Rådets forordning (EF) nr. 92/2002
af 17. januar 2002
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Ved forordning (EF) nr. 1497/2001(2) ("forordningen om midlertidig told") indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen af urinstof, der henhører under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 og har oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine.
(2) I den samme forordning blev det besluttet at afslutte proceduren vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Egypten og Polen.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3) Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af urinstof fra Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine, fremsatte en række interesserede parter skriftlige bemærkninger. De parter, der anmodede herom, fik også mulighed for at blive hørt mundtligt.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse.
(5) Der blev aflagt yderligere kontrolbesøg hos følgende selskaber:
EF-producenter
- Fertiberia, Madrid
- Hydro Agri France, Paris
Brugere i Fællesskabet
- Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse.
(7) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige afgørelser er i påkommende tilfælde blevet ændret i overensstemmelse hermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(8) Eftersom der ikke er fremsat bemærkninger hertil, bekræftes definitionen af den pågældende vare og samme vare i betragtning 9 til 12 i forordningen om midlertidig told.
D. DUMPING
1. Lande med markedsøkonomi
Normal værdi
Anvendelse af artikel 18 i grundforordningen
(9) Den eksporterende producent i Libyen påstod, at betragtning 63 i forordningen om midlertidig told ikke giver en korrekt beskrivelse af selskabets samarbejdsvilje. Det hævdedes, at Kommissionen vidste og stiltiende accepterede, at selskabet af fortrolighedshensyn ikke kunne indgive samlede regnskaber for hele koncernen. Desuden hævdede selskabet, at det ifølge libyske bogføringsregler ikke er nødvendigt at føre offentlige reviderede regnskaber, og at Kommissionen derfor ifølge artikel 2, stk. 5, i grundforordningen ikke skulle have afvist selskabets regnskaber med denne begrundelse.
(10) Med hensyn til graden af samarbejdsvilje har Kommissionen aldrig givet udtryk for, at den accepterede, at selskabet ikke indgav væsentlige regnskabsbilag. Tværtimod har Kommissionen gentagne gange underrettet den eksporterende producent om, at den på grund af den utilstrækkelige samarbejdsvilje eventuelt ville gøre brug af artikel 18 i grundforordningen, herunder anvende de foreliggende faktiske oplysninger. Selskabet holdt imidlertid fast ved sit standpunkt og indgav ikke de væsentlige oplysninger, der var nødvendige for afstemningen af bl.a. hjemmemarkedssalget og produktionsomkostningerne for den pågældende vare. Under disse omstændigheder havde Kommissionen ikke andet valg end at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger, dvs. oplysningerne i klagen, til at fastsætte den normale værdi for det pågældende selskab, jf. artikel 18 i grundforordningen. På denne baggrund var det ikke korrekt af selskabet at antage, at den normale værdi blev fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, fordi der ikke fandtes nogen offentlige reviderede regnskaber.
(11) Dette bekræftes også af, at de indberettede oplysninger blev benyttet, når de kunne efterprøves og afstemmes med selskabets interne regnskaber, navnlig i forbindelse med fastsættelsen af eksportprisen for den libyske eksporterende producent (se betragtning 67 til 72 i forordningen om midlertidig told).
(12) Den samme eksporterende producent hævdede, at selskabets normale værdi burde være blevet fastsat på grundlag af de faktiske salgspriser på hjemmemarkedet eller være blevet beregnet ud fra selskabets egne regnskabsoplysninger i stedet for på grundlag af de oplysninger, som EF-erhvervsgrenen anførte i klagen. Selskabet fremførte, at det i den forbindelse havde indgivet alle de nødvendige beviser og oplysninger vedrørende produktion og salg af urinstof på hjemmemarkedet i Libyen.
(13) Selskabet undlod konsekvent at anføre væsentlige oplysninger i besvarelsen af spørgeskemaet og kunne ikke forklare uoverensstemmelser og modsigelser, der konstateredes ved kontrolbesøget, på trods af, at Kommissionen udtrykkeligt havde påpeget dem i mangelskrivelser og på stedet. Det var derfor ikke muligt at konstatere, om de indberettede tal vedrørende hjemmemarkedssalg og produktionsomkostninger var korrekte og fuldstændige. Derfor bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 64 og 65 i forordningen om midlertidig told med hensyn til indgivelse af beviser og oplysninger vedrørende produktion og salg af urinstof på hjemmemarkedet i Libyen.
(14) Som nævnt i betragtning 66 i forordningen om midlertidig told måtte den normale værdi for den eksporterende producent i Libyen fastsættes på grundlag af oplysningerne i klagen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen, da der ikke forelå andre pålidelige oplysninger.
(15) Den samme eksporterende producent hævdede, at den fortjenstmargen, der var anvendt i klagen til at beregne den normale værdi, under alle omstændigheder var for høj. Til støtte herfor fremførte selskabet, at fortjenstmargenerne traditionelt set er lave i urinstofbranchen.
(16) På grundlag af undersøgelsesresultaterne vedrørende andre samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne procedure, anså Kommissionen det for hensigtsmæssigt at tage den fortjenstmargen, der var anvendt til at beregne den normale værdi for den eksporterende producent i Libyen, op til fornyet overvejelse.
(17) Som nævnt i betragtning 22 i forordningen om midlertidig told blev den normale værdi for de eksporterende producenter, hvis fortjenstmargen ikke kunne fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 6, første afsnit eller litra a) og b), beregnet på grundlag af den gennemsnitlige fortjenstmargen, der konstateredes for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse ved salg af den pågældende vare på hjemmemarkedet, jf. artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen. Da der ikke var nogen gyldig grund til at anvende en anden fortjenstmargen for den libyske eksporterende producent, blev det i mangel af mere relevante oplysninger besluttet at anvende den samme fortjenstmargen for den libyske producent med henblik på at fastsætte den normale værdi i den endelige fase.
Normal værdi baseret på hjemmemarkedssalget
(18) To eksporterende producenter i Rumænien hævdede, at den normale værdi burde fastsættes på månedsbasis på grund af inflationen i Rumænien i undersøgelsesperioden. Denne metode blev anvendt i den foreløbige fase for alle eksporterende producenter i Rumænien.
(19) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold blev denne fremgangsmåde imidlertid taget op til fornyet overvejelse. Det fremgik af undersøgelsen, at inflationens følgevirkninger ikke var tilstrækkelige til at berettige, at der beregnedes månedlige normale værdier. Det er Kommissionens faste praksis at fastsætte gennemsnitlige normale værdier for undersøgelsesperioden, undtagen når der f.eks. er tale om hyperinflation. Dette var imidlertid ikke tilfældet for Rumænien.
(20) Det ansås derfor for passende i den endelige fase at fastsætte den normale værdi for hver eksporterende producent i Rumænien på grundlag af den gennemsnitspris, der var betalt på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
Beregnet normal værdi
(21) EF-erhvervsgrenen hævdede, at det minimumsafkast af investeret kapital, der normalt ville være nødvendigt for at opretholde en levedygtig urinstofbranche på mellemlang og lang sigt, burde have været benyttet til at fastlægge den fortjenstmargen, der anvendtes til at beregne den normale værdi for de eksporterende producenter i Bulgarien, Estland og Litauen. Den fremførte, at fortjenstmargenerne i de ovennævnte lande i almindelighed ikke ville være pålidelige, da de pågældende selskabers regnskabspolitik stadig var under indflydelse fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
(22) Ifølge de beviser og oplysninger, der kom frem i løbet af undersøgelsen, var der ikke noget, der tydede på, at de pågældende selskabers regnskaber ikke var pålidelige og derfor ikke kunne anvendes til at fastlægge fortjenstmargenen. Derfor havde Kommissionen intet andet valg end at fastsætte den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen. Fortjenstmargenerne blev således fastlagt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b) og c), i grundforordningen, dvs. for Litauens vedkommende på grundlag af den fortjeneste, som den pågældende eksporterende producent opnåede ved produktion og salg af varer inden for samme generelle kategori på hjemmemarkedet, og for Bulgariens og Estlands vedkommende på ethvert andet rimeligt grundlag, dvs. på grundlag af den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen, der konstateredes for de andre samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne procedure.
(23) Kommissionen foretog imidlertid en fornyet undersøgelse af den fortjenstmargen, der fastsattes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen, dvs. på grundlag af den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der havde rentabelt hjemmemarkedssalg. Efter afslutningen af proceduren vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Egypten blev de eksporterende producenter fra Egypten udelukket fra beregningen af den gennemsnitlige fortjenstmargen.
(24) På baggrund af den estiske eksporterende producents bemærkninger blev den fortjenstmargen, der anvendtes til at beregne selskabets normale værdi, taget op til fornyet vurdering. En gennemgang af de foreløbige undersøgelsesresultater viste, at den anvendte fortjenstmargen, der var baseret på selskabets salg af andre varer, måtte revideres, da disse varer ikke kunne anses for at tilhøre den samme generelle kategori som den pågældende vare (dvs. gødningsstoffer). Da ingen andre estiske eksportører/producenter af den pågældende vare og/eller af andre varer i den samme generelle kategori, der solgtes af det pågældende estiske selskab, havde tilstrækkeligt salg i normal handel, måtte Kommissionen gøre brug af enhver anden rimelig metode i den endelige fase, jf. artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen. Fortjenstmargenen blev således baseret på den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de andre samarbejdsvillige eksporterende producenter (som det bl.a. var tilfældet for den bulgarske eksporterende producent, jf. betragtning 22).
(25) Den litauiske eksporterende producent hævdede, at SA & G-omkostninger og fortjeneste for ammoniumnitrat ikke burde have været anvendt til at beregne den normale værdi. Selskabet påstod, at urinstof og ammoniumnitrat er forskellige gødningsstoffer, der sælges på forskellige markeder og under forskellige konkurrenceforhold, samt at der er forskelle med hensyn til fremstillingsteknologi, markedsefterspørgsel, salgspriser og omkostninger.
(26) Da der kun er en enkelt urinstofproducent i Litauen, og salget på hjemmemarkedet ikke er repræsentativt, kan der gøres brug af artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen til at fastlægge SA & G-omkostninger og fortjeneste. Desuden er både urinstof og ammoniumnitrat nitrogenholdige gødningsstoffer, og selv om der er visse forskellige i fremstillingsteknologien, tilhører de samme generelle varekategori som krævet i grundforordningen. Endvidere bør det nævnes, at markeds- og konkurrenceforholdene ikke er forskellige (en enkelt producent og importkonkurrence). I lyset af ovenstående blev det besluttet at holde fast ved den foreløbige afgørelse.
Eksportpris
(27) Da ingen af de interesserede parter fremsatte nogen bemærkninger, og der ikke fremkom andre oplysninger, som var i strid med de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes de eksportpriser, der fastsattes foreløbigt for de pågældende eksporterende producenter.
Sammenligning
Håndterings- og lasteomkostninger
(28) Som følge af den libyske eksporterende producents bemærkninger til beregningen af håndterings- og lasteomkostninger ved eksport af den pågældende vare til Fællesskabet gennemgik Kommissionen sine beregninger og fandt en regnefejl, som derefter blev rettet.
2. Lande uden markedsøkonomi
(29) Den eksporterende producent fra Belarus gjorde indsigelse mod, at Kommissionen angiveligt har behandlet selskabet som en ikke-samarbejdsvillig part i proceduren. Selskabet hævdede at have indgivet alle de anmodede oplysninger til Kommissionen og mente, at Kommissionen havde behandlet det som ikke-samarbejdsvilligt for at berøve selskabet dets rettigheder som en samarbejdsvillig part og navnlig muligheden for at afgive tilsagn.
(30) I denne undersøgelse anvendtes bestemmelsen i grundforordningens artikel 18 vedrørende ikke-samarbejdsvillige parter og dermed til dels de "foreliggende faktiske oplysninger", dvs. eksporttal fra Eurostat, fordi selskabet ikke indgav de oplysninger, der var nødvendige for at fastsætte en verificerbar eksportpris.
(31) Det skal imidlertid bemærkes, at i modsætning til, hvad selskabet hævdede, betød den delvise anvendelse af artikel 18 ikke, at det mistede sine rettigheder som interesseret part, navnlig retten til at modtage oplysninger, blive hørt, indgive skriftlige bemærkninger, få adgang til fortrolige optegnelser samt afgive tilsagn.
Markedsøkonomisk status
(32) Som nævnt i betragtning 118 til 130 i forordningen om midlertidig told påstod tre selskaber i Ukraine, at de markedsøkonomiske principper var fremherskende med hensyn til fremstilling og salg af den pågældende samme vare ("markedsøkonomisk status"), jf. artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Det skal erindres, at to af de ukrainske selskaber blev indrømmet markedsøkonomisk status. En ukrainsk eksporterende producent, der blev nægtet markedsøkonomisk status, gjorde indsigelse mod Kommissionens konklusion om den mulige statslige indgriben.
(33) EF-erhvervsgrenen gentog sin påstand om, at der er en betydelig statslig indgriben i de ukrainske selskaber, der fremstiller og sælger nitrogenholdige gødningsstoffer, herunder urinstof, og at der derfor generelt set ikke burde være blevet indrømmet nogen markedsøkonomisk status. Den hævdede, at det ukrainske marked for gødningsstoffer var præget af forarbejdningsaftaler, byttehandelsaftaler og statslig indgriben i energi-, elektricitets- og transportomkostninger, samt at alle disse faktorer var uforenelige med markedsøkonomiske forhold.
(34) Disse argumenter fra de eksporterende producenter og EF-erhvervsgrenen er allerede gennemgået i betragtning 118 til 130 i forordningen om midlertidig told. Det skal imidlertid tilføjes, at forarbejdningsaftaler ikke i sig selv anses for at være en hindring for markedsøkonomisk status, da de ikke nødvendigvis kan betragtes som et typisk kendetegn på statslig indgriben. Der blev taget højde for den statslige indgriben i transportomkostningerne ved at anvende de gældende transportpriser i referencelandet. Der blev ikke fundet beviser for, at energi- og elektricitetsomkostninger blev væsentligt fordrejet af statslig indgriben og ikke i tilstrækkelig grad afspejlede markedsværdien. I forhold til naturgas er energi- og elektricitetsomkostninger desuden ikke en væsentlig produktionsfaktor for urinstof.
Individuel behandling
(35) EF-erhvervsgrenen gjorde indsigelse mod beslutningen om at indrømme individuel behandling for en af de ukrainske eksporterende producenter, da statens aktiepost i selskabet gav mulighed for betydelig statslig indgriben.
(36) Den klagende EF-erhvervsgren fremlagde imidlertid ingen nye oplysninger eller beviser til støtte for påstanden om, at den statslige indgriben ville gøre det muligt at omgå de indførte foranstaltninger, og påstanden måtte således afvises. Derfor bekræftes undersøgelsesresultaterne fra forordningen om midlertidig told (betragtning 132).
Salg under forarbejdningsaftaler
(37) Som beskrevet i betragtning 133 til 135 i forordningen om midlertidig told havde tre ukrainske selskaber indgået forarbejdningsaftaler. I henhold til ukrainsk lovgivning forbliver leverandøren af råmaterialerne ejer af den færdige vare, og ejendomsretten overgår ikke til det selskab, der forarbejder råmaterialerne.
(38) Det fremgik af undersøgelsen, at et af de selskaber, der blev indrømmet markedsøkonomisk status, ikke i egen ret kunne anses for en eksporterende producent af den pågældende vare. Dette selskab havde i lang tid været forretningsmæssigt forbundet med et andet selskab i et tredjeland. Denne forbindelse betød, at det sidstnævnte selskab stort set var den eneste leverandør (og ejer gennem hele produktionsprocessen) af det vigtigste råmateriale, som var omfattet af en forarbejdningsaftale. Dette selskab deltog også aktivt i eksportsalget af den pågældende vare. Der var således tydelige tegn på, at forholdet mellem disse to selskaber var mere end et sædvanligt forhold mellem køber og sælger.
(39) Da den forretningsmæssigt forbundne gasleverandør ikke udviste samarbejdsvilje, var det ikke muligt at fastlægge, og slet ikke at efterprøve, de fulde fremstillingsomkostninger og den pris, der var betalt eller skulle betales ved eksportsalg. Det bør også bemærkes, at selv om der forelå visse oplysninger om eksportpriserne ved salg til den første uafhængige køber, kunne de ikke efterprøves og dermed ikke anvendes til at fastlægge dumpingmargenen. Uden samarbejde fra den forretningsmæssigt forbundne leverandør (og retmæssige ejer af både det vigtigste råmateriale og den færdige vare) kunne hverken den normale værdi eller eksportprisen for det pågældende ukrainske selskab fastslås med sikkerhed. Derfor kunne der ikke fastsættes en individuel dumpingmargen for dette selskab.
(40) Hele eksportsalget for et andet ukrainsk selskab, der hverken blev indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling, fandt sted under forarbejdningsaftaler. Da dets gasleverandør ikke udviste samarbejdsvilje, og eksportpriserne ved salg til den første uafhængige køber ikke kunne efterprøves, blev priserne på disse transaktioner fastsat som beskrevet i betragtning 66 med henblik på at vurdere den landsdækkende dumpingmargen.
(41) Endelig havde et tredje selskab foretaget en del af sit hjemmemarkeds- og eksportsalg på grundlag af forarbejdningsaftaler. Heller ikke i dette tilfælde havde Kommissionen andet valg end at se bort fra det salg, der fandt sted under sådanne forarbejdningsaftaler, da selskabets leverandører ikke udviste samarbejdsvilje, og priserne ved salg til den første uafhængige køber ikke kunne efterprøves. Alt andet salg på hjemmemarkedet var stadig repræsentativt, som fastlagt i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told.
(42) To andre ukrainske selskaber, hvis salg også fandt sted på grundlag af forarbejdningsaftaler, og hvis gasleverandører også nægtede at samarbejde, hævdede ikke desto mindre, at de indgivne salgsoplysninger var korrekte og pålidelige, og at de havde fremlagt tilstrækkelige beviser til, at disse transaktioner kunne tages med i betragtning ved fastsættelse af den normale værdi eller eksportprisen.
(43) Under kontrolbesøget konstateredes det, at hverken de fakturerede priser eller betalingerne for urinstof var opført i disse selskabers regnskaber. Da gasleverandørerne, i hvis regnskaber disse oplysninger normalt burde være opført, ikke samarbejdede, og der ikke forelå nogen beviser for, at disse transaktioner rent faktisk var blevet betalt, kunne oplysningerne ikke efterprøves og derfor ikke godtages.
Normal værdi
i) Referenceland
(44) Tre ukrainske eksporterende producenter hævdede, at deres normale værdi ikke skulle have været baseret på priserne og omkostningerne på hjemmemarkedet i et referenceland, men på hjemmemarkedssalget for en ukrainsk eksporterende producent, der var indrømmet markedsøkonomisk status.
(45) Det er Kommissionens faste praksis, jf. artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen, kun at fastsætte den normale værdi på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 1 til 6, for producenter, der kan bevise, at de driver virksomhed under markedsøkonomiske vilkår. For alle andre producenter i det samme land fastsættes den normale værdi på grundlag af artikel 2, stk. 7, litra a), dvs. på grundlag af prisen eller en beregnet værdi i et tredjeland med markedsøkonomi, eller på ethvert andet rimeligt grundlag, som fastsat i artikel 2, stk. 7, litra a). Der er derfor ingen grund til at ændre de foreløbige undersøgelsesresultater i denne forbindelse.
(46) Den belarussiske eksporterende producent, tre ukrainske eksporterende producenter, regeringerne i Belarus og Ukraine samt en importørsammenslutning gjorde indsigelse mod valget af USA som referenceland og hævdede, at Litauen var et bedre egnet tredjeland med markedsøkonomi.
(47) Disse parter påstod, at USA ikke var et egnet valg på grund af de høje gasomkostninger (hvilket ville føre til fordrejede urinstofpriser), forskellen i det økonomiske udviklingsniveau i forhold til Belarus og Ukraine og forskelle i markedsstørrelse. Et andet argument for ikke at anvende USA som et tredjeland med markedsøkonomi var, at kun en enkelt producent i USA udviste samarbejdsvilje. Det hævdedes endvidere, at Litauen var det mest egnede referenceland. Mængden af urinstof, der fremstilles i Litauen, hævdedes at være repræsentativt i forhold til mængden af urinstof, der udførtes fra Ukraine og Belarus til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Det blev desuden påstået, at Litauen havde et åbent og konkurrencepræget marked uden importtold samt en tilsvarende adgang til naturgas og en tilsvarende produktionsproces som i Belarus og Ukraine. Parterne mente heller ikke, at det var relevant, at der kun var en urinstofproducent i Litauen, da Litauen og andre lande med kun en enkelt producent af den pågældende vare allerede er blevet anvendt i tidligere undersøgelser vedrørende varer, der tilhører samme varekategori.
(48) Kommissionen gennemgik alle disse argumenter og drog følgende konklusioner:
(49) På det amerikanske marked er der mere end ti producenter af urinstof sammenlignet med mindst fem producenter i Ukraine, mens der kun er en enkelt producent i Litauen. Selv om USA har indført antidumpingtold på importen af urinstof fra landene i det tidligere Sovjetunionen, er der en betydelig import af urinstof (over 1 mio. tons) fra en række andre tredjelande. Yderligere undersøgelser viste, at der ikke er nogen importtold på importen af urinstof i Litauen, men denne import er imidlertid meget lille. USA har et stort marked for urinstof (over 10 mio. tons om året), mens der stort set ikke eksisterer noget marked for urinstof i Litauen. Salget af urinstof på det litauiske marked var således minimalt i undersøgelsesperioden og fandt ifølge oplysninger fra den litauiske producent ikke sted i normal handel. Det konkluderedes derfor, at det amerikanske marked for urinstof er stærkt konkurrencepræget i modsætning til det litauiske marked. Endelig er hjemmemarkedssalget i USA, i modsætning til i Litauen, repræsentativt i forhold til eksporten fra Belarus og Ukraine til Fællesskabet.
(50) Ovennævnte konklusioner bliver ikke ugyldige af, at der kun var en enkelt amerikansk producent, der samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse. Denne producents priser, som blev anvendt til at fastsætte den normale værdi, er rent faktisk betinget af ovennævnte konkurrenceforhold. Salgsmængderne for denne producent alene var endda repræsentative i forhold til den samlede mængde, der eksporteredes fra Belarus og Ukraine til Fællesskabet.
(51) For at afgøre om adgangen til naturgas, som er det vigtigste råmateriale i produktionen af urinstof, var den samme, undersøgte Kommissionen urinstofproducenternes forsyningskilder. Det bekræftedes, at den amerikanske producent fik leveret naturgas fra mere end en leverandør, som det var tilfældet i Ukraine, mens den litauiske producent kun havde en enkelt leverandør og ingen andre mulige leverandører. Desuden er USA, ligesom Ukraine, både producent og importør af naturgas, mens Litauen ikke selv har nogen naturgasressourcer.
(52) Kommissionen sammenlignede også produktionsprocessen i USA, Belarus og Ukraine og konkluderede, at den teknologi, som den amerikanske producent anvendte, var mindst lige så effektiv som den, der anvendtes af producenterne i Belarus og Ukraine.
(53) Det hævdedes også, at Litauen burde anvendes som referenceland, da det var omfattet af den samme undersøgelse.
(54) Det er rigtigt, at et tredjeland med markedsøkonomi, som er omfattet af den samme undersøgelse, anvendes, når det er relevant, jf. artikel 2, stk. 7, i grundforordningen, men af de årsager, der er nævnt ovenfor i betragtning 49 til 51, kunne Litauen ikke anses for et egnet referenceland i denne undersøgelse.
(55) Som nævnt i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told blev der foretaget en justering af de høje naturgasomkostninger i USA i undersøgelsesperioden. De høje naturgasomkostninger skyldtes en særlig markedssituation i USA i undersøgelsesperioden. Denne justering bragte gasomkostningerne ned på et niveau, der kunne sammenlignes med niveauet for de andre selskaber, der samarbejdede i forbindelse med denne procedure.
(56) EF-erhvervsgrenen støttede valget af USA som referenceland. Den hævdede imidlertid, at der kun var tale om mindre stigninger i gaspriserne i USA, og at der derfor ikke burde have været foretaget nogen justering i denne forbindelse. Det er korrekt, at den største stigning i gaspriserne først fandt sted i anden halvdel af 2000, dvs. efter undersøgelsesperioden, men det konstateredes imidlertid, at naturgasomkostningerne allerede i anden halvdel af undersøgelsesperioden var steget usædvanlig meget. Justeringen blev derfor anset for berettiget.
(57) På denne baggrund konkluderes det, at USA er et egnet referenceland med markedsøkonomi, og at det blev valgt på et rimeligt grundlag. En normal værdi baseret på det hjemmemarkedssalg i USA, der fandt sted i normal handel, og som omfatter en rimelig fortjenstmargen,opfylder derfor fuldt ud kravene i artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen.
ii) Normal værdi for selskaber, der er indrømmet markedsøkonomisk status
(58) Det ukrainske selskab, hvis salg næsten udelukkende fandt sted på grundlag af forarbejdningsaftaler, hævdede, at dets hjemmemarkedssalg burde lægges til grund for fastsættelsen af dets normale værdi. Selskabet foreslog, at Kommissionen alternativt gjorde brug af den normale værdi for en ukrainsk eksporterende producent, der var indrømmet markedsøkonomisk status, eller beregnede den normale værdi på grundlag af selskabets egne oplysninger.
(59) Som følge af det manglende samarbejde fra den forretningsmæssigt forbundne gasleverandør konkluderedes det, at dette ukrainske selskab ikke i egen ret kunne anses for en eksporterende producent af urinstof (jf. betragtning 38 og 39). Derfor blev der ikke fastsat nogen normal værdi.
(60) Som anført i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told undersøgte Kommissionen endvidere, om det var nødvendigt at justere andre omkostningsfaktorer, som f.eks. afskrivninger foretaget af den ukrainske eksporterende producent, for hvem den normale værdi var baseret på egne oplysninger.
(61) En sammenligning viste, at der var visse forskelle mellem de afskrivningsomkostninger, der var indregnet i produktionsomkostningerne for de forskellige produktionsanlæg, som tilhørte den samarbejdsvillige producent i referencelandet, og de afskrivninger, som den ukrainske producent havde foretaget. Disse forskelle kan imidlertid skyldes en lang række faktorer og var under alle omstændigheder ikke så store, at det var nødvendigt at justere den ukrainske producents omkostninger. Desuden var den normale værdi for denne ukrainske producent baseret på hjemmemarkedssalget, og de eventuelle følgevirkninger af enhver omkostningsændring ville derfor kun have været ubetydelige. Der blev derfor ikke foretaget nogen justeringer.
Eksportpris
(62) To selskaber i Ukraine, hvis eksportsalg fandt sted på grundlag af forarbejdningsaftaler, og som derfor ikke indgik i dumpingberegningerne, fremførte, at deres eksportpris burde beregnes på grundlag af det forarbejdningsgebyr, som deres eksportkunder betalte, og de gasomkostninger, som de selv eller en anden eksporterende producent i Ukraine betalte, samt en rimelig fortjeneste.
(63) For et af selskaberne konkluderedes det som følge af det manglende samarbejde fra den forretningsmæssigt forbundne gasleverandør, at priserne på dets eksportsalg ikke kunne efterprøves, og at selskabet ikke i sig selv kunne anses for en eksporterende producent af urinstof (jf. betragtning 38 og 39). Derfor blev der ikke fastsat nogen individuel dumpingmargen for dette selskab.
(64) Med hensyn til det andet selskab er den foreslåede metode ikke i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen. Formålet med denne artikel er ikke at give alternative metoder til at fastsætte eksportpriserne i tilfælde af manglende samarbejde, men derimod at tage højde for den indflydelse, som en importør i Fællesskabet, der er forretningsmæssigt forbundet eller knyttet til den eksporterende producent, har på eksportsalget. Den metode, der foreslås af de ukrainske selskaber, er i modsætning til grundforordningens artikel 2, stk. 9, ikke baseret på en salgspris til en uafhængig part. Den tager i stedet udgangspunkt i en produktionsomkostning, hvilket er en metode, der anvendes til at beregne normale værdier og ikke eksportpriser. Påstanden afvistes derfor.
(65) Et tredje ukrainsk selskab, hvis eksportsalg også udelukkende fandt sted på grundlag af forarbejdningsaftaler, hævdede, at den gennemsnitlige eksportpris for andre ukrainske eksporterende producenter burde have været anvendt i stedet for de laveste eksportpriser.
(66) Der var imidlertid ikke nogen grund til at antage, at den gennemsnitlige eksportpris for andre ukrainske eksporterende producenter var mere korrekt. I tilfælde af manglende samarbejdsvilje er det Kommissionens praksis at gøre brug af den vejede gennemsnitlige eksportpris for de transaktioner, der finder sted til de laveste eksportpriser, og som samtidig udgør en betydelig del af de eksportmængder, hvis priser kan efterprøves.
Sammenligning
(67) To ukrainske selskaber og et belarussisk selskab anmodede Kommissionen om at give dem visse grundlæggende oplysninger, så de kunne gøre krav på naturlige sammenligningsfordele.
(68) Da kun et enkelt amerikansk selskab samarbejdede i forbindelse med proceduren, var det ikke muligt at videregive oplysninger om selskabets produktion og salg uden at bryde reglerne om fortrolighed. Andre grundlæggende oplysninger (geografisk beliggenhed, adgang til råmaterialer osv.) er offentligt tilgængelige. Kommissionen har gennemgået de tilgængelige oplysninger og har på eget initiativ foretaget de nødvendige justeringer. Som nævnt var naturgasomkostningerne i USA i undersøgelsesperioden usædvanlig høje, og derfor blev det samarbejdsvillige amerikanske selskabs gasomkostninger justeret, så de kom ned på et niveau, der kunne sammenlignes med niveauet for de andre samarbejdsvillige selskaber.
(69) Tre ukrainske selskaber og det belarussiske selskab gjorde indsigelse mod, at Kommissionen foretog en justering af eksportprisen for indenlandsk transport på grundlag af jernbanetarifferne i referencelandet. De fremførte, at de ukrainske eller de litauiske tariffer burde anvendes.
(70) Jernbanetarifferne i Ukraine og Belarus, hvor de markedsøkonomiske principper endnu ikke er fremherskende, fastsættes af staten og kan derfor ikke anses for at afspejle de normale markedspriser. Det har længe været Kommissionens praksis at basere justeringer for denne type af indenlandsk transport i lande, der er omfattet af grundforordningens artikel 2, stk. 7, på efterprøvede oplysninger fra referencelandet, når sådanne foreligger. Da nogle af de pågældende ukrainske selskaber blev indrømmet markedsøkonomisk status, blev det også udtrykkeligt nævnt, at visse omkostningsfaktorer kunne blive justeret for at tilnærme dem til den normale markedsværdi. Der er derfor ingen grund til at ændre de foreløbige undersøgelsesresultater.
(71) Det blev også hævdet, at der burde anvendes lavere tariffer, da de ukrainske eksporterende producenter anvendte deres egne togvogne til at forsende store varemængder og også stod for returnering af de tomme vogne.
(72) Det fremgik af oplysninger fra producenten i referencelandet, at det var berettiget at foretage en justering for brug af egne vogne. Beregningerne ændredes derfor i overensstemmelse hermed.
(73) De ukrainske og belarussiske selskaber hævdede, at justeringen for fysiske forskelle mellem urinstof i granulatform, der sælges på hjemmemarkedet i referencelandet, og urinstof i pilleform, der eksporteres af disse lande, burde have været baseret på prisforskelle på fællesskabsmarkedet.
(74) Da formålet er at fastsætte en normal værdi for urinstof i pilleform på referencelandets marked, må justeringen imidlertid baseres på en prisforskel på dette marked. Justeringen blev derfor baseret på prisforskelle på det amerikanske marked. Det ville ikke være hensigtsmæssigt at anvende fællesskabsmarkedet, da prisforskellen på dette marked højst sandsynligt ville være påvirket af dumpingimporten. Denne påstand blev derfor afvist.
(75) To ukrainske selskaber og selskabet i Belarus anmodede også om en justering for forskelle i handelsled, da de angiveligt kun solgte til forhandlere.
(76) De eksporterende producenter i Ukraine og Belarus eksporterede den pågældende vare til forhandlere. Den samarbejdsvillige producent i referencelandet solgte også varen til forhandlere. Producentens hjemmemarkedssalg i referencelandet fandt delvis sted til blandingsproducenter. En nøje gennemgang af funktioner og priser viste, at det ikke var berettiget at imødekomme påstanden.
3. Dumpingmargen for undersøgte selskaber
Anvendelse af artikel 18 i grundforordningen
(77) Efter indførelsen af midlertidig told undersøgte Kommissionen yderligere, om de fragtomkostninger, som den litauiske eksporterende producent havde indberettet, men som importørerne havde betalt, var korrekte. Det konstateredes, at disse omkostninger var sat for højt, efter at have sammenlignet dem med oplysninger fra importører og offentligt tilgængelige priser for de samme ruter. Fragtomkostningerne er blevet revideret i overensstemmelse hermed, og der er gjort brug af de reelle omkostninger.
(78) På baggrund af den estiske eksporterende producents bemærkninger om, at den justering af cif-værdien for det ikke-indberettede salg, der anvendtes til at fastlægge dumpingmargenen for dette salg i den foreløbige fase, var urimelig, undersøgte Kommissionen sagen nærmere og besluttede at revidere den anvendte metode. Den justering, der blev foretaget i den foreløbige fase, er trukket tilbage. Da selskabet ikke havde indgivet nogen pålidelige oplysninger, besluttede Kommissionen imidlertid at basere sine undersøgelsesresultater på oplysninger fra Eurostat, som er de mest pålidelige oplysninger, der foreligger.
(79) Kommissionen foretog en foreløbig justering af den cif-værdi for den belarussiske eksporterende producent, der anvendtes til at beregne dumpingmargenen. Da denne justering var forkert, er den blevet trukket tilbage.
Dumpingmargener
(80) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de endelige dumpingmargener følgende:
Belarus
TABELPOSITION
Bulgarien
TABELPOSITION
Kroatien
TABELPOSITION
Estland
TABELPOSITION
Libyen
TABELPOSITION
Litauen
TABELPOSITION
Rumænien
TABELPOSITION
Ukraine
TABELPOSITION
E. SKADE
1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet
(81) En række interesserede parter gentog deres krav om, at de EF-producenter, som købte og importerede urinstof fra de lande, der er omfattet af denne procedure, skulle holdes uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen.
(82) Som nævnt i betragtning 156 i forordningen om midlertidig told var disse køb overvejende af beskedent omfang og tog sigte på at dække den utilstrækkelige produktion som følge af vedligeholdelsesarbejde. Det ene selskab, der foretog større køb, svarende til ca. 20 % af dets egenproduktionen i undersøgelsesperioden, gjorde det for at supplere sit vareudvalg. Undersøgelsen viste, at dette selskab hovedsagelig er producent og ikke importør af urinstof, og der er således ingen gyldige grunde til at holde det uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen. Dette ville under alle omstændigheder hverken have haft nogen væsentlig indflydelse på undersøgelsesresultaterne eller på størrelsen af den indførte told.
(83) Undersøgelsesresultaterne i betragtning 157 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
2. Forbruget i Fællesskabet
(84) I mangel af nye oplysninger bekræftes undersøgelsesresultaterne vedrørende forbruget i Fællesskabet i betragtning 158 og 159 i forordningen om midlertidig told.
3. Importen fra de pågældende lande
Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(85) Det hævdedes, at importen af urinstof med oprindelse i Rumænien ikke skulle kumuleres med importen fra de andre lande, der er omfattet af proceduren. Påstanden var begrundet med, at importmængderne og markedsandelene udviklede sig forskelligt i den betragtede periode.
(86) I betragtning 162 i forordningen om midlertidig told blev det fastslået, at:
- importen fra alle de pågældende lande var betydelig og lå et godt stykke over de tærskler, der er fastlagt i artikel 5, stk. 7, i grundforordningen
- de konstaterede dumpingmargener alle var over de minimis, og at alle de eksporterende producenter underbød EF-erhvervsgrenens salgspriser
- priserne på både importeret og EF-produceret urinstof faldt betydeligt i den betragtede periode.
(87) Mængden af urinstof, der importeredes fra Rumænien, fulgte udviklingen i priserne på urinstof på fællesskabsmarkedet, dvs. at der var en vis forbindelse mellem priserne på og mængden af importen fra Rumænien i den betragtede periode. I 1999, hvor priserne var lavest, var der næsten ingen import fra Rumænien. Dette viser, at der er prisgennemsigtighed på Fællesskabets urinstofmarked. Det viser også, at de rumænske eksportører trækker sig tilbage fra et marked, når priserne kommer for langt ned. Det delvise genopsving i priserne mellem 1999 og undersøgelsesperioden (betragtning 164 i forordningen om midlertidig told) betød imidlertid, at den rumænske import steg betydeligt og nåede op på en markedsandel på 2,3 % i undersøgelsesperioden. Rumænien var den fjerdestørste eksportør til Fællesskabet blandt de pågældende lande i undersøgelsesperioden.
(88) Denne importudvikling gjaldt ikke kun for Rumænien. Importen fra en række af de pågældende lande fulgte også et bemærkelsesværdigt ens mønster med faldende import mellem 1996 og 1999 og derefter en stærk tilbagevenden til fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden. Dette skal ses på baggrund af, at den samlede importmængde fra de pågældende lande steg hvert år i den betragtede periode. Det eneste, der ændrede sig, var fordelingen af denne import mellem de pågældende lande og priserne herpå. Dette er endnu et bevis på konkurrence mellem de importerede varer og er ikke en grund til ikke at kumulere importen fra Rumænien eller nogen af de andre pågældende lande.
(89) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at kriterierne i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen er opfyldt. Derfor bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 162 i forordningen om midlertidig told.
Importens mængde, markedsandel og priser
(90) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater om mængden og priserne på importen fra de pågældende lande.
Underbud
(91) I den foreløbige fase blev underbuddet beregnet ved at sammenligne eksportørernes priser, Fællesskabets grænse, ab kaj, leveret fortoldet (DEQ), med EF-producenternes kontrollerede priser ab fabrik. Sammenligningen skete henholdsvis mellem varer i pilleform, varer i granulatform, varer i løs vægt og varer i sække.
(92) Flere parter, herunder en række af de eksporterende producenter, hævdede, at de priser for EF-producenterne, der anvendtes til at beregne underbuddet, burde være den vejede gennemsnitlige pris for EF-erhvervsgrenen og ikke priserne for de individuelle producenter. Det hævdedes, at sidstnævnte metode kunstigt øger margenen gennem nulsatsning for EF-producenterne.
(93) For det første skal det bemærkes, at underbuds- og prissammenligningen er en skadesindikator, som ifølge artikel 3, stk. 3, i grundforordningen tager sigte på at undersøge, "om dumpingvarerne udbydes til en væsentlig lavere pris end prisen på samme vare fremstillet af erhvervsgrenen i Fællesskabet, eller om priserne som følge af en sådan indførsel er blevet trykket betydeligt".
(94) Det er sandt, at det ikke var hele importen fra de pågældende lande, der underbød priserne for de forskellige EF-producenter. En betydelig del af eksportsalget fandt imidlertid sted til priser, der lå under EF-erhvervsgrenens. Det skal også bemærkes, at urinstofmarkedet i Fællesskabet både er meget gennemsigtigt og følsomt over for prisændringer.
(95) Efter en yderligere undersøgelse konstateredes det for de pågældende lande, at andelen af importen pr. selskab, der underbød EF-erhvervsgrenens priser, var på mellem 0 % og 56 %, med et samlet gennemsnit for hele importen på 46 %. Underbuddet nåede helt op på 17 %. Nulsatsning blev ikke anvendt for denne sammenligning. På grund af problemer med samarbejdet fra den eksporterende producent i Belarus (betragtning 113 i forordningen om midlertidig told) og Estland (betragtning 58 i forordningen om midlertidig told) var det ikke muligt at foretage denne prissammenligning for disse selskaber. Der er imidlertid ingen grund til at antage, at resultaterne ville have været anderledes for deres vedkommende.
(96) Det skal endvidere bemærkes, at EF-erhvervsgrenen var tabsgivende i undersøgelsesperioden (betragtning 175 i forordningen om midlertidig told), dvs. at EF-erhvervsgrenens priser var trykket. Selv for det ene selskab, der ikke underbød EF-erhvervsgrenens priser, konstateredes et målprisunderbud.
(97) Det konstateres derfor endeligt, at der både forekom et betydeligt prisunderbud fra de eksporterende producenter i de pågældende lande og et pristryk på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden.
(98) Der blev fremsat en række påstande vedrørende beregningen af skadestærsklen. Disse påstande gennemgås i betragtning 114 til 116 og 121 til 123. Det bekræftes imidlertid, at når der blev indrømmet justeringer, blev disse også taget i betragtning med henblik på at beregne underbuddet.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(99) Efter en yderligere kontrol af to EF-producenter ændredes nogle af skadesindikatorerne i absolutte tal. Disse ændringer var imidlertid hverken tilstrækkelige til at påvirke udviklingen i skadesindikatorerne nævneværdigt i den betragtede periode eller til at ændre de foreløbige konklusioner. På baggrund af ovenstående bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(100) Flere interesserede parter gentog deres påstand om, at den skade, der var påført EF-erhvervsgrenen, ikke skyldtes dumpingimporten, men snarere overforsyningen af urinstof på verdensmarkedet. Denne påstand er knyttet til nogle af parternes påstand om, at den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, skete som følge af faldet i dens eksportsalg, hvilket påvirkede dens salg på fællesskabsmarkedet.
(101) I denne forbindelse bør det bemærkes, at vurderingen af EF-erhvervsgrenens situation var baseret på oplysninger om salget af den pågældende vare på fællesskabsmarkedet. Derfor er de eventuelle negative følgevirkninger af det mindskede eksportsalg ikke medtaget i ovennævnte skadesanalyse.
(102) Desuden faldt EF-erhvervsgrenens eksportsalg med 337000 tons i den betragtede periode, mens dens salg på fællesskabsmarkedet steg med 172000 tons. I den vanskelige eksportsituation var EF-erhvervsgrenen således i stand til at omlægge halvdelen af det mistede eksportsalg til fællesskabsmarkedet.
(103) Samtidig steg forbruget i Fællesskabet med 1,25 mio. tons, den billige dumpingimport steg med 867000 tons (betragtning 163 i forordningen om midlertidig told), og EF-erhvervsgrenen mistede 10,3 % af fællesskabsmarkedet (betragtning 173 i forordningen om midlertidig told). EF-erhvervsgrenens manglende evne til at drage fordel af det voksende hjemmemarkedssalg, da eksportsalget faldt, er ikke årsagen til skaden, men snarere et bevis på den skade, der forårsagedes af dumpingimporten.
(104) Overforsyningen og det tabte eksportsalg kunne således kun påvirke EF-erhvervsgrenen (i form af et begrænset tab af stordriftsfordele), fordi dumpingimporten forhindrede den i at drage fuld fordel af det voksende marked i Fællesskabet. Derfor konkluderes det, at hverken følgevirkningerne af EF-erhvervsgrenens faldende eksportsalg eller den påståede overforsyning var tilstrækkelige til at bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. Konklusionerne i betragtning 197 og 198 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Importører/forhandlere
(105) Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger fra de samarbejdsvillige importører efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told. En importørsammenslutning fastholdt imidlertid, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger ikke var i urinstofimportørernes interesse, og at en blomstrende landbrugssektor var vigtig for dem.
(106) Som anført i betragtning 206 i forordningen om midlertidig told vil der stadig være behov for at importere urinstof. Selv hvis tolden overvæltes helt på næste led, vil det i værste fald kun medføre en stigning på 0,6 % i landbrugernes omkostninger. Selv om en sådan stigning kan føre til, at landbrugerne ændrer deres indkøb af urinstof, er det ikke en tilstrækkelig grund til at stille spørgsmålstegn ved konklusionerne i betragtning 206 i forordningen om midlertidig told.
2. Brugere
Landbrugere
(107) Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger fra landbrugsorganisationerne i Det Forenede Kongerige, Italien, Spanien og Østrig efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told. Ingen af parterne gjorde indsigelse mod den foreløbige konklusion om, at tolden i værste fald ville føre til en stigning på 0,6 % i landbrugernes omkostninger. De protesterede imidlertid imod indførelsen af foranstaltninger og konklusionen om, at prisstigningerne ikke ville blive overvæltet helt på næste led.
(108) Efter et kontrolbesøg hos et landbrugskooperativ bekræftedes konklusionen om de foreslåede foranstaltningers følgevirkninger for omkostningerne. Konklusionen om, at foranstaltningernes virkninger ikke vil blive overvæltet helt på næste led, er baseret på erfaringer fra en lang række antidumpingprocedurer. Der er ikke nogen beviser for, at dette ikke vil være tilfældet i denne procedure.
(109) Selv om det bekræftes, at landbrugerne er i en vanskelig situation, kan det ikke konkluderes, at tolden vil få sådanne virkninger, at det ikke vil være i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger.
Industrielle brugere
(110) Der blev ikke modtaget skriftlige bemærkninger direkte fra nogen af de samarbejdsvillige industrielle brugere af urinstof. Dette tyder på, at foranstaltningerne ikke vil få særligt store virkninger for disse brugere.
(111) En industriel bruger, der også importerer og sælger urinstof, indgav bemærkninger via en importørsammenslutning. Dette selskab anførte, at indførelsen af foranstaltninger vil kunne tvinge det til at lukke sit produktionsanlæg med deraf følgende tab af op til 380 arbejdspladser. Denne påstand afvises imidlertid, da den ikke blev fremført direkte af selskabet, og der ikke er fremlagt nogen dokumentation herfor.
3. Konklusion om Fællesskabets interesser
(112) I mangel af nye oplysninger om Fællesskabets interesser bekræftes konklusionerne i betragtning 219 i forordningen om midlertidig told.
H. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(113) I den foreløbige fase blev målprisunderbuddet beregnet ved at sammenligne eksportørernes priser, Fællesskabets grænse, ab kaj, leveret fortoldet (DEQ), med EF-producenternes kontrollerede målpriser ab fabrik. Priserne er sammenlignet for hvert selskab, henholdsvis for varer i pilleform, varer i granulatform, varer i løs vægt og varer i sække.
(114) Mange eksporterende producenter påstod, at den justering, der var foretaget for losningsomkostninger for at beregne eksportørernes priser, var utilstrækkelig. Det hævdedes også, at der burde medtages en margen for importører (navnlig forhandlere) på linje med andre nyligt afgjorte sager vedrørende gødningsstoffer.
(115) Kommissionen har modtaget yderligere dokumentation for de faktiske losningsomkostninger fra en række forskellige kilder, bl.a. de eksporterende producenter, EF-erhvervsgrenen og uafhængige importører. Losningsomkostningerne er blevet justeret på grundlag af disse oplysninger.
(116) Anmodningen om en justering for importørernes margen blev behandlet ud fra omstændighederne i denne særlige undersøgelse. Det konstateredes, at eksporterende producenter solgte urinstof på fællesskabsmarkedet gennem en række kanaler, herunder direkte til den endelige bruger. Der blev ikke fremlagt dokumentation for, at priserne varierede for de forskellige kanaler. Det konstateredes derimod, at salgspriserne i almindelighed ikke afhang af kundetypen. Der blev heller ikke konstateret væsentlige forskelle mellem de salgskanaler, som henholdsvis EF-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter anvendte. Derfor blev anmodningen om en justering for importørernes margen afvist.
(117) Flere parter, herunder hovedparten af de eksporterende producenter, hævdede, at de priser for EF-producenterne, der anvendtes til at beregne målprisunderbuddet, burde være den vejede gennemsnitlige pris for EF-erhvervsgrenen og ikke priserne for de individuelle producenter. Det hævdedes, at den anvendte metode kunstigt øger margenen ved at udelukke negative målprisunderbud for de individuelle EF-producenter. Det blev desuden hævdet, at det var i strid med en afgørelse, som WTO traf for nylig(3), at basere antidumpingtolden på en beregningsmetode, der fører til nulsatsning.
(118) Det skal bemærkes, at formålet med at beregne målprisunderbuddet er at fastlægge det reelle omfang af den skade, som dumpingimporten har påført EF-erhvervsgrenen. For at prissammenligningen kan give et sandt billede, bør den afspejle den økonomiske virkelighed. Undersøgelsen viste, at der på fællesskabsmarkedet er konkurrence mellem hver enkelt eksporterende producent og hver enkelt individuel producent, der indgår i EF-erhvervsgrenen. I den forbindelse skal det bl.a. bemærkes, at der er store prismæssige og geografiske forskelle mellem EF-producenterne. Derfor bør omfanget af den dumping, som en eksporterende producent måtte have foretaget med deraf følgende skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenen, vurderes ud fra den reelle markedssituation samt specifikke og kontrollerede oplysninger for hvert selskab.
(119) En sammenligning af priserne for hvert selskab giver en præcis vurdering af det fulde omfang af dumpingens skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenen og øger ikke kunstigt målprisunderbudsniveauet i dette tilfælde. Derfor afvises denne påstand.
(120) EF-erhvervsgrenen hævdede, at noget af det urinstof, der indførtes i Fællesskabet, rent faktisk var "store" piller, som skulle behandles som en anden type urinstof. Det hævdedes endvidere, at denne type burde sammenlignes med prisen på de "store" piller, der fremstilles i Fællesskabet, for at kunne beregne målprisunderbuddet.
(121) Det konstateredes, at piller med stor diameter, eller "store" piller, rent faktisk produceredes af EF-erhvervsgrenen og eksporteredes til Fællesskabet fra nogle af de pågældende lande. Den eneste forskel i forhold til standardpiller er imidlertid deres store diameter. Der er heller ingen dokumentation for, at produktionsomkostningerne er større, eller at "store" piller solgtes til en højere pris i undersøgelsesperioden. Derfor konkluderes det, at der ikke er nogen grund til at anse "store" piller for en anden varetype.
(122) Nogle af de eksporterende producenter gentog deres krav om en justering for kvaliteten af deres vare. Der blev imidlertid ikke fremlagt nogen dokumentation herfor. Det var heller ikke opfattelsen på markedet, at der var problemer med kvaliteten af rumænsk urinstof. Kravet afvises derfor.
(123) Det skal bemærkes, at der for at beregne den ikke-skadevoldende pris i den foreløbige fase blev gjort brug af en fortjenstmargen på 8 % af omkostningerne og ikke på 8 % af omsætningen som anført i betragtning 222 i forordningen om midlertidig told. Visse samarbejdsvillige parter fremførte, at fortjenstmargenen burde begrænses til 5 %, som det var tilfældet i tidligere antidumpingprocedurer vedrørende nitratholdige gødningsstoffer samt i proceduren vedrørende urinstof fra Rusland(4). EF-erhvervsgrenen gentog sin påstand om, at en fortjenstmargen på 15 % afkast af investeret kapital ville være mere passende.
(124) Det bekræftes, at den pågældende fortjenstmargen i denne procedure er fastlagt på grundlag af en vurdering af den fortjenstmargen, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport. Den er derfor baseret på en vurdering af de faktiske oplysninger i denne sag og ikke i andre procedurer vedrørende andre varer og/eller andre undersøgelsesperioder.
(125) Kravet om at basere rentabiliteten på afkastet af investeret kapital afvises af de årsager, der er anført i betragtning 223 i forordningen om midlertidig told.
(126) På baggrund af ovenstående, og da der ikke foreligger nogen dokumentation for, at det ikke er korrekt at fastsætte en fortjenstmargen på 8 %, bekræftes konklusionerne i betragtning 221 til 227 i forordningen om midlertidig told.
(127) Endelig blev de oplysninger, der var modtaget og kontrolleret efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told, herunder kontrollerede oplysninger fra to andre EF-producenter, også medtaget i beregningerne, når det var relevant.
2. Toldens form og størrelse
(128) På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at der i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen bør indføres en endelig antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine, som bør svare til de konstaterede skades- eller dumpingmargener, alt efter hvilken der er lavest.
(129) Resttolden for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter fastsattes på grundlag af den højeste toldsats, der var konstateret for de samarbejdsvillige eksportører i hvert land.
(130) En af de eksporterende producenter hævdede, at tolden for at kunne være på linje med en tidligere procedure burde indføres i form af en mindsteimportpris, som det var tilfældet for urinstof fra Rusland.
(131) For at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre den prismanipulation, der er blevet konstateret i tidligere procedurer vedrørende samme generelle varekategori, dvs. gødningsstoffer, indføres den endelige told i form af et særligt beløb pr. ton, jf. betragtning 231 i forordningen om midlertidig told. Påstanden afvises derfor.
(132) På grundlag af ovenstående fastsættes den endelige told til følgende:
TABELPOSITION
(133) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder således (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af de nævnte selskaber og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".
(134) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(5) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg om nødvendigt ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.
3. Opkrævning af midlertidig told
(135) På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt.
4. Tilsagn
(136) Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger afgav eksporterende producenter i Belarus, Kroatien, Libyen, Rumænien og Ukraine pristilsagn i henhold til artikel 8, stk. 1, i grundforordningen. De eksporterende producenter i Estland og Litauen fornyede de tilsagn, som de allerede havde afgivet i den foreløbige fase, men som var blevet afvist af de årsager, der er anført i betragtning 236 og 237 i forordningen om midlertidig told.
(137) Kommissionen havde allerede godtaget et tilsagn fra den bulgarske eksporterende producent i den foreløbige fase af denne procedure (se betragtning 236 i forordningen om midlertidig told). Som nævnt i betragtning 128 indvirkede de nye oplysninger, der blev medtaget i beregningen af den endelige skadesmargen, på den konstaterede skadestærskel. Mindsteprisen i tilsagnet blev derfor justeret i overensstemmelse hermed.
(138) Efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater gjorde den klagende EF-erhvervsgren indsigelse mod Kommissionens beslutning om at godtage et tilsagn fra den bulgarske eksporterende producent. Den fremførte i denne forbindelse, at det pågældende selskab var forretningsmæssigt forbundet med - eller havde tætte tekniske og industrielle forbindelser til - andre eksportører og/eller producenter af nitrogenholdige gødningsstoffer, herunder urinstof, i Bulgarien, Belarus og Ukraine, hvilket gav store muligheder for kompensationsaftaler. Endvidere satte EF-erhvervsgrenen spørgsmålstegn ved denne eksporterende producents evne til at opfylde forpligtelserne i et tilsagn.
(139) EF-erhvervsgrenen hævdede, at tilsagn, og således også mindstepriser, i almindelighed ikke er en hensigtsmæssig foranstaltning i forbindelse med nitrogenholdige gødningsstoffer, herunder urinstof.
(140) Det skal bemærkes, at EF-erhvervsgrenen ikke kunne fremlægge tilstrækkelig dokumentation for sine påstande vedrørende den eksporterende producent i Bulgarien. Desuden blev disse påstande ikke bekræftet af Kommissionens undersøgelse, og de måtte derfor afvises. Hvad angår tilsagnets hensigtsmæssighed skal det bemærkes, at en vurdering heraf hovedsageligt koncentreres om selskabets specifikke situation. Det konstateredes således, at det pågældende selskab udelukkende fremstiller og eksporterer urinstof, og at det højst sandsynligt vil være muligt at overvåge tilsagnet effektivt i dette tilfælde.
(141) Hvis tilsagnet formodes misligholdt, misligholdes eller trækkes tilbage, kan der under alle omstændigheder indføres antidumpingtold i henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 9 og 10.
(142) Kommissionen gennemgik også alle de andre afgivne tilsagn og konstaterede, at der navnlig var to forhold, der gjorde, at disse tilsagn ikke kunne godtages:
(143) De eksporterende producenter i Litauen, Rumænien, Kroatien, Ukraine og Libyen producerer forskellige typer af gødningsstoffer og/eller andre kemiske produkter, som de tidligere konsekvent har eksporteret til de samme kunder (navnlig forhandlere) i Fællesskabet. Denne praksis indebærer en stor risiko for krydskompensation, dvs. at prisen i et tilsagn formelt overholdes, men at priserne for andre varer, der ikke er omfattet af tilsagnet, sænkes. Dette gør forpligtelsen til at overholde en mindstepris for urinstof nem at omgå og meget vanskelig at overvåge effektivt.
(144) Desuden påstod visse producenter (Estland, Ukraine og Belarus), at de hverken kunne kontrollere eller have noget kendskab til bestemmelsesstedet og/eller salgsbetingelserne for deres eksport af urinstof, selv om det klart fremgik af de officielle statistikker, at varen var eksporteret til Fællesskabet i store mængder i undersøgelsesperioden. Som nævnt indgav disse selskaber ikke tilstrækkelige oplysninger herom, og Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte eksportprisen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen. Desuden udviste visse eksporterende producenter (Libyen, Estland) ikke tilstrækkelig samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. På denne baggrund fandt Kommissionen, at risikoen ved at godtage et tilsagn var uforholdsmæssig stor, og at der ikke var tilfredsstillende garantier for en passende overvågning.
(145) Af ovenstående grunde konkluderede Kommissionen, at ingen af de tilsagn, der var afgivet efter meddelelsen om de endelige undersøgelsesresultater, kunne godtages.
(146) De interesserede parter blev underrettet herom, og de pågældende eksporterende producenter fik nærmere besked om, hvorfor deres tilsagn ikke kunne godtages. Det Rådgivende Udvalg er blevet hørt -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af urinstof, også i vandig opløsning, henhørende under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 og med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 anførte vare:
TABELPOSITION
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(6), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af bestemmelserne i stk. 2, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.
Artikel 2
1. Importerede varer undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, der handler som importør, af det selskab, som er anført herunder, og hvis tilsagn er godtaget af Kommissionen, når denne import er i overensstemmelse med stk. 2.
TABELPOSITION
2. a) Toldfritagelsen er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der er udstedt af det i stk. 1 anførte selskab, samtidig med angivelsen om overgang til fri omsætning i henhold til et tilsagn.
b) Tilsagnsfakturaen skal overholde kravene til sådanne fakturaer, som er fastsat i de af Kommissionen godtagne tilsagn, og som for de vigtigste elementers vedkommende er anført i bilaget til denne forordning.
c) Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
3. Importerede varer, der ledsages af en tilsagnsfaktura, skal angives under Taric-tillægskoden, der er anført i stk. 1.
Artikel 3
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 1497/2001 opkræves endeligt med den toldsats, der blev endeligt indført på importen af urinstof, også i vandig opløsning, henhørende under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 og med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine.
Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. januar 2002.
32002R0092
L 017/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 92/2002 НА СЪВЕТА
от 17 януари 2002 година
за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ:
А. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1497/2001 (2) (наричан по-долу „временен регламент“), Комисията въведе временно антидъмпингово мито върху вноса на урея с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 и с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
(2)
Със същия регламент е взето решение за приключване на процедурата, свързана с вноса на урея, с произход от Египет и Полша.
Б. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(3)
След уведомяването им за основните факти и съображения, въз основа на които е взето решение за въвеждане на временни мерки срещу вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна, няколко от заинтересованите страни са представили писмени забележки. Страните, изявили такова желание, са имали възможност да бъдат и изслушани устно.
(4)
Комисията е продължила да събира и проверява всички данни, които е сметнала за необходими, за да направи окончателните си заключения.
(5)
Били са извършени допълнителни проверки в помещенията на следните дружества:
Производители в Общността
-
Fertiberia, Мадрид.
-
Hydro Agri France, Париж.
Потребители в Общността
-
Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6)
Всички страни са били запознати с основните факти и съображения, въз основа на които е било решено да се препоръча въвеждане на окончателни антидъмпингови мита и окончателно събиране на внесените като временни митни сборове. Предоставен им е бил срок, в който да изразят забележките си след това уведомяване.
(7)
Представените от страните устни и писмени забележки са били разгледани и, когато е имало основание за това, временните решения са били изменени, така че да се съобразят с тях.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(8)
Поради липса на забележки, се приемат определенията за разглеждан продукт и подобен продукт, изложени в съображения 9-12 от временния регламент.
Г. ДЪМПИНГ
1. Страни с пазарна икономика
(9)
Либийският производител износител е заявил, че съображение 63 от временния регламент не отразява вярно степента на оказаното съдействие. Той твърди, че Комисията е знаела и имплицитно е приела, че всички счетоводни отчети на дружеството, отразяващи всички дейности на корпорацията, няма да ѝ бъдат представени от съображения за поверителност. Той е изтъкнал също така, че либийското счетоводно законодателство не налага обнародване на проверени счетоводни отчети; по силата на член 2, параграф 5 от основния регламент, Комисията не би трябвало следователно да отхвърли на това основание представените от дружеството данни.
(10)
По отношение на степента на съдействие, Комисията никога не е посочвала, че приема отказа на дружеството да представи основни счетоводни документи. Напротив, тя няколкократно е информирала производителя износител за възможността да приложи член 18 от основния регламент, и по-специално да използва най-добрите данни, с които разполага, поради ниската степен на съдействие. Независимо от това, дружеството не е променило позицията си и не е представило необходимата съществена информация за проверка, между другото, на вътрешните продажби и на разходите за производство на разглеждания продукт. При тези обстоятелства и с оглед на определянето на нормалната стойност за дружеството - предмет на разглеждане, единствената възможност за службите на Комисията е била да използва наличните данни, а именно - предоставената от заявителя информация по силата на член 18 от основния регламент. На основание на изложеното по-горе, твърдението на дружеството, че отсъствието на публикувани проверени счетоводни отчети е причина за използване на наличната информация за определяне на нормалната стойност, е погрешно.
(11)
Основателността на този подход се потвърждава и от факта, че предоставените данни са били използвани всеки път, когато е било възможно те да бъдат проверени и сравнени с вътрешните счетоводни отчети на дружеството, и по-специално за определяне на прилаганата експортна цена от либийския производител износител (виж съображения 67-72 от временния регламент).
(12)
Същият производител износител е изтъкнал, че неговата нормална стойност е трябвало да бъде определена на базата на действителната цена на продажбите на вътрешния пазар или на базата на собствените му счетоводни данни, а не на базата на данните, представени в заявлението на производителите от Общността. Той е заявил, че всички доказателства и всички необходими данни за производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар представени за тази цел.
(13)
Дружеството системно не е представяло съществена информация в отговорите си на въпросника и не е дало задоволително обяснение за несъответствията и противоречията, установени по време на проверките на място, въпреки че Комисията изрично ги е посочвала в исканията за изясняване и допълнителна информация и по време на извършената на място проверка. Следователно, не е било възможно да се установи точността и изчерпателния характер на декларираните продажби на вътрешния пазар, нито посочените разходи за производството на стоката. Следователно, що се отнася до представянето на доказателства и информация, свързани с производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар, изложените в съображения 64 и 65 от временния регламент заключения, се потвърждават.
(14)
Съгласно посоченото в съображение 66 от временния регламент, при отсъствие на друга надеждна информация, нормалната стойност за либийския производител износител е трябвало да бъде определена на базата на представената в заявлението информация по силата на член 18 от основния регламент.
(15)
Същият производител износител е изтъкнал, че във всички случаи маржът на печалбата, използван в заявлението за определяне на нормалната стойност е бил завишен. В подкрепа на възражението си, той е изтъкнал, че маржовете на печалбата в сектора на уреята обикновено са ниски.
(16)
Въз основа на заключенията, отнасящи се до други производители износители, съдействали при настоящата процедура, Комисията е сметнала за уместно да преразгледа размера на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалната стойност на либийския производител износител.
(17)
Както е посочено в съображение 22 от временния регламент, по силата на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, средният марж на печалбата на производителите-износители, оказали съдействие на настоящото разследване, реализиран при продажба на разглеждания продукт на вътрешния пазар, е бил използван за определяне на нормалната стойност за производителите-износители, за които не е било възможно да се определи маржът на печалбата, съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент или на букви а) и б) от него. Като се има предвид, че не е открита никаква основателна причина за прилагане на различен марж на печалбата спрямо либийския производител износител и при липса на по-подходяща информация, е взето решение да се запази същия марж в окончателния етап за да се определи нормалната стойност.
(18)
Два румънски производители износители са поискали нормалната стойност да бъде определена на месечна база, поради инфлацията в Румъния през периода на разследването. Този метод е използван през временния стадий за всички румънски производители износители.
(19)
След въвеждане на временните антидъмпингови мита, този подход е бил преразгледан. Разследването е показало, че последствията от инфлацията не оправдават изчисляването на месечни нормални стойности. Постоянна практика на службите на Комисията е да определят средни нормални стойности за периода на разследването, освен при особени обстоятелства, като хиперинфлация, например. Не такъв е бил случаят с Румъния, обаче.
(20)
Следователно е сметнато за подходящо да се определи нормалната стойност за всеки румънски производител износител на окончателния стадий, на базата на средната цена, платена на вътрешния пазар през периода на разследването.
(21)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че за определяне на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалните стойности за българските, естонските и литовски производители износители, е трябвало да се използва минималната печалба от инвестирания капитал, „необходима при обичайни условия за осигуряване на търговската дейност в сектора на уреята в средносрочен план“. Тя е посочила, че маржовете на печалбата в тези страни глобално не могат да бъдат надеждни, поради „интерференциите“ на плановата икономика върху счетоводните методи, използвани от заинтересованите дружества.
(22)
При разследването не е открито никакво доказателство, нито информация за това, че счетоводните отчети на тези дружества не са надеждни и че следователно не богат да бъдат използвани за определяне на маржа на печалбата. Следователно, единствената възможност за службите на Комисията е била да определят нормалните стойности, съгласно разпоредбите на член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Маржовете на печалбата са били следователно определени съгласно член 2, параграф 6, букви б) и в) от основния регламент, а именно, за заинтересования литовски производител износител, на базата на печалбата, реализирана за същата обща категория стоки, произведени и продадени на вътрешния пазар, а що се отнася до България и Естония, на базата на всеки друг разумен метод, а именно въз основа на среднопретегления марж на печалбата, установен за останалите производители износители, оказали съдействие по настоящата процедура.
(23)
При все това, маржът на печалбата, определен съгласно член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, на базата на среднопретеглените маржове на съдействалите производители износители с вътрешни продажби с печалба, е бил преразгледан. След приключване на процедурата, отнасяща се до вноса на урея с произход от Египет, египетските производители износители са били изключени от изчисленията на средния марж на печалбата.
(24)
След направените забележки от страна на естонския производител износител, маржът на печалбата, използван за конструиране на неговата нормална стойност е бил преизчислен. Преразглеждането на временните заключения е показало, че използваният марж на печалбата (изчислен на базата на продажбата на други продукти от дружеството) трябва да бъде преразгледан, доколкото тези продукти не могат да бъдат смятани за част от общата категория на разглеждания продукт (в случая - торове). Поради това, при липса на достатъчно продажби при обичайни търговски условия и поради липса на други естонски производители износители на разглеждания продукт и/или на продажби на стоки от същата обща категория, осъществени от заинтересованото естонско дружество, е бил приложен друг разумен метод на окончателния етап, на основание член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. В този случай, маржът на печалбата се основава на среднопретегленият марж, изчислен за другите заинтересовани производители износители, оказали съдействие (както и за българския производител износител, виж съображение 22).
(25)
Литовския производител износител е оспорил използването на разходите за продажба, административните разходи и другите общи разходи, както и съответната печалба, свързани с производството и продажбата на амониев нитрат, за целите на конструиране на нормалната стойност. Той е изтъкнал, че уреята и амониевият нитрат представляват различни торове, продавани в условия на конкуренция и на различни пазари, с различни производствени процеси, търсене, продажни цени и разходи.
(26)
Доколкото в Литва има само един производител на урея и поради липса на представителни продажби на вътрешния пазар, е възможно да се приложи член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент за определяне на разходите за продажба, административните и другите общи разходи, както и печалбата. Освен това, и уреята и амониевият нитрат са азотни торове и макар производственият им процес да се различава в известна степен, те са включени в една и съща обща категория стоки по смисъла на основния регламент. За да се отговори напълно на повдигнатия аргумент, по отношение на конкуренцията, пазарите и търговските ситуации не се различават особено (един единствен производител, конкурентен внос). С оглед на гореизложеното е взето решение за запазване на временното определение.
(27)
Поради липса на забележки на заинтересованите страни и на каквато и да е констатация, която би обезсилила временните заключения, се потвърждават експортните цени на заинтересованите производители износители, определени на временния етап.
(28)
В резултат на направените забележки от страна на либийския производител износител относно изчисляването на товаро-разтоварните работи при износа на разглеждания продукт за Общността, Комисията е преразгледала изчисленията си и е открила грешка, която е била надлежно изправена.
2. Страни без пазарна икономика
(29)
Белоруският производител износител е направил възражение за това, че Комисията не го е третирала като страна, оказала съдействие на процедурата. Дружеството твърди, че е представило на Комисията всички искани от нея данни и смята, че не е било третирано от нея като съдействала страна, за да бъде лишено от правата, свързани с този статут, а именно от възможността да представи предложение за доброволна гаранция.
(30)
По време на настоящото разследване, фактът, че дружеството не е предоставило исканата информация за определяне на подлежаща на проверка експортна цена, е довел до прилагането на правилото, установено в член 18 от основния регламент за страните, които не са съдействали и следователно, до частичното използване на „наличните данни“, в случая, цифровите данни за износа, представени от Евростат.
(31)
Отбелязано е все пак, че за разлика от твърденията на дружеството, частичното прилагане на член 18 по никакъв начин не го лишава от правата му на заинтересована страна, и в случая, от правото му за бъде информирано, да прави устни и писмени забележки, да има достъп до неповерителните преписки и да представя предложение за доброволни гаранции.
(32)
Както това е подчертано в съображения 118-130 от временния регламент, съгласно член 2, параграф 7, буква б), от основния регламент, три украински дружества са поискали да се ползват от статута на пазарна икономика, изтъквайки, че условията на пазарна икономика са преобладаващи по отношение на производството и продажбата на разследваната подобна стока. Припомня се, че на две от тези дружества е предоставен такъв статут. Украинският производител износител, на когото този статут е бил отказан, е оспорил заключенията на Комисията, свързани с евентуална намеса на държавата.
(33)
Промишлеността на Общността отново е потвърдила своето искане украинските дружества, които произвеждат и продават азотни торове, и по-специално урея, да се ползват от значителното участие на държавата и че поради това, на общо основание нито една от тях не би трябвало да се ползва от статута на пазарна икономика. Тя е посочила в частност, че украинският пазар на торове се характеризира с наличието на договори за работа на ишлеме, с верижни бартерни споразумения и с поемане от държавата на разходите за енергия, електричество и транспорт, и че всички тези фактори са несъвместими с пазарната икономика.
(34)
Тези аргументи, повдигнати от производителите-износители и производителите на Общността са били споменати в съображения 118-130 от временния регламент. Но следва все пак да се добави, че договори за работа на ишлеме по дефиниция не са несъвместими със статута на пазарна икономика, доколкото не могат задължително да бъдат смятани за типични за държавното участие. Участието на държавата в транспортните разходи е взето предвид чрез използване на тарифите, приложими в страната аналог. Нито един елемент не доказва, че разходите за енергия и за електричество са предмет на значително изменение, поради участието на държавата, нито че не отразяват широко пазарните стойности. Освен това, енергийните разходи и тези за електричество не са значителни елементи в производството на урея, ако се сравнят с разходите за природен газ.
(35)
Промишлеността на Общността е възразила на решението да се предостави индивидуално третиране на един от украинските производители износители, подчертавайки, че държавното участие в това дружество е позволявало значителната намеса на държавата.
(36)
При все това, тя не е привела никаква нова информация, нито доказателство за това, че твърдяното държавно участие е позволило заобикаляне на въведените мерки; искането следователно е било отхвърлено. Заключенията, изложени в съображение 132 от временния регламент следователно се потвърждават.
(37)
Както е изложено в съображения 133-135 от временния регламент, три украински дружества прилагат договори за работа на ишлеме. Припомня се, че съгласно украинското законодателство, доставчикът на суровините запазва собствеността си върху завършения продукт, а предприятието, което извършва преработката не придобива никакво право на собственост върху стоките.
(38)
Разследването е показало, че едно от дружествата, които са се ползвали от статут на пазарна икономика не може да бъде смятано за производител износител на разследваната стока. Това дружество е имало трайни делови отношения с друго дружество, установено в трета страна. В рамките на тези отношения, дружеството в третата страна е било условно единствен доставчик на суровини по силата на договорите за работа на ишлеме (и е било собственик на стоките през целия производствен процес). Това дружество е било също активен участник в експортните продажби на разглеждания продукт. Тези факти ясно показват, че връзката между двете дружества е надхвърляла рамките на обичайните връзки между купувач и продавач.
(39)
Поради липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, не е било възможно да се установят нито общите разходи за производство, нито платената или за плащане износна цена, а още по-малко те да бъдат проверени. Следва да се отбележи също така че въпреки наличието на някои данни за експортните цени за първия независим купувач, не е било възможно тези данни да бъдат проверени и следователно, те не са били използвани за определяне на дъмпинговия марж. При липса на съдействие от страна на свързания доставчик (законен собственик на суровината и на завършената продукция), нито нормална стойност, нито експортната цена на украинското дружество не са могли да бъдат надеждно определени. Следователно, не е било възможно да се определи индивидуалният дъмпингов марж на това дружество.
(40)
Друго украинско дружество, което не се е ползвало със статут на пазарна икономика, нито с индивидуално третиране, е осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме. При липса на съдействие от страна на неговия доставчик на газ и при липса наекспортни цени за първия независим купувач, които могат да бъдат проверени, цените по тези сделки са определени по метода, изложен в съображение 66 по-долу, за целите на изчисляването на дъмпинговия марж в национален мащаб.
(41)
И накрая, трето дружество е осъществило част от продажбите си, както на вътрешния пазар, така и от експорт, в рамките на договори за работа на ишлеме. Също така, при липса на съдействие от страна на неговите доставчици и при липса на цени за първия независим купувач, които да могат да бъдат проверени, единствената възможност за службите на Комисията е била да не вземат предвид всички продажби, осъществени в рамките на тези договори. Останалите продажби на вътрешния пазар са били все още представителни, както това е установено в съображение 138 от временния регламент.
(42)
Две други украински дружества, осъществили също продажби в рамките на договори за работа на ишлеме и чиито доставчици на газ също са отказали да окажат съдействие, все пак са изтъкнали, че представените от тях данни за продажби са били точни и надеждни и че са представили достатъчно доказателства, за да бъдат взети предвид тези сделки, с оглед определянето на нормалната стойност или на експортната цена.
(43)
По време на проверката на място е било констатирано, че нито фактурираните цени, нито плащанията, отнасящи се до уреята, не фигурират в счетоводните книги на тези дружества. При липса на съдействие от страна на доставчиците на газ, в чиито счетоводни отчети би трябвало да фигурират при обичайни условия тези данни, и при липсата на какъвото и да е доказателство за реално извършени плащания по тези сделки, предоставената информация не е могла да бъде проверена и следователно не е приета.
i) Страна аналог
(44)
Три украински производители износители са изтъкнали, че тяхната нормална стойност не е трябвало да бъде определена на базата на цените на вътрешния пазар и на разходите в страна аналог, а на базата на продажбите на вътрешния пазар на украински производител износител, ползвал се със статут на пазарна икономика.
(45)
Постоянна практика на службите на Комисията, съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент, е да определят нормалната стойност въз основа на параграфи 1-6 от член 2 от основния регламент единствено за производителите, които са в състояние да докажат, че действат при пазарни условия. За всички останали производители от същата страна, нормалната стойност се определя на базата на член 2, параграф 7, буква а), а именно, на базата на цената или конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, или на всяка друга разумна база, предвидена в този член. Следователно, нищо не оправдава промяна на временните заключения в това отношение.
(46)
Белоруският производител износител, трима украински производители износители, правителствата на Беларус и на Украйна и едно сдружение на вносители са направили възражение относно избора на САЩ като страна аналог, изтъквайки, че Литва е по-подходяща трета страна с пазарна икономика.
(47)
Тези страни са посочили, че САЩ не са подходящ избор, поради високите цени на газа в тази страна, които водели до изменение в цените на уреята, разликите в икономическото развитие на тази страна и това на Беларус и на Украйна, и на разликите в размерите на техните пазари. Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие също е бил представен като аргумент срещу избора на САЩ като трета страна с пазарна икономика. Тогава Литва е била предложена като най-подходяща страна аналог. Изтъкнато е било, че обемът урея, произведен в Литва е представителен по отношение на обема на износа на урея с произход от Украйна и Беларус за Общността през периода на разследването. Заявено е било, освен това, че Литва е отворен и конкурентен пазар, освободен от вносни мита, и с равен достъп до природен газ, където производственият процес е сходен на този в Беларус и в Украйна. Фактът, че в Литва има само един производител на урея е бил сметнат без значение от страните, доколкото Литва, подобно на други страни, в които има само един производител на разглежданата стока, вече е била използвана в предишни разследвания за стоки от същата категория.
(48)
Службите на Комисията са разгледали внимателно всички аргументи и са стигнали до следните заключения:
(49)
Докато на американския пазар оперират десет производители на урея, срещу пет в Украйна, в Литва има само един. Макар САЩ да са въвели антидъмпингови мита върху вноса на разглежданата стока с отправна страна бившия Съветски съюз, значителни количества урея се внасят от други страни (над един милион тона). Разследването е показало, че въпреки че никакво антидъмпингово мито не е наложено върху вноса на урея от Литва, този внос остава много слаб. САЩ са широк пазар за уреята (над 10 милиона тона годишно), докато литовският пазар практически не съществува. Поради това, продажбите на урея на литовския пазар през периода на разследването са били минимални и, според предоставената от литовския производител информация, не са осъществени в рамките на обичайни търговски операции. Направеното заключение е, че американският пазар на урея е силно конкурентен по отношение на литовския. И накрая, за разлика от положението в Литва, американските продажби на вътрешния пазар са представителни спрямо износа на Беларус и на Украйна за Общността.
(50)
Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие по настоящото разследване, с нищо не променя посочените по-горе заключения. Цените, прилагани от този производител, използвани за определяне на нормалната стойност, са били фактически предмет на описаната по-горе конкуренция. Количествата, продавани от този единствен производител дори са представителни спрямо целия обем на износа от Беларус и Украйна за Общността.
(51)
В отговор на повдигнатия аргумент относно сходството на достъпа до природен газ, основната суровина при производството на урея, службите на Комисията са разгледали също така и снабдяването на производителите. Било е потвърдено, че докато американският производител се е снабдявал с природен газ от няколко доставчика, подобно на украинските производители, литовският се е снабдявал само от един доставчик и не е разполагал с друг източник на снабдяване. От друга страна, САЩ, както и Украйна, са едновременно производители и вносители на природен газ, докато Литва не разполага с никакъв собствен ресурс от природен газ.
(52)
Комисията е сравнила също така производствените процеси, прилагани в САЩ с прилаганите в Беларус и в Украйна и е заключила, че технологията, използвана от американския производител е била поне толкова ефективна, колкото и използваната от производителите на Беларус и Украйна.
(53)
Било е заявено също така че Литва е трябвало да бъде използвана като страна аналог, защото е била подложена на същото разследване.
(54)
Комисията отбелязва, че съгласно член 2, параграф 7 от основния регламент трета страна с пазарна икономика, предмет на същото разследване, може да бъде посочена за страна аналог. Но поради причините, изложени в съображения 49-51, Литва не е била сметната за подходяща страна аналог за целите на настоящото разследване.
(55)
Както вече е било посочено в съображение 107 от временния регламент, високите разходи за природен газ в САЩ през периода на разследването са били преразгледани. Тези разходи са били следствие на специфична за САЩ пазарна ситуация през този период. Преизчислението е свело цената на газа до равнище, сравнимо с това за другите дружества, съдействали на настоящата процедура.
(56)
Промишлеността на Общността е одобрила избора на САЩ за страна аналог. Тя е изтъкнала обаче, че цените на газа в САЩ са се увеличили слабо и че не е трябвало да се допусне преизчисление в това отношение. Макар да е вярно, че най-значителното увеличение на цените на газа е било през второто полугодие на 2000 г., т.е. след периода на разследването, през втората част на периода на разследването е било установено, че цената на природния газ вече е била необичайно и специфично завишена. Сметнато е следователно, че извършеното преизчисление е било оправдано.
(57)
Поради всички изброени по-горе причини, заключението е, че САЩ е подходяща страна аналог с пазарна икономика и че този избор е бил разумен. Така че нормална стойност, определена на базата на продажбите на вътрешния пазар, реализирани в САЩ в рамките на обичайни търговски операции, с разумен, но не прекомерно завишен марж на печалбата, отговаря напълно на изискванията на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
ii) Нормална стойност за дружествата, ползващи статут на пазарна икономика
(58)
Украинското дружество, на което практически всички продажби са осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че определянето на неговата нормална стойност е трябвало да вземе за база продажбите му на вътрешния пазар. Тъй като това не е направено, то е предложило на Комисията да използва нормалната стойност на украински производител износител, ползващ се със статут на пазарна икономика или да конструира нормалната стойност на базата на нейните собствени данни.
(59)
При липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, е било направено заключението, че това украинско дружество не може да бъде смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, не е била определена никаква нормална стойност.
(60)
Както това е било посочено в съображение 138 от временния регламент, Комисията е разгледала освен това дали са необходими преизчисления на други ценови фактори, като амортизационните разходи на украинския производител износител, чиято нормалната стойност е била определена въз основа на неговите собствени данни.
(61)
Направеното сравнение между амортизационните разходи, включени в разходите за производство на различните производствени мощности на съдействалия производител от страната аналог и амортизационните разходи на украинския производител показва известни разлики. Тези разлики обаче може да са резултат на много фактори и във всички случаи не са достатъчни да оправдаят преизчисляване на разходите на украинския производител. Освен това, след като нормалната стойност за този украински производител е определена на базата на неговите продажби на вътрешния пазар, всяка промяна на разходите за производство би имала евентуално незначително въздействие. Следователно не е извършено никакво преизчисление.
(62)
Две украински дружества, чиито експортни продажби са били осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме и следователно са били изключени от изчисленията относно дъмпинга, са изтъкнали, че тяхната експортна цена е трябвало да бъде конструирана на базата на фактурираната на чуждите клиенти стойност на операцията на преработване, плюс разходите за газ, платени от тях или от друг производител износител в Украйна, както и с разумен размер печалба.
(63)
За едно от дружествата, поради несъдействието на свързания доставчик на газ, не само, че цените на експортните му продажби не са подлежали на проверка, но и самото дружество не е смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, за него не е определен никакъв дъмпингов марж.
(64)
Що се отнася до другото дружество, предложеният метод противоречи на член 2, параграф 9 от основния регламент. Целта на този член не е да предлага алтернативни методи за определяне на експортните цени при несъдействие, а да отчита намесата при експортните продажби на свързан вносител в Общността или съдружник на производителя износител. Предложеното конструиране от украинските дружества, за разлика от разпоредбите на член 2, параграф 9 от основния регламент, не се базира на продажна цена за независима страна. То използва обаче, като отправна точка, разходи за производство (метод, използван за конструиране на нормалните стойности, а не на експортните цени). Следователно искането е отхвърлено.
(65)
Трето украинско дружество, също осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че е трябвало да се използва средната експортна цена на други украински производители износители, а не най-ниските експортни цени.
(66)
Няма обаче никакво основание да се смята, че средната експортна цена на други украински производители износители е по-точна. Постоянна практика на службите на Комисията, в случай на несъдействие, е да използват среднопретеглената експортна цена на сделките, осъществени при най-ниски експортни цени, която същевременно представлява голяма част от износа при цени, които могат да бъдат проверени.
(67)
Две украински дружества и едно от Беларус са заявили, че Комисията е трябвало да им предостави съществена информация, за да могат да изтъкнат естествените си предимства при сравнение.
(68)
Доколкото само едно американско дружество е съдействало на процедурата, никаква специфична информация, отнасяща се до подробности за неговото производство и продажби не може да бъде съобщена, без да се накърнят правилата за поверителност. Достъпни са други съществени данни (географско разположение, достъп до суровини, и др.). Службите на Комисията са анализирали наличната информация и са направили по собствена инициатива необходимите преизчисления. Припомня се, че е било установено, че цените на природния газ са били необичайно завишени през периода на разследването в САЩ и че извършеното преизчисление на цената на газа, използван от съдействалото американско дружество е позволило тази цена да бъде доведена до равнище, сравнимо с това на другите дружества, съдействали на настоящото разследване.
(69)
Три украински дружества и дружеството от Беларус са възразили срещу факта, че Комисията е извършила преизчисление на експортната цена с оглед на транспортните разходи на базата на действащите в страната аналог цени на железопътния транспорт. Било е заявено, че е трябвало да бъдат използвани цените на украинския железопътен транспорт или тези в Литва.
(70)
Цените на железопътния транспорт в Украйна и Беларус, страни, които все още не действат в условията на пазарна икономика, се определят от държавата и следователно не може да се приеме, че те отразяват обичайните пазарни цени. Постоянна практика на службите на Комисията е да основават преизчисленията за този вид вътрешен транспорт за страните, посочени в член 2, параграф 7 от основния регламент, на проверени данни за страната аналог, когато има такива. Освен това е било изрично посочено, при предоставянето на статут на пазарна икономика на някои заинтересовани украински дружества, че някои ценови фактори могат да бъдат коригирани, за да бъдат съобразени с нормалната стойност на пазара. Следователно, няма основания за никаква промяна на временните заключения.
(71)
Било е заявено също така, че е трябвало да бъдат приложени по-ниски цени, тъй като украинските производители износители са използвали собствени вагони, за да експедират големи количества стока и са поемали разходите по връщането обратно на празните вагони.
(72)
Предоставената информация от производителя в страната аналог са показали основателността на преизчисление във връзка с използването на вагони, собственост на дружествата. Изчисленията са били приведени в съответствие с това.
(73)
Дружествата от Украйна и от Беларус са заявили, че извършеното преизчисление във връзка с физическите разлики между уреята на зърна, продавана на вътрешния пазар на страната аналог и уреята на гранули, продавана от тях, е трябвало да се базира на установените разлики в цената на пазара на Общността.
(74)
При все това, доколкото преследваната цел е да се определи нормална стойност за уреята на гранули на пазара на страната аналог, преизчислението трябва да почива на установената разлика в цените на същия този пазар. Преизчислението следователно е извършено на базата на установените разлики в цените на американския пазар. Да се използва пазара на Общността не изглежда уместно, защото разликата в цените на този пазар вероятно ще бъде повлияна от дъмпинговите практики. Следователно, искането се отхвърля.
(75)
Две украински дружества и дружеството от Беларус са поискали също така преизчисление във връзка с разликите в търговските етапи, изтъквайки, че са продавали разглежданата стока само на продавачи на едро.
(76)
Украинските производители износители и тези от Беларус са продавали разглежданата стока на продавачи на едро. Съдействалият производител от страната аналог също е продавал разглежданата стока на продавачи на едро. Част от продажбите му на вътрешния пазар обаче са осъществени на производители на смеси. Задълбоченият анализ на дейностите и цените е показал, че искането не е основателно.
3. Дъмпингови маржове на разследваните дружества
(77)
След въвеждането на временните мита, Комисията е проверила дали разходите за превоз, посочени от литовския производител износител, но платени от вносителите, са точни. Било е установено, че тези разходи са били надценени по отношение на информацията, предоставена от вносителите и държавните цени за същите отсечки. Размерите на разходите за превоз са били преразгледани с оглед на това и са били използвани реалните разходи.
(78)
В резултат на забележките, направени от естонския производител износител относно несъответствието при преизчислението на предварителния етап на стойността CIF на недекларираните продажби, използвана за определяне на дъмпинговия марж върху тези продажби, Комисията е разгледала въпроса по-задълбочено и е решила да преразгледа използвания метод. Извършеното преизчисление на предварителния етап е било отменено. Въпреки това, при липса на надеждни данни, представени от дружеството, Комисията е решила да използва за своите заключения данните на Евростат, тъй като те са най-добрите възможни.
(79)
На предварителния етап Комисията е извършила преизчисление на стойността CIF за белоруския производител износител за целите на изчисляването на дъмпинговия марж. Това преизчисление е било отменено, тъй като е било извършено неправилно.
(80)
Окончателните дъмпингови маржове, представляващи процентно изражение на цената CIF при внос до границата на Общността, са следните:
Беларус
Всички дружества:
67,3 %
България
- Химко AД:
90,3 %
- Други:
90,3 %
Хърватия
- Petrokemija d.d.:
72,9 %
- Други:
72,9 %
Естония
- JSC Nitrofert:
37,4 %
- Други:
37,4 %
Либия
- National Oil Corporation:
48,8 %
- Други:
48,8 %
Литва
- Joint Stock Company Achema, Jonava:
10,0 %
- Други:
10,0 %
Румъния
- S.C. Amonil S.A., Slobozia:
20,1 %
- Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova:
40,7 %
- Sofert S.A.., Bacau:
25,2 %
- Други:
40,7 %
Украйна
- Cherkassy Azot, Cherkassy:
21,1 %
- Dnipro Azot, Dniprodzerzhinsk:
66,3 %
- Други:
82,1 %.
Г. ЩЕТА
1. Определение на промишленост на Общността
(81)
Няколко заинтересовани страни отново са изтъкнали, че производителите на Общността, закупили и внесли урея от страните, обхванати от настоящата процедура трябва да бъдат изключени от определението „Промишленост на Общността“.
(82)
Съгласно съображение 156 от временния регламент, обикновено тези закупени количества са били малки и са били предназначени за покриване на прекъсвания в снабдяването, поради дейности по поддръжката. Единственото дружество, закупило по-значителни количества, представляващи около 20 % от собственото му производство през периода на разследването, е имало за цел по това време да допълни гамата от продукти. Разследването е установило, че това дружество е било преди всичко производител на урея, а не вносител и че следователно не е имало никаква основателна причина то да бъде изключено от определението „Промишленост на Общността“. Във всички случаи, подобно изключване не би повлияло значително върху заключенията по този случай, нито върху размера на въведените мита.
(83)
Следователно, заключенията, изложени в съображение 157 от временния регламент се потвърждават.
2. Потребление в Общността
(84)
При липса на нови елементи, свързани с потреблението в Общността, заключенията, изложени в съображения 158 и 159 от временния регламент се потвърждават.
3. Внос от заинтересованите страни
(85)
Било е изтъкнато, че вносът на урея с произход от Румъния не е трябвало да се кумулира с вноса от други страни, включени в настоящата процедура. Искането се позовава на факта, че промените на вносния обем и пазарните дялове са били различни през разглеждания период.
(86)
В съображение 162 от временния регламент е отбелязано следното:
-
внесените количества от всички разглеждани държави са били значителни и много над процента, посочен в член 5, параграф 7 от основния регламент,
-
установените дъмпингови маржове са надвишавали de minimis и всички производители износители са прилагали цени, по-ниски от тези на промишлеността на Общността,
-
цените на вносния урея, както и на произведената в Общността значително са спаднали през разглеждания период.
(87)
Обемът на количествата урея, внасяни от Румъния нараства заедно с цените на пазара на Общността, което говори за наличието на връзка между прилаганите цени и обема на количествата, внасяни от Румъния през разглеждания период. През 1999 г., когато цените са достигнали най-ниското си ниво, на практика липсва внос от Румъния. Това доказва наличието на прозрачност на цените на пазара на урея в Общността. Това дава също така основание да се предполага, че румънските износители ще се оттеглят от пазара, когато цените паднат прекалено. Въпреки това, в резултат на частичното покачване на цените между 1999 г. и периода на разследването (съображение 164 от временния регламент), румънският внос значително се е увеличил, достигайки 2,3 % от пазара през периода на разследването. Сред разглежданите страни, Румъния е била през този период четвъртият износител на разглежданата стока за Общността.
(88)
Но тази тенденция при вноса не е специфична за Румъния. Вносът от няколко от разглежданите страни също е спаднал забележително по подобен начин между 1996 г. и 1999 г., след което значително се е увеличил на пазара на Общността през периода на разследването. Този ръст е осъществен чрез непрекъснато нарастване от година на година на общия обем на вноса от заинтересованите страни през разглеждания период. Единствено разпределението между заинтересованите страни се променя, в зависимост от прилаганите цени. Това отново свидетелства за конкуренцията между внасяните стоки, но не е основание вносът от Румъния или от която и да е друга от останалите заинтересовани страни да не се кумулира с останалия внос.
(89)
Поради всички изложени по-горе причини се приема, че критериите, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент са изпълнени. Следователно, заключенията, изложени в съображение 162 от временния регламент се потвърждават.
(90)
При липса на нови елементи, отнасящи се до обема и цените на внасяните стоки от заинтересованите страни, временните заключения се потвърждават.
(91)
За целите на временните заключения, занижената стойност на цените е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено за урея на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(92)
Известен брой страни, сред които няколко производители износители, са посочили, че цените на производителите от Общността, използвани за сравнение, е трябвало да имат за база среднопретеглената цена на промишлеността на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Изтъкнато е било, че подобен метод има за ефект изкуствено увеличаване на маржа, с намаление до нула на нивото на производителя на Общността.
(93)
На първо място трябва да се отбележи, че използването на занижена стойност или на сравнение на цените е показател за щета, който, по смисъла на член 3, параграф 3 от основния регламент, има за цел да се установи „дали за дъмпинговият внос се установява значително занижаване на цената, спрямо цената на подобна стока на промишлеността на Общността или този внос е имал за ефект да намали значително цените“.
(94)
Вярно е, че не всички вносни цени на разглежданите страни са по-ниски от прилаганите от различните производители в Общността. Независимо от това, значителен обем експортни продажби са извършени при цени по-ниски от тези на промишлеността на Общността. Следва да се отбележи също така че пазарът на урея на Общността е, както силно прозрачен, така и много чувствителен на промените на цените.
(95)
След допълнителен анализ, се е оказало, че за разглежданите страни, вносният дял по дружества с цена по-ниска от тази на промишлеността на Общността е бил между 0 и 56 %, като средната стойност на целия внос е била 46 %. Степента на занижаване на стойността е била до 17 %. При този анализ не е било използвано намаляването до нула. поради проблеми със съдействието на производителя износител от Беларус (съображение 113 от временния регламент) и на този от Естония (съображение 58), не е било възможно да се извърши това сравнение на цените на тези дружества. Нищо обаче не дава повод да се смята, че техните резултати са щели да бъдат различни.
(96)
Следва освен това да се отбележи, че промишлеността на Общността е регистрирала загуби през периода на разследването (съображение 175 от временния регламент), тъй като цените ѝ са паднали през този период. Що се отнася до дружеството, за което не е установено никакво занижаване на стойността спрямо продажната цена в Общността, се е оказало, че то е било под разходите за производство в Общността, увеличени с разумната печалба за промишлеността на Общността.
(97)
Следователно, окончателно установено е, че производителите-износители на заинтересованите страни силно са занижили цените си, а цените на пазара на Общността значително са паднали през периода на разследването.
(98)
Няколко възражения са внесени по отношение на изчисленията за премахване на щетата. Те са изложени подробно в съображения 114-116 и 121-123. Освен това се потвърждава фактът, че когато са били разрешени подходящи преизчисления, те също са били взимани предвид при прилагане на занижена стойност.
4. Ситуация на промишлеността на Общността
(99)
След допълнителна проверка на двама производители на Общността, се е оказало, че някои показатели за щета са се променили в абсолютно изражение. Независимо от това, тези изменения не са били достатъчни, за да повлияят чувствително на развитието на показателите за щета през разглеждания период, нито да променят временните заключения. С оглед на изложеното по-горе, временните заключения за причинена материална щета на промишлеността на Общността се потвърждават.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(100)
Няколко заинтересовани страни отново са подчертали, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността не е била причинена от дъмпингов внос, а по-скоро от излишък в предлагането на урея на световния пазар. Това се доближава до твърдението, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността е резултат на спада на нейните експортни продажби, който се е отразил отрицателно на продажбите на пазара на Общността.
(101)
Трябва да се отбележи по този повод, че оценката на положението на промишлеността на Общността се основава на данни за продажбите на разглежданата стока на пазара на Общността. Следователно, евентуалните отрицателни ефекти върху намаляването на експортните продажби са изключени от споменатия анализ на щетата.
(102)
Освен това, за разглеждания период, експортните продажби на промишлеността на Общността са отбелязали спад с 337 000 тона, докато продажбите ѝ на пазара на Общността са се увеличили с 172 000 тона. При трудните за експорта условия, промишлеността на Общността е успяла да покрие половината от загубите си в експорта, благодарение на пазара на Общността.
(103)
Същевременно, потреблението в Общността се е увеличило с 1,25 милиона тона, вносът на ниски дъмпингови цени се е увеличил с 867 000 тона (съображение 163 от временния регламент) и промишлеността на Общността е загубила 10,3 % от пазара на Общността (съображение 173 от временния регламент). Неспособността на промишлеността на Общността да извлече полза от развиващия се вътрешен пазар, докато експортът ѝ спада, не само че не е в основата на тази ситуация, а доказва наличието на щета, причинена от дъмпинговия внос.
(104)
Следователно, излишъкът в предлагането и загубата от експортни продажби биха могли да имат ефект само върху промишлеността на Общността (ограничена загуба от разходи за производство), докато дъмпинговият внос е пречел тя да се възползва пълноценно от експанзията на пазара на Общността. Направено е следователно заключението, че влиянието на твърдяното свръхпредлагане и спадът на експортните продажби на промишлеността на Общността, разгледани поотделно, не са достатъчно основание за прекъсване на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и значителната щета, претърпяна от промишлеността на Общността. Следователно заключенията в съображения 197 и 198 от временния регламент се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
1. Вносители/търговци
(105)
След публикуването на временния регламент не е получена никаква забележка от страна на съдействалите вносители. Едно сдружение на вносители обаче е изтъкнало, че въвеждането на антидъмпингови мерки противоречи на интересите на вносителите на урея, загрижени за просперитета на селскостопанския сектор.
(106)
Постоянната необходимост от внос е призната в съображение 206 от временния регламент. Дори митата да се прилагат изцяло, разходите за земеделските стопани в най-лошия случай ще се увеличат с 0,6 %. Макар че подобно увеличение може да накара някои земеделски стопани да сменят източника на снабдяване с урея, нищо не показва, че трябва да се преразгледат заключенията, изложени в съображение 206 от временния регламент.
2. Потребители
(107)
След публикуването на временния регламент, са получени забележки от австрийски, италиански, испански и британски организации на земеделски стопани. Нито една от тези страни не е възразила срещу временното заключение, според което митата биха довели най-много до увеличение на разходите за земеделските стопани от порядъка на 0,6 %, те обаче са се противопоставили на въвеждането на мерки и са отхвърлили заключението, че увеличенията на цените няма да се проявят изцяло.
(108)
Извършената проверка в земеделска кооперация е потвърдила заключението, че предлаганите мерки ще се отразят на разходите. Хипотезата, че ефектът от мерките не би трябвало да се прояви напълно почива на опита от няколко други антидъмпингови процедури. нищо не дава основание да се смята, че и при настоящата процедура няма да е така.
(109)
Макар да бе потвърдена деликатната ситуация на земеделските стопани, от това не може да се направи заключение, че ефектът от митата ще бъде от такова естество, че въвеждането на мерките би противоречало на интереса на Общността.
(110)
Никаква писмена забележка не е получена пряко от някое от съдействалите промишлени предприятия, потребители на урея. Това дава основание да се смята, че мерките не биха оказали значително влияние върху тези потребители на урея.
(111)
Едно промишлено предприятие, което също така внася и продава урея, е представило забележките си чрез асоциация на вносителите. Това дружество твърди, че въвеждането на тези мерки може да я принуди да преустанови дейността си, което би довело до загуба на 380 работни места. Независимо от това, тъй като възражението не е било внесено директно от въпросното дружество и освен това не е било подкрепено с никакви доказателства, то е било отхвърлено.
3. Заключение, относно интереса на Общността
(112)
При отсъствие на нови елементи, свързани с интереса на Общността, заключенията, изложени в съображение 219 от временния регламент са потвърдени.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Ниво на елиминиране на вредите
(113)
За целите на временните заключения, занижената стойност спрямо разходите за производство, увеличени с разумна печалба е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените целеви цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено от дружеството между уреята на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(114)
Няколко производители износители са изтъкнали, че направеното преизчисление по отношение на разходите за разтоварване, за да се стигне до цена на стоката, доставена на кея с платени мита е било недостатъчно. Било е заявено също така че маржът на вносителите (повечето от тях продавачи на едро) е трябвало да бъде взет в предвид при изчисленията, съгласно практиката при други скорошни случаи, свързани с торове.
(115)
От различни източници са били събрани допълнителни доказателства за разходите за разтоварване, по-специално от производители износители, от промишлеността на Общността и от независими вносители. Въз основа на тази информация, размерът на разходите за разтоварване е бил преизчислен.
(116)
Въпросът с предоставянето на право на преизчисление на маржа на вносителите е бил разгледан в рамките на това специфично разследване. Било е установено, че производителите-износители на урея използват няколко канала за продажба на стоките си на пазара на Общността, сред които и пряка продажба на крайния потребител. Нищо не дава основание да се предполага, че цените са се променяли в зависимост от използвания канал. Напротив, било е установено, че продажните цени обикновено не зависят от вида потребител. Също така, не е установена голяма разлика между каналите за продажба, използвани от промишлеността на Общността и използваните от производителите-износители. Следователно искането за преизчисляване на маржа на вносителите е отхвърлено.
(117)
Няколко страни, сред които болшинството от производителите-износители, са заявили, че цените на производителите от Общността, използвани за определяне на занижената стойност на цените е трябвало да имат за основа среднопретеглената цена на ниво промишленост на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Било е изтъкнато, че подобен метод има за ефект да увеличи изкуствено маржа, без да отчита евентуална отрицателно занижена стойност на цените на ниво производител на Общността. Било е изтъкнато също така че определянето на антидъмпинговите мита по метод, водещ до намаление нула противоречи на взето неотдавна решение на СТО (3).
(118)
Трябва да се отбележи, че изчисляването на занижената стойност има за цел да определи действителния размер на нанесената на промишлеността на Общността щета, в резултат на дъмпингов внос. Всяко сравнение на цени трябва да отразява икономическата действителност. Разследването е показало, че на пазара на Общността, е установена конкуренция между различните производители.износители и различните производители от промишлеността на Общността. Във връзка с това, следва да се отбележи, между другото, че съществуват значителни разлики в цените на производителите от Общността, в зависимост от географското им разположение. Размерите на дъмпинга, нанесъл щета, причинена от един производител износител на промишлеността на Общността трябва да се разглеждат съобразно с действителната ситуация на пазара и проверените данни за всяко дружество.
(119)
Едно сравнение на цените позволява да се изчисли точно пълното въздействие на всеки дъмпинг, нанасящ щета на промишлеността на Общността, без да се увеличава изкуствено нивото на занижаване на стойността в настоящия случай. Следователно искането се отхвърля.
(120)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че част от внасяната в Общността урея е бил под формата на „мазни“ гранули и е трябвало да бъде третиран като отделен вид урея. Тя е заявила също така че за изчисляването на занижената стойност в настоящия случай, този вид стока е трябвало да бъде сравнена с „мазните“ гранули, произвеждани в Общността.
(121)
Установено е било, че гранули с голям диаметър или „мазни“ наистина се произвеждат от промишлеността на Общността, освен тези, които някои от разглежданите държави изнасят за Общността. Но само по-големият им диаметър ги отличава от класическите гранули. Нищо не дава основание да се твърди, че разходите за производство на „мазните“ гранули са по-високи, нито че тези стоки са били продавани с добавена стойност през периода на разследването. Следователно няма никаква причина тези „мазни“ гранули да бъдат разглеждани като отделен вид на продукта.
(122)
Някои производители износители са подновили искането си за преизчисление, заради разликата в качеството на тяхната стока. Никакво доказателство обаче не е било представен във връзка с това искане. Освен това се е оказало, че пазарът не е установил проблеми, свързани с качеството на румънската урея. Искането следователно е отхвърлено
(123)
Следва да се отбележи, че при изчисляването на временния етап на цена, която не нанася щета, използваният марж на печалбата представлява 8 % от разходите, а не 8 % от оборота, както е посочено в съображение 222 от временния регламент. Някои от съдействалите страни са изтъкнали, че маржът на печалбата е трябвало да бъде 5 %, каквато е била практиката при предишните антидъмпингови процедури, свързани с азотни торове и процедурата, свързана с уреята с произход от Русия (4). От своя страна, промишлеността на Общността отново е изтъкнала, че би било по-уместно да се използва марж на печалбата в размер на 15 % от доходността на капиталовложенията.
(124)
Потвърдено е, че определянето на подходящ марж на печалбата за тази процедура е имало за основа изчисляването на такъв, марж на печалбата, какъвто промишлеността на Общността може да разумно да очаква при обичайни условия на конкуренция, без дъмпингов внос. То почива на преценка на фактите, специфични за този случай, а не за други процедури, отнасящи се за други стоки и/или за други периоди на разследване.
(125)
Поради причините, споменати в съображение 223 от временния регламент, искането да се определи печалбата въз основа на доходите от капиталовложения се отхвърля.
(126)
Въз основа на изложеното по-горе и при липса на елементи, доказващи, че определянето на марж на печалбата от 8 % е неправилно, заключенията в съображения 221-227 от временния регламент се потвърждават.
(127)
И накрая, информация, получена след публикуването на временния регламент, както и данните, проверени след това публикуване, в това число и проверената информация от други двама производители на Общността, съща са били включени в изчисленията, ако е имало такива.
2. Ниво и форма на митата
(128)
В светлината на изложеното по-горе се приема, че по силата на член 9, параграф 4 от основния регламент, окончателното антидъмпингово мито трябва да бъде въведено върху вноса от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна в размер на маржовете на щетата или на установените дъмпингови маржове, ако те са по-ниски.
(129)
По отношение на остатъчното мито, което трябва да се приложи спрямо несъдействалите производители износители, то е фиксирано в размер на най-високото мито, установено за съдействалите производители за всяка една от заинтересованите страни.
(130)
Един производител износител твърди, че за да се съблюдава съгласуваност с предишна процедура, митата би трябвало да бъдат под формата на минимална вносна цена, какъвто е случаят с уреята с произход от Русия.
(131)
Независимо от това, както е посочено в съображение 231 от временния регламент, за да се гарантира ефикасността на мерките и да се предотврати манипулация на цените, като наблюдаваната при някои предишни процедури, свързани със същата обща категория стоки, а именно торовете, окончателните мита се въвеждат под формата на специфичен размер на тон. Искането следователно е отхвърлено.
(132)
С оглед на изложеното по-горе, размерите на окончателните мита са следните:
Страна
Дружество
База на антидъмпингово мито
(%)
Временно мито
(еуро на тон)
Беларус
Единен национален марж
8,0
7,81
България
Химко АД
24,2
21,43
Други
24,2
21,43
Хърватия
Petrokemija d.d.
9,4
9,01
Други
9,4
9,01
Естония
JSC Nitrofert
11,4
11,45
Други
11,4
11,45
Либия
National Oil Corporation
12,5
11,55
Други
12,5
11,55
Литва
Joint Stock Company Achema
10,0
10,05
Други
10,0
10,05
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
6,7
7,20
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
5,7
6,18
Sofert S.A., Bacau
7,6
8,01
Други
7,6
8,01
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
18,7
16,27
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzinsk
9,2
8,85
Други
19,5
16,84
(133)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, посочени в настоящия регламент са установени въз основа на заключенията на настоящото разследване. Те отразяват следователно ситуацията на заинтересованите дружества към момента на разследването. Тези митнически ставки (за разлика от митото на национално равнище, прилагано спрямо „всички останали дружества“) се прилагат само за вноса на стоката с произход от заинтересованата страна, произведена от дружествата и следователно от специално цитираните юридически лица. Тези ставки не могат да се прилагат за вносна стока, произведена от дружество, чието име и адрес не са изрично посочени в постановителната част на настоящия регламент, включително и от юридически лица, свързани с изрично посочените фирми, а за нея се прилага митото, приложимо за „всички други фирми“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (например, при смяна на името на дружеството или при създаване на нови производствени или търговски единици) трябва да се адресира незабавно до Комисията (5) и да съдържа всички необходими данни, и по-специално тези, които са свързани с промяна в дейността на дружеството по отношение на производството и продажбата на вътрешния и на външния пазар, като резултат, например, на смяната на името или на промяната в производствените или търговските единици. След консултиране с Консултативния комитет, Комисията ще направи, ако е необходимо, изменения на регламента, като актуализира списъка на фирмите, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
3. Събиране на временните мита
(135)
С оглед на големите размери на установените дъмпингови маржове и на щетата, нанесена на промишлеността на Общността, е сметнато за необходимо да се съберат окончателно сумите, внесени като временно антидъмпингово мито, въведено с временния регламент до размера на окончателното мито. Ако окончателното мито е по-високо от временното мито, се събират окончателно само сумите, внесени като временно мито.
4. Доброволни гаранции
(136)
След налагането на временните мерки, производителите-износители от Беларус, Хърватия, Либия, Румъния и Украйна са предложили ценови задължения, съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент. Производителите износители от Естония и Литва са подновили вече направените на временния етап предложения за доброволни гаранции, които са били отхвърлени, поради причините, изложени в съображения 236 и 237 от временния регламент.
(137)
Припомня се, че Комисията вече е приела доброволна гаранция от българския производител износител на временния етап на настоящата процедура (виж съображение 236 от временния регламент). Както това е посочено в съображение 128, включването на нови данни в изчисляването на окончателния размер на щетата се е отразило върху степента на отстраняване на установената щета. Минималната цена на доброволната гаранция е била съобразена с това.
(138)
След публикуването на временните заключения, промишлеността на Общността, подала възражението, се е протовпоставила на решението на Комисията да приеме доброволни гаранции от страна на българския производител износител. Било е изтъкнато в тази връзка, че заинтересованото дружество е било свързано с други износители и/или производители на азотни торове, и по-специално на урея в България, Беларус и Украйна - или че най-малкото поддържа технически и промишлени отношения с последните - и че поради това съществува голяма възможност дружеството да сключи компенсационни споразумения. Освен това, промишлеността на Общността е изказала съмнение относно способността на този производител износител да спази свързаните с доброволни гаранция задължения.
(139)
В по-общ смисъл, промишлеността на Общността е изтъкнала, че доброволните гаранции и свързаните с тях минимални цени биха били неподходяща мярка по отношение на азотните торове и в частност на уреята.
(140)
Следва да се отбележи, че промишлеността на Общността не е била в състояние да подкрепи твърденията си по отношение на българския производител износител с достатъчно доказателства. Освен това, разследването на Комисията също не е потвърдила тези твърдения, които следователно са били отхвърлени. Що се отнася до основателността на доброволни гаранции, следва да се отбележи, че трябва да се отчита на първо място конкретната ситуация, свързана със заинтересованото дружество. Така например е било установено, че въпросната фирма е произвеждала и изнасяла само урея и че в този конкретен случай, има големи шансове да се гарантира ефикасен контрол върху доброволни гаранция.
(141)
Във всички случаи, при предполагаемо или доказано нарушение или оттегляне на доброволни гаранция, може да се въведе антидъмпинговото мито, съгласно член 8, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
(142)
Всички други получени предложения за поемане на доброволни гаранции също са били подробно анализирани. Анализът е разкрил две основни препятствия пред приемането на тези предложения за поемане на доброволни гаранция.
(143)
Заинтересованите производители износители от Литва, Румъния, Хърватия, Украйна е Либия произвеждат различни видове азотни торове и/или други химични продукти и в миналото са изнасяли редовно тези стоки за обичайни потребители (повечето от тях продавачи на едро) в Общността. Тази практика е свързана със сериозен риск от насрещни компенсации, което означава, че ценовите доброволни гаранции, каквито и да са те, официално ще бъдат спазени, но цените на другите стоки ще бъдат намалени. Всичко това би довело до лесно заобикаляне на доброволни гаранции за спазване на минимална цена за уреята и до изключително трудния контрол на този доброволни гаранции.
(144)
Освен това, някои производители (като Естония, Украйна и Беларус) са изтъкнали, че не упражняват никакъв контрол - и дори нямат никаква информация - за местоназначението и/или условията на продажба на техния износ на урея, докато официалните статистики очевидно говорят за износ на големи количества от стоката за Общността през периода на разследване. Припомня се, че поради факта, че тези дружества не са представили достатъчна информация по въпроса, Комисията е можела да използва само наличните данни, съгласно член 18 от основния регламент за да установи износните цени. Освен това някои износители (Либия, Естония) са оказали като цялоо незадоволително съдействие по време на разследването. Сметнато е, че тези факти правят необичайно висок риска, свързан приемането на доброволни гаранции и незадоволителни гаранциите за осигуряване на правилен контрол.
(145)
Поради изложените по-горе причини, е направено заключение, че няма да бъде прието нито едно от предложенията за поемане на доброволни гаранции, направени след публикуването на окончателните заключения.
(146)
Заинтересованите страни са информирани за това и причините, поради които предложената доброволна гаранция не може да бъде приета са изложени подробно на съответните износители. Проведена е консултация с Консултативния комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Въвежда се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на урея дори във воден разтвор, под кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
2. Ставката на приложимото окончателно антидъмпингово мито, преди освобождаване от митницата, към нетните цени франко границата на Общността на стоката, описана в параграф 1 по-горе е следната:
Страна на произход
Производител
Окончателно антидъмпингово мито
(еуро на тон)
Допълнителен код по TARIC
Беларус
Всички
7,81
-
България
Всички
21,43
A999
Хърватия
Всички
9,01
-
Естония
Всички
11,45
-
Либия
Всички
11,55
-
Литва
Всички
10,05
-
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
7,20
A264
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
6,18
A265
Sofert S.A., Bacau
8,01
A266
Всички останали
8,01
A999
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
16,27
A268
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzhinsk
8,85
A269
Всички останали
16,84
A999
3. При щета преди пускането в свободно обращение на стоките, когато платената или дължимата цена се изчислява пропорционално за целите на определянето на митническата стойност, съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 22 юли 1993 г. за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен въз основа на посочените по-горе размери се намалява пропорционално на действително платената или дължима цена.
4. Освен ако не е указано друго, се прилагат действащите митнически разпоредби.
Член 2
1. Внасяните стоки се освобождават от антидъмпинговите мита, наложени с член 1, ако са произведени и директно експортирани (т.е. превозени и фактурирани) за първия независим потребител в Общността, в качеството му на вносител, от посоченото по-долу дружество, представило приети от Комисията доброволни гаранции, ако тези стоки са внесени, съгласно разпоредбите на параграф 2.
Страна
Дружество
Допълнителен код по TARIC
България
Химко АД, Шосе за Мездра, 3037 Враца
A272
2.
а)
При представяне на декларация за пускане в свободно обръщение по силата на доброволни гаранции, за освобождаването от антидъмпингово мито се изисква представяне през митническите органи на държавите-членки редовно издадена търговска фактура от фирмата, посочена в параграф 1.
б)
Тази фактура трябва да отговаря на изискванията за този вид фактури, посочени в приетия от Комисията доброволни гаранции и чиито основни реквизити фигурират в приложението.
в)
За освобождаването от мито се изисква също така декларация и представяне на митницата на стоки, точно съответстващи на описанието, дадено в търговската фактура.
3. Вносът, придружен с такава редовна фактура, се декларира под допълнителния код по TARIC от параграф 1.
Член 3
Сумите, обезпечени при налагането на временни антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕО) № 1497/2001, се събират окончателно в размера на окончателното мито, приложимо за вноса на урея, дори и във воден разтвор, с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90, с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
Обезпечените суми с размер по-висок от този на окончателното антидъмпингово мито се освобождават.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 януари 2002 година.