indgivelse af de i artikel 7 og 10 omhandlede dokumenter. De sikrer, at de i artikel 8 omhandlede dokumenter og oplysninger offentliggoeres i den relevante officielle tidende i den medlemsstat, hvor firmagruppen har sit hjemsted, og fastsaetter eventuelt fremgangsmaaden for offentliggoerelse af de i artikel 8, litra c), omhandlede dokumenter og oplysninger.
Medlemsstaterne sikrer endvidere, at enhver kan goere sig bekendt med de i artikel 7 omhandlede dokumenter i det register, der er kompetent i henhold til artikel 6 eller i givet fald i henhold til artikel 10, og faa udleveret, endog pr. post, fuldstaendig eller delvis genpart af disse.
Medlemsstaterne kan foreskrive betaling af udgifterne i forbindelse med det i de foregaaende afsnit omhandlede arbejde, dog maa disse udgifter ikke overstige de administrative omkostninger.
2. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, som i henhold til artikel 11 skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, fremsendes til Kontoret for De europaeiske Faellesskabers officielle Publikationer inden en maaned efter offentliggoerelsen i den i stk. 1 omhandlede officielle tidende.
3. Medlemsstaterne fastsaetter passende sanktioner for tilsidesaettelse af bestemmelserne i artikel 7, 8 og 10 om offentliggoerelse og af bestemmelserne i artikel 25.
Artikel 40
Kun de enkelte medlemmer skal svare skat af resultatet af firmagruppens virksomhed.
Artikel 41
1. Medlemsstaterne traeffer de i henhold til artikel 39 kraevede foranstaltninger inden den 1. juli 1989. De underretter omgaaende Kommissionen herom.
2. Til orientering giver medlemsstaterne Kommissionen oplysning om de kategorier af fysiske personer, selskaber og andre retlige enheder, som de i henhold til artikel 4, stk. 4, udelukker fra deltagelse i en firmagruppe. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.
Artikel 42
1. Saa snart denne forordning er vedtaget, nedsaettes der ved Kommissionen et kontaktudvalg, som har til opgave:
a) med forbehold af traktatens artikel 169 og 170 at lette gennemfoerelsen af denne forordning ved regelmaessige samraad, navnlig om konkrete problemer i forbindelse med denne gennemfoerelse;
b) om noedvendigt, at raade Kommissionen med hensyn til tilfoejelser til eller aendringer i denne forordning.
2. Kontaktudvalget bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne samt af repraesentanter for Kommissionen. Formandskabet varetages af en repraesentant for Kommissionen. Sekretariatsforretningerne vare- tages af Kommissionens tjenestegrene.
3. Kontaktudvalget indkaldes af formanden, enten paa denne initiativ eller efter anmodning fra et af medlemmerne.
Artikel 43
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning anvendes fra den 1. juli 1989 med undtagelse af artikel 39, 41 og 42, der anvendes straks fra forordningens ikrafttraeden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. juli 1985.
31985R2137
L 199/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 2137/85 НА СЪВЕТА
от 25 юли 1985 година
относно Eвропейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид мнението на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че хармоничното развитие на стопанската дейност и непрекъснатият и балансиран ръст в цялата Общност зависят от създаването и правилното функциониране на общ пазар с условия, аналогични на тези в един национален пазар; като има предвид, че за да бъде изграден този единен пазар и да се укрепи неговото единство, за физическите лица, дружествата, фирмите и другите правни единици трябва да бъде създадена правна уредба, която улеснява приспособяването на дейността им към икономическите условия на Общността; като има предвид, че за тази цел е нужно тези физически лица, дружества, фирми и други правни единици да могат да осъществяват ефективно трансгранично сътрудничество;
като има предвид, че сътрудничество от този вид може да се натъкне на правни, фискални или психологически трудности; като има предвид, че създаването на подходящ правен инструмент на Общността във формата на европейско обединение по икономически интереси би допринесло за постигането на посочените цели и следователно е необходимо;
като има предвид, че Договорът не предвижда нужните правомощия за създаването на такъв правен инструмент;
като има предвид, че възможността на обединението да се приспособява към икономическите условия трябва да бъде гарантирана чрез голяма свобода на неговите членове в договорните им отношения и във вътрешната организация на обединението;
като има предвид, че обединението по принцип се различава от фирма или дружество по своята цел, която е единствено улесняване или развитие на икономическата дейност на членовете му, за да могат те да подобрят собствените си постижения; като има предвид, че поради този спомагателен характер дейността на обединението трябва да бъде свързана със стопанската дейност на членовете му, но не и да я замества, доколкото например едно обединение не може самò да практикува професия по отношение на трети лица, като понятието „икономическа дейност“ се тълкува в най-широк смисъл;
като има предвид, че с оглед на целите на настоящия регламент до формата на обединението трябва да се даде широк достъп на физически лица, дружества, фирми и други правни единици; като има предвид, че въпреки всичко настоящият регламент не е пречка за прилагането на юридически правила и/или етични кодекси на национално равнище относно условията на извършване на търговска и професионална дейност;
като има предвид, че настоящият регламент сам по себе си не дава на никое лице право да участва в обединение, дори и ако условията, посочени по-долу, са изпълнени;
като има предвид, че правомощието, предвидено от настоящия регламент за забрана или ограничаване на участието в обединения във връзка с обществените интереси не засяга законодателството на държавите-членки, което регулира извършването на дейността и което може да предвижда други забрани или ограничения или по друг начин да предвижда контрол или надзор върху участието на физическо лице, дружество, фирма или друга правна единица, или подобна категория в обединение;
като има предвид, че за да може обединението да постигне целта си, то трябва да има качеството юридическо лице, като има предвид, че в отношенията с трети лица то ще бъде представлявано от орган, който е юридически отделен от членовете му;
като има предвид, че защитата на третите лица изисква широка публичност; като има предвид, че членовете на обединението отговарят неограничено и солидарно за задълженията на обединението, включително тези, свързани с данъците или общественото осигуряване, без този принцип да засяга свободата да се изключи или ограничи отговорността на един или повече от членовете му за конкретно задължение по силата на нарочен договор между обединението и трето лице;
като има предвид, че въпросите, свързани със статуса или дееспособността на физическите лица и правосубектността на юридическите лица се регулират от националното право;
като има предвид, че основанията за прекратяване на обединението трябва да бъдат конкретни и да препращат към националното право по отношение на ликвидацията и приключването ѝ;
като има предвид, че обединенията се подчиняват на националното законодателство, свързано с неплатежоспособността и спирането на плащанията; като има предвид, че това законодателство може да предвижда други основания за прекратяване на обединенията;
като има предвид, че според настоящия регламент само членовете на обединението се облагат за печалбите или загубите от дейността му; като има предвид, че извън тази норма по подразбиране се прилага националното данъчно законодателство, по-специално относно разпределението на печалбите, данъчните процедури и всички задължения, произтичащи от националното данъчно право;
като има предвид, че към въпросите, които не са регулирани от настоящия регламент, се прилага законодателството на държавите-членки и правото на Общността, например по отношение на:
-
социално и трудово законодателство,
-
право за защита на конкуренцията,
-
право на интелектуалната собственост;
като има предвид, че дейността на обединението се подчинява на разпоредбите на законодателството на държавите-членки относно извършването и надзора върху дейността; като има предвид, че при злоупотреба или заобикаляне на законодателството на държава-членка от страна на обединението или членовете му тази държава-членка може да наложи подходящи санкции;
като има предвид, че държавите-членки са свободни да прилагат или приемат всякакви законови, подзаконови или административни разпоредби, които не противоречат на целите на настоящия регламент;
като има предвид, че настоящият регламент трябва да влезе в сила незабавно и в своята цялост; като има предвид, че въпреки това изпълнението на някои разпоредби трябва да бъде отложено, за да се позволи на държавите-членки първо да създадат нужния механизъм за регистриране на обединения на тяхна територия и оповестяването на данни по някои въпроси, свързани с обединенията; като има предвид, че от началната дата на прилагане на настоящия регламент обединенията могат да действат без териториални ограничения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Европейско обединение по икономически интереси се учредява при условията, по реда и с последиците, определени в настоящия регламент.
Лицата, които възнамеряват да учредят обединение, трябва да сключат договор и да извършат регистрацията, предвидена в член 6.
2. От датата на регистрирането му по член 6 така учреденото обединение има способността от свое име да бъде носител на всякакви права и задължения, да сключва договори или да извършва други правни действия, както и да бъде ищец или ответник в съдебни производства.
3. Държавите-членки определят дали обединенията, вписани в техните регистри в съответствие с член 6, имат качеството юридическо лице.
Член 2
1. Като се спазват разпоредбите на настоящия регламент към учредителния договор на обединението с изключение на въпросите, свързани със статуса или дееспособността на физическите лица и правосубектността на юридическите лица, от една страна, и към вътрешната организация на обединението, от друга страна, се прилага вътрешното право на държавата, в която се намира седалището, посочено в учредителния договор на обединението.
2. Ако една държава се състои от няколко териториални единици, всяка от които има собствени правни норми, които регулират отношенията по параграф 1, всяка териториална единица се смята за държава с оглед определянето на приложимото право по настоящия член.
Член 3
1. Обединението има за цел да улеснява или развива стопанската дейност на членовете си и да подобрява или увеличава резултатите от тази дейност; то няма за цел да извлича печалба за себе си.
Дейността му задължително е свързана със стопанската дейност на неговите членове и може само да я подпомага
2. Следователно обединението не може:
а)
да упражнява пряко или непряко права на управление или надзор върху собствената дейност на членовете си или върху дейността на друго предприятие, по-конкретно по отношение на персонала, финансите и инвестициите;
б)
на каквато и да е основа да притежава пряко или непряко дялове или акции в членуващо предприятие; притежаването на дялове или акции в други предприятия е възможно само доколкото това е нужно за постигане на целите на обединението и ако се извършва за сметка на членовете му;
в)
да има повече от 500 служители;
г)
да бъде използвано от дружество, за да отпуска заеми на директор на дружество или на свързано с него лице, когато отпускането на такива заеми се ограничава или контролира според законодателството на държавите-членки, приложимо към дружествата. Също така, обединението не трябва да се използува за прехвърляне на имущество между дружество и директор или свързано с него лице, освен доколкото това е допустимо според законодателството на държавите-членки, приложимо към дружествата. Отпускането на заем по смисъла на тази разпоредба включва всяка сделка или договореност със сходни последици, а имуществото включва движими вещи и недвижими имоти;
д)
да бъде член на друго европейско обединение по икономически интереси.
Член 4
1. В обединение могат да членуват само следните субекти:
а)
дружества или фирми по смисъла на член 58, втори параграф от Договора и други правни единици, регулирани от публичното или частното право, които са учредени според законодателството на държава-членка и чието седалище и главно управление се намират в Общността; когато според правото на държава-членка едно дружество, фирма или друга правна единица не са длъжни да имат седалище, за това дружество, фирма или друга правна единица е достатъчно главното им управление да се намира в Общността;
б)
физически лица, които извършват всякаква промишлена, търговска, занаятчийска или селскостопанска дейност, упражняват свободна професия или предоставят други услуги в Общността.
2. Обединението трябва да се състои най-малко от:
а)
две дружества, фирми или други правни единици по смисъла на параграф 1, които имат главно управление в различни държави-членки; или
б)
две физически лица по смисъла на параграф 1, които извършват основната си дейност в различни държави-членки; или
в)
дружество, фирма или друго юридическо лице по смисъла на параграф 1 и физическо лице, от които първото има главно управление в една държава-членка, а второто извършва основната си дейност в друга държава-членка.
3. Една държава-членка може да предвиди, че обединенията, вписани в нейните регистри в съответствие с член 6, могат да имат най-много 20 членове. За тази цел държавата може да предвиди, че според нейното законодателство всеки член на правна единица, която е учредена по нейното право и не е регистрирано дружество, се третира като отделен член на обединението.
4. Всяка държава-членка може да забрани или ограничи участието на някои категории физически лица, дружества, фирми или други правни единици в обединения поради причини, свързани със своите обществени интереси.
Член 5
Договорът за учредяване на обединение трябва да съдържа най-малко:
а)
наименование на обединението, преди или след което се поставят думите „Европейско обединение по икономически интереси“ или съкращението „ЕОИИ“, освен ако тези думи или съкращението вече съставляват част от наименованието;
б)
седалище на обединението;
в)
предмет на дейност, заради която е създадено обединението;
г)
име или наименование, фирма, правноорганизационна форма, местопребиваване или седалище, номер и място на регистрация, ако съществуват такива, на всеки член на обединението;
д)
срок на съществуване на обединението, освен ако то се учредява безсрочно.
Член 6
Обединението се регистрира в регистъра по член 39, параграф 1 в държавата, в която ще се намира седалището му.
Член 7
Договорът за учредяване на обединението се представя в регистъра по член 6.
В регистъра се представят и документи и данни за:
а)
всички изменения на учредителния договор на обединението, включително всяка промяна в неговия състав;
б)
откриването и закриването на всяко поделение на обединението;
в)
всяко съдебно решение, с което се установява или обявява недействителността на обединението в съответствие с член 15;
г)
назначаване на управител или управители на обединението, техните имена и всички други идентифициращи данни, изисквани от правото на държавата-членка, в която се води регистърът, дали те могат да действат поотделно или трябва да действат заедно, и прекратяване на мандата на всеки управител;
д)
прехвърляне изцяло или отчасти на участието в обединение от страна на негов член, в съответствие с член 22, параграф 1;
е)
всяко решение на членовете, с което се постановява или установява прекратяване на обединението в съответствие с член 31 или всяко съдебно решение, с което се постановява прекратяване, в съответствие с член 31 или 32;
ж)
назначаване на ликвидатор или ликвидатори на обединението в съответствие с член 35, техните имена и други идентифициращи данни, изисквани от правото на държавата-членка, в която се води регистърът, и прекратяване на мандата на всеки ликвидатор;
з)
приключване на ликвидацията на обединението в съответствие с член 35, параграф 2;
и)
всеки план за преместване на седалището в съответствие с член 14, параграф 1;
й)
всяка клауза, с която новоприет член се освобождава от отговорност за задълженията, възникнали преди приемането му, в съответствие с член 26, параграф 2.
Член 8
В съответствие с член 39, във вестника по член 39, параграф 1 се обнародват следните данни:
а)
данните, които задължително се включват в учредителния договор на обединението съгласно член 5, и промените в тях;
б)
номер, дата и място на регистрацията, както и заличаването ѝ;
в)
документите и данните по член 7, букви от б) до й).
Данните по букви а) и б) се обнародват изцяло. Документите и данните по буква в) могат да бъдат обнародвани изцяло или частично или чрез препратка към вписването им в регистъра в съответствие с приложимото национално законодателство.
Член 9
1. Обединението може да противопостави на трети лица документите и данните, които подлежат на обнародване в съответствие с настоящия регламент, при условията, предвидени в приложимото национално право съгласно член 3, параграфи 5 и 7 от Директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 г. за съгласуване на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втори параграф от Договора за защита на интересите на съдружниците и трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността (4).
2. Ако преди регистрирането на обединението по член 6 от негово име е извършвана дейност, а след регистрирането то не поеме задълженията, произтичащи от тази дейност, физическите лица, дружествата, фирмите или другите правни единици, извършили дейността, отговарят за нея неограничено и солидарно.
Член 10
Всяко поделение на обединението, което се намира в държава-членка, различна от държавата по седалището, се регистрира в тази държава. За целите на регистрацията обединението представя в съответния регистър на тази държава-членка преписи от документите, които се представят в регистъра на държавата-членка по седалището, при нужда придружени с превод според практиката на регистъра, в който се вписва поделението.
Член 11
След обнародването във вестника по член 39, параграф 1, в Официален вестник на Европейските общности се публикува съобщение за учредяването на обединението или приключването на неговата ликвидация, като се посочват номерът, датата и мястото на регистрацията, както и датата, мястото и заглавието на публикацията.
Член 12
Седалището, посочено в учредителния договор на обединението, трябва да се намира в Общността.
Седалището трябва да бъде установено:
а)
там, където се намира главното управление на обединението; или
б)
там, където се намира главното управление на един от членовете на обединението, а при физическо лице - там, където то извършва основната си дейност, при условие че обединението фактически извършва дейност на това място.
Член 13
Седалището на обединението може да бъде премествано в рамките на Общността.
Когато преместването не води до промяна на приложимото право по член 2, решението за извършването му се взема при условията, предвидени в учредителния договор на обединението.
Член 14
1. Ако промяната на седалището води до промяна на приложимото право по член 2, се съставя план за преместването, който се представя и обнародва по реда на членове 7 и 8.
Решение за преместване може да бъде взето след изтичането на двумесечен срок от обнародването на плана. Членовете на обединението вземат това решение единодушно. Преместването влиза в сила на датата, на която обединението е вписано в регистъра по член 6 с новото седалище. Вписването се извършва само след представяне на доказателства, че планът за преместване на седалището е надлежно обнародван.
2. Заличаването на обединението в регистъра по предходното седалище се извършва само след представяне на доказателства, че обединението е вписано в регистъра по новото седалище.
3. Новото седалище на обединението може да се противопоставя на трети лица при условията на член 9, параграф 1 след обнародването на новата регистрация; докато заличаването на обединението по старото седалище не е обнародвано, третите лица могат да продължат да се позовават на старото седалище, освен ако обединението докаже, че те са знаели за новото седалище.
4. Законодателството на една държава-членка може да предвижда, че по отношение на обединенията, регистрирани по член 6 в тази държава-членка, преместването на седалището, което би довело до промяна на приложимото право, не влиза в сила, ако компетентен орган на тази държава-членка възрази в двумесечния срок по параграф 1. Възражението може да се основава само на съображения за обществен интерес. Трябва да съществува възможност за съдебен контрол.
Член 15
1. Ако правото, приложимо към едно обединение в съответствие с член 2, предвижда недействителност на това обединение, тя се установява или обявява със съдебно решение. Ако има възможност недостатъците на обединението да бъдат отстранени, съдът, пред който е заведено делото, трябва да даде срок за отстраняването им.
2. Недействителността на обединението води до неговата ликвидация при условията на член 35.
3. Решението за установяване или обявяване на нищожността на обединението може да се противопостави на трети лица при условията на член 9, параграф 1.
Това решение не засяга действителността на задълженията, поети от или към обединението и възникнали преди собствената му недействителност да може да бъде противопоставена на трети лица в съответствие с предходната алинея.
Член 16
1. Органи на обединението са членовете, които действат колективно, и управителят или управителите.
В учредителния договор на обединението могат да бъдат предвидени и други органи; в този случай в договора се определят и техните правомощия.
2. Членовете на обединението, които действат като орган, могат да вземат всички решения за осъществяване на предмета на дейност на обединението.
Член 17
1. Всеки член има един глас. Учредителният договор на обединението може да предоставя на някои членове повече от един глас, при условие че никой член не притежава мнозинство от гласовете.
2. Единодушно решение на членовете се изисква за:
а)
промяна в предмета на дейност на обединението;
б)
промяна на броя на гласовете, предоставени на всеки член;
в)
промяна на условията за вземане на решения;
г)
продължаване на срока на съществуване на обединението извън предвиденото в учредителния договор;
д)
промяна на приноса на всички или на някои от членовете за финансирането на обединението;
е)
промяна на всяко друго задължение на член, освен ако в учредителния договор на обединението е предвидено друго;
ж)
внасяне на изменения в учредителния договор на обединението, които не са посочени в настоящия параграф, освен ако в договора е предвидено друго.
3. Освен в случаите, когато настоящият регламент предвижда вземане на решение с единодушие, учредителният договор на обединението може да предписва условия за кворум и мнозинство за вземане на решенията или на някои от тях. Решенията се вземат с единодушие, освен ако договорът предвижда друго.
4. По инициатива на управителя или по искане на някой от членовете управителят или управителите трябва да проведат допитване до членовете, така че последните да могат да вземат решение.
Член 18
Всеки член има право да получи информация от управителя или управителите във връзка с дейността на обединението, както и да преглежда книгите и документацията на обединението.
Член 19
1. Обединението се управлява от едно или повече физически лица, назначени с учредителния му договор или по решение на членовете.
Не може да бъде управител на обединението лице, което:
-
според правото, приложимо към това лице, или
-
според вътрешното право на държавата по седалището на обединението, или
-
по силата на съдебно или административно решение, постановено или признато в една държава-членка,
не може да бъде член на административен или управителен орган на дружество, да управлява предприятие или да действува като управител на европейско обединение по икономически интереси.
2. За обединения, регистрирани в нейните регистри в съответствие с член 6, държавата-членка може да предвиди, че управители могат да бъдат юридически лица, при условие че те определят за свои представители едно или повече физически лица, чийто данни се представят според разпоредбите на член 7, буква г).
Ако държава-членка се възползува от тази възможност, тя трябва да предвиди, че представителят или представителите отговарят, както ако сами биха били управители на съответните обединения.
Ограниченията по параграф 1 се прилагат и към тези представители.
3. Учредителният договор на обединението може да предвиди условията за назначаване и освобождаване на управителя или управителите и техните правомощия, а ако не регламентира тези въпроси, те се уреждат с единодушно решение на членовете.
Член 20
1. Обединението се представлява в отношенията си с трети лица само от управителя, а ако има двама или трима управители - от всеки от тях.
Всеки управител задължава обединението в отношенията с трети лица, когато действа от името на обединението, дори и ако действията му не съответстват на предмета на дейност, освен ако обединението докаже, че третото лице е знаело или според обстоятелствата не е могло да не знае, че действието не съответства на предмета на дейност; обнародването на данните по член 5, буква в) самò по себе си не е доказателство за това.
Ограниченията на правомощията на управителя или управителите, които произтичат от учредителния договор на обединението или от решение на членовете, не могат да се противопоставят на трети лица, дори ако са обнародвани.
2. Учредителният договор на обединението може да предвижда, че обединението се задължава валидно само от двама или повече управители, които действат заедно. Тази клауза може да се противопостави на трети лица при условията на член 9, параграф 1, само ако е обнародвана в съответствие с член 8.
Член 21
1. Печалбите от дейността на обединението се смятат за печалби на членовете и се разпределят между тях в съотношението, предвидено в учредителния договор на обединението, а ако там липсва такава разпоредба - поравно.
2. Членовете на обединението са длъжни да допринасят за заплащането на сумата, с която разходите превишават приходите, в съотношенията, предвидени в учредителния договор на обединението, а ако там липсва такава разпоредба - поравно.
Член 22
1. Всеки член на обединението може да прехвърли изцяло или частично участието си в обединението на друг член или на трето лице; прехвърлянето има действие само след единодушното съгласие на останалите членове.
2. Член на обединението може да използува участието си в обединението като обезпечение, само след като останалите членове единодушно са се съгласили с това, освен ако учредителният договор предвижда друго. Лицето, в чиято полза е уредено обезпечението, в нито един момент не може да стане член на обединението само на основание на това обезпечение.
Член 23
Обединението не може да прави публично предлагане на капиталовия пазар.
Член 24
1. Членовете на обединението отговарят неограничено и солидарно за всички негови задължения. Последиците от тази отговорност се определят от националното право.
2. Кредиторите могат да предявят претенциите си срещу член на обединението за изпълнение на задължения по параграф 1 преди приключване на ликвидацията на обединението, само ако първо са поискали плащане от обединението и такова не е било извършено в подходящ срок.
Член 25
В търговската кореспонденция, формулярите и други аналогични документи четливо се посочват:
а)
наименование на обединението, преди или след което се поставят думите „Европейско обединение по икономически интереси“, или съкращението „ЕОИИ“, освен ако тези думи или съкращението вече са включени в наименованието;
б)
местонахождение на регистъра по член 6, в който е вписано обединението, заедно с номера на вписването в регистъра;
в)
адрес по седалището на обединението;
г)
според случая - обстоятелството, че управителите трябва да действат заедно;
д)
според случая - обстоятелството, че обединението се намира в ликвидация в съответствие с член 15, 31, 32 или 36.
Всяко поделение на обединение, регистрирано по член 10, трябва да поставя горните данни и данните за собствената си регистрация върху издадените от него документи по параграф 1.
Член 26
1. Решението за приемане на нови членове се взема единодушно от членовете на обединението.
2. Всеки нов член отговаря в съответствие с член 24 за задълженията на обединението, включително тези, които произтичат от дейността преди приемането му.
Той обаче може да бъде освободен от плащането на задължения, възникнали преди приемането му, чрез клауза в учредителния договор на обединението или в акта за приемането му. Тази клауза може да се противопостави на трети лица при условията на член 9, параграф 1, само ако е обнародвана в съответствие с член 8.
Член 27
1. Член на обединението може да напусне в съответствие с условията, предвидени в учредителния договор, а ако такива липсват - с единодушното съгласие на останалите членове.
Наред с това всеки член на обединението може да напусне при важни причини.
2. Всеки член на обединението може да бъде изключен по причини, посочени в учредителния договор, и във всеки случай, ако допусне грубо неизпълнение на задълженията си или ако причинява или създава заплаха от причиняване на сериозни сътресения в дейността на обединението.
Изключването се извършва само с решение на съда, до който е подадена молба от мнозинството от останалите членове, освен ако учредителният договор на обединението предвижда друго.
Член 28
1. Участието на един член в обединението се прекратява при смърт или ако той вече не отговаря на условията по член 4, параграф 1.
Наред с това една държава-членка може да предвиди в съответствие с националните си разпоредби за ликвидация, прекратяване, неплатежоспособност или спиране на плащанията, че членството в обединението се прекратява в момента, определен от тези разпоредби.
2. При смърт на физическо лице, което е член на обединение, друго лице може да стане член на негово място само при условията, предвидени в учредителния договор, а ако такива липсват - с единодушното съгласие на останалите членове.
Член 29
След като някой от членовете прекрати участието си в обединението, управителят или управителите трябва да уведомят другите членове за това обстоятелство; те са длъжни да предприемат нужните действия в съответствие с членове 7 и 8. Тези действия могат да бъдат предприети и от всяко заинтересовано лице.
Член 30
С изключение на случаите, когато учредителният договор на обединението предвижда друго, и без да се засягат правата, придобити от лице по член 22, параграф 1 ияи член 28, параграф 2, след прекратяване на участието на някого от членовете обединението продължава да съществува за останалите членове според условията, предвидени в учредителния му договор или определени с единодушно решение на оставащите членове.
Член 31
1. Обединението може да бъде прекратено по решение на членовете му, с което се постановява прекратяването. Решението се взема единодушно, освен ако в учредителния договор е предвидено друго.
2. Обединението се прекратява по решение на членовете:
а)
в което се отбелязва изтичането на срока, предвиден в учредителния договор, или съществуването на друга причина за прекратяване, посочена в договора; или
б)
се отбелязва постигането на целите на обединението, респективно невъзможността за по-нататъшното им изпълнение.
Ако в продължение на три месеца след настъпването на някоя от ситуациите, посочени в първата алинея не е взето решение от членовете за прекратяване на обединението, всеки член може да поиска от съда да постанови това прекратяването.
3. Обединението може да бъде прекратено и по решение на членовете му или на оставащия член, когато условията по член 4, параграф 2 вече не са налице.
4. След като обединението бъде прекратено по решение на членовете, управителят или управителите са длъжни да предприемат действията по членове 7 и 8. Тези действия могат да бъдат предприети и от всяко заинтересовано лице.
Член 32
1. При нарушение на членове 3, 12 или член 31, параграф 3, съдът трябва да постанови прекратяване на обединението по молба на всяко заинтересовано лице или компетентен орган, освен ако недостатъците могат да бъдат и са отстранени, преди съдът да е постановил решение по същество.
2. По молба на някого от членовете съдът може да постанови прекратяване на обединението и когато съществуват важни причини за това.
3. Една държава-членка може да предвиди, че по молба на компетентен орган съдът може да постанови прекратяване на обединение, чието седалище се намира в държавата на компетентния орган, ако обединението действува в противоречие с обществения интерес на държавата-членка и ако правото на тази държава предвижда подобна възможност по отношение на регистрираните дружества или други правни единици, уредени от това право.
Член 33
Ако някой от членовете прекрати участието си в обединението поради причина, различна от прехвърляне на правата му в съответствие с член 22, параграф 1, стойността на неговите права и на задълженията му към обединението се определя, като се вземат предвид активите и пасивите на обединението към момента на прекратяване на участието.
Стойността на правата и задълженията на напускащия член не може да се определя предварително.
Член 34
Без да се засяга член 37, параграф 1, всеки член, прекратил участието си в обединение, продължава да отговаря в съответствие с член 24 за задълженията, които произтичат от дейността на обединението преди напускането му.
Член 35
1. При прекратяване на обединението се извършва ликвидация.
2. Ликвидацията на обединението и нейното приключване се регулират от националното право.
3. Обединението запазва правосубектността си по смисъла на член 1, параграф 2, до приключване на ликвидацията.
4. Ликвидаторът или ликвидаторите предприемат нужните действия по членове 7 и 8.
Член 36
Обединението се подчинява на националното законодателство за неплатежоспособността и спирането на плащанията. Откриването на производство срещу обединението на основание неплатежоспособност или спиране на плащанията само по себе си не води до откриване на такова производство срещу членовете му.
Член 37
1. При искове срещу напуснал член във връзка със задължения, които произтичат от дейността на обединението преди напускането, всеки по-дълъг срок, евентуално установен в приложимото национално законодателство, се заменя с давностен срок от пет години след обнародване на съобщение за прекратяването на членството в обединението по член 8.
2. При искове срещу член на обединението във връзка със задължения, които произтичат от дейността на обединението, всеки по-дълъг срок, евентуално установен в приложимото национално законодателство, се заменя с давностен срок от пет години след обнародване на съобщение за приключването на ликвидацията на обединението по член 8.
Член 38
Когато обединението извършва дейност в една държава-членка в противоречие с нейния обществен интерес, неин компетентен орган може да забрани тази дейност. Решението трябва да подлежи на съдебен контрол.
Член 39
1. Държавите-членки задължително определят регистъра или регистрите за извършване на вписването по членове 6 и 10, и установяват правилата за това вписване. Те задължително предписват условията за представяне на документите по членове 7 и 10. Те са длъжни да осигурят обнародването на документите и данните по член 8 в подходящо официално издание на държавата-членка, в която се намира седалището на обединението, и могат да предвидят реда за обнародване на документите и данните по член 8, буква в).
Държавите-членки са длъжни да осигурят и възможност на всяко лице да се запознае с документите по член 7 в регистъра по член 6 или член 10, в зависимост от случая, и да получи пълни или частични преписи от тях, включително и по пощата.
Държавите-членки могат да предвидят заплащане на такси във връзка с действията по предходните алинеи; тези такси не могат да надвишават административните разходи за извършеното действие.
2. Държавите-членки са длъжни да осигурят изпращането на информацията, която подлежи на публикуване в Официален вестник на Европейските общности в съответствие с член 11, на Службата за официални публикации на Европейските общности в едномесечен срок от обнародването ѝ в официалното издание по параграф 1.
3. Държавите-членки задължително предвиждат подходящи мерки при неизпълнение на разпоредбите на членове 7, 8 и 10 относно оповестяването или при нарушение на член 25.
Член 40
Само членовете на обединението подлежат на данъчно облагане за печалбите или загубите от дейността му.
Член 41
1. Държавите-членки са длъжни да предприемат мерките по член 39 не по-късно от 1 юли 1989 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. За информационни цели държавите-членки са длъжни да уведомят Комисията за категориите физически лица, дружества, фирми и други правни единици, на които е забранено да участват в обединения в съответствие с член 4, параграф 4. Комисията уведомява другите държави-членки.
Член 42
1. При приемането на настоящия регламент се създава Комитет за връзка под егидата на Комисията. Неговите функции са:
а)
да улеснява прилагането на настоящия регламент чрез редовни консултации, посветени по-специално на практическите проблеми във връзка с прилагането му, без да се засягат членове 169 и 170 от Договора;
б)
при нужда да дава на Комисията съвети във връзка с допълването или изменянето на настоящия регламент.
2. Комитетът за връзка се състои от представители на държавите-членки и на Комисията. Председателството се осъществява от представител на Комисията. Комисията осигурява административното обслужване.
3. Комитетът за връзка се свиква от председателя по негова инициатива или по искане на един от членовете му.
Член 43
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 юли 1989 г., с изключение на членове 39, 41 и 42, които се прилагат от влизането на регламента в сила.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 1985 година.