EUROPA-PARLAMENTETS AFGOERELSE af 9. marts 1994 vedroerende ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udoevelsen af hans hverv (94/262/EKSF, EF, Euratom)
EUROPA-PARLAMENTET HAR -
under henvisning til traktaterne om oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber, saerlig artikel 138 E, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, artikel 20 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, og artikel 107 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab,
under henvisning til udtalelse fra Kommissionen,
under henvisning til Raadets godkendelse, og
ud fra foelgende betragtninger:
Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udoevelsen af hans hverv boer fastsaettes under overholdelse af bestemmelserne i traktaterne om oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber;
det maa fastlaegges, under hvilke betingelser der kan indgives klage til ombudsmanden, og hvorledes ombudsmandens hverv skal afgraenses i forhold til procedurerne omkring soegsmaal og rekurs;
ombudsmanden, som tillige kan handle paa eget initiativ, skal have adgang til alle de elementer, der er noedvendige for udoevelsen af hans hverv; med henblik herpaa er Faellesskabets institutioner og organer forpligtet til paa anmodning at give ombudsmanden de oplysninger, han udbeger sig, medmindre de kan paaberaabe sig en behoerigt begrundet tavshedspligt, og uden at dette i oevrigt beroerer ombudsmandens pligt til ikke at videregive oplysningerne; medlemsstaternes myndigheder er forpligtet til at give ombudsmanden alle de noedvendige oplysninger, medmindre disse er omfattet af enten love eller administrative bestemmelser om tavshedspligt eller bestemmelser, som indebaerer, at de ikke maa videregives; faar ombudsmanden ikke den oenskede bistand, underretter han Europa-Parlamentet, som det tilkommer at tage de noedvendige initiativer;
der maa fastlaegges procedurer for det videre forloeb, naar resultaterne af ombudsmandens undersoegelser viser, at der foreligger fejl eller forsoemmelser; det boer ligeledes fastsaettes, at ombudsmanden ved slutningen af hver aarlig session forelaegger Europa-Parlamentet en samlet rapport;
ombudsmanden og hans personale skal udvise diskretion for saa vidt angaar de oplysninger, de har faaet kendskab til under udoevelsen af deres hverv; til gengaeld skal ombudsmanden underrette de kompetente myndigheder om forhold, der efter hans opfattelse falder ind under strafferetten, og som han maatte faa kendskab til i forbindelse med en undersoegelse;
ombudsmanden boer have mulighed for at samarbejde med de myndigheder af samme type, der findes i visse medlemsstater, under overholdelse af den gaeldende nationale lovgivning paa omraadet;
i begyndelsen af hver valgperiode og for hele valgperioden udnaevner Europa-Parlamentet en person, der er borger i Unionen og som kan bevise, at han er uafhaengig og besidder de fornoedne kvalifikationer, til ombudsmand;
det maa fastsaettes, under hvilke betingelser ombudsmandens hverv ophoerer;
ombudsmanden maa varetage sit hverv i fuldkommen uafhaengighed, hvilket han ved sin tiltraedelse skal afgive hoejtidelig forsikring om over for De Europaeiske Faellesskabers Domstol; der boer fastsaettes bestemmelser om visse aktiviteters uforenelighed med hvervet som ombudsmand og om det vederlag samt de privilegier og immuniteter, der bliver ombudsmanden til del;
der boer fastsaettes bestemmelser om tjenestemaend og andre ansatte i det sekretariat, der skal bistaa ombudsmanden, og om ombudsmandens budget; ombudsmandens hjemsted er Europa-Parlamentets hjemsted;
det tilkommer ombudsmanden at fastlaegge gennemfoerelsesbestemmelserne til denne afgoerelse; der boer endvidere fastsaettes visse overgangsbestemmelser for den foerste ombudsmand, der udnaevnes, efter at traktaten om Den Europaeiske Union er traadt i kraft -
TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:
Artikel 1
1. Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udoevelsen af hans hverv fastsaettes i denne afgoerelse i henhold til artikel 138 E, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, artikel 20 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og artikel 107 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab.
2. Ombudsmanden udoever sit hverv under overholdelse af de befoejelser, som traktaterne tillaegger Faellesskabets institutioner og organer.
3. Ombudsmanden kan ikke gribe ind i en sag, der er anlagt ved en domstol, eller anfaegte, at en retsafgoerelse er begrundet.
Artikel 2
1. Ombudsmanden skal inden for rammerne af ovennaevnte traktater og paa de deri fastsatte betingelser bidrage til at paavise fejl og forsoemmelser i forbindelse med handlinger foretaget af Faellesskabets institutioner og organer, med undtagelse af Domstolen og Retten i Foerste Insatans under udoevelsen af deres domstolsfunktioner, og til at fremsaette henstillinger med henblik paa at afhjaelpe disse fejl og forsoemmelser. Handlinger foretaget af enhver anden myndighed eller person kan ikke indklages for ombudsmanden.
2. Enhver unionsborger eller enhver fysisk eller juridisk person med bopael eller hjemsted i en af Unionens medlemsstater kan enten direkte eller gennem et medlem af Europa-Parlamentet indgive klage til ombudsmanden over tilfaelde af fejl eller forsoemmelser i forbindelse med handlinger foretaget af Faellesskabets institutioner eller organer med undtagelse af Domstolen og Retten i Foerste Instans under udoevelsen af deres domstolsfunktioner. Ombudsmanden informerer den beroerte institution eller det beroerte organ, saa snart han har modtaget en klage.
3. Klagen skal indeholde angivelse af klagens indhold og klagerens navn; klageren kan anmode om, at hans klage behandles fortroligt.
4. Klagen skal indgives inden for en frist paa to aar regnet fra den dato, hvor klageren bliver gjort bekendt med de omstaendigheder, der berettiger klagen, og der skal forinden vaere rettet de fornoedne administrative henvendelser til de beroerte institutioner eller organer.
5. Ombudsmanden kan raade klageren til at henvende sig til en anden myndighed.
6. Indbringelse af klager for ombudsmanden foerer ikke til en afbrydelse af foraeldelsesfristerne for soegsmaal eller rekurs.
7. Maa ombudsmanden afvise klagen eller afslutte sin behandling heraf paa grund af en igangvaerende eller afsluttet retssag vedroerende det anfoerte forhold, henlaegges resultaterne af de undersoegelser, han maatte have foretaget forinden.
8. Klager, der vedroerer arbejdsforholdene mellem Faellesskabets institutioner eller organer og deres tjenestemaend eller oevrige ansatte, kan kun indbringes for ombudsmanden, hvis de interne administrative ansoegnings- eller klagemuligheder, navnlig dem der er omhandlet i artikel 90, stk. 1 og 2, i vedtaegten for tjenestemaend, er udtoemt, og den paagaeldende myndigheds svarfrist er udloebet.
9. Ombudsmanden informerer hurtigst muligt klageren om den videre behandling af klagen.
Artikel 3
1. Ombudsmanden foretager paa eget initiativ eller paa grundlag af en klage alle de undersoegelser, som han finder berettigede for at kunne belyse mulige tilfaelde af fejl eller forsoemmelser i forbindelse med handlinger foretaget af Faellesskabets institutioner eller organer. Han oplyser den beroerte institution eller det beroerte organ herom, og disse kan tilsende ham alle relevante bemaerkninger.
2. Faellesskabets institutioner og organer er forpligtet til at give ombudsmanden de oplysninger, han anmoder om, og give ham adgang til de paagaeldende dokumenter. De kan kun modsaette sig dette under behoerigt begrundet henvisning til deres tavshedspligt.
De giver kun adgang til dokumenter fra en medlemsstat, der er klassificeret som hemmelige i medfoer af en lov eller en administrativ bestemmelse, naar den paagaeldende medlemsstat forinden har givet sit samtykke hertil.
De giver adgang til andre dokumenter fra en medlemsstat efter at have underrettet den paagaeldende medlemsstat herom. I ingen af tilfaeldene maa ombudsmanden videregive indholdet af dokumenterne, jf. artikel 4.
Faellesskabets tjenestemaend og oevrige ansatte skal efter anmodning fra ombudsmanden aflaegge vidneforklaring; de udtaler sig paa vegne af og efter instrukser fra deres administrationer og har fortsat tavshedspligt.
3. Myndighederne i medlemsstaterne er efter anmodning fra ombudsmanden forpligtet til via medlemsstaternes faste repraesentationer ved De Europaeiske Faellesskaber at fremskaffe alle oplysninger, der kan bidrage til at belyse tilfaelde af fejl eller forsoemmelser begaaet af Faellesskabets institutioner eller organer, medmindre disse oplysninger er omfattet af enten love eller administrative bestemmelser om tavshedspligt eller bestemmelser, som indebaerer, at de ikke maa videregives. I sidstnaevnte tilfaelde kan den beroerte medlemsstat dog tillade, at ombudsmanden faar kendskab til oplysningerne, saafremt han forpligter sig til ikke at videregive deres indhold.
4. Faar ombudsmanden ikke den oenskede bistand, underretter han Europa-Parlamentet, der tager de noedvendige initiativer.
5. Saa vidt muligt forsoeger ombudsmanden sammen med den beroerte institution eller det beroerte organ at finde en loesning, der kan bringe tilfaelde af fejl eller forsoemmelser til ophoer og imoedekomme klagen.
6. Naar ombudsmanden mener at have konstateret, at der foreligger fejl eller forsoemmelser, forelaegger han den beroerte institution eller det beroerte organ sagen og fremsaetter i paakommende tilfaelde forslag til henstillinger. Institutionen eller organet fremsaetter en detaljeret udtalelse inden tre maaneden.
7. Ombudsmanden sender dernaest en rapport til Europa-Parlamentet og til den beroerte institution eller det beroerte organ. Han kan heri fremsaette henstillinger. Klageren informeres af ombudsmanden om resultatet af undersoegelserne, om institutionens eller organets udtalelse og om eventuelle henstillinger fra ombudsmanden.
8. Ved slutningen af hver aarlig session forelaegger ombudsmanden Europa-Parlamentet en rapport om resultaterne af sine undersoegelser.
Artikel 4
1. Ombudsmanden og hans personale, der er omfattet af artikel 214 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, artikel 47, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og artikel 194 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, er forpligtede til ikke at videregive oplysninger og materiale, som de er blevet bekendt med i medfoer af deres hverv. De skal ligeledes udvise diskretion for saa vidt angaar enhver oplysning, som kan skade klageren eller enhver anden beroert person, jf. dog stk. 2.
2. Faar ombudsmanden i forbindelse med sine undersoegelser kendskab til forhold, der efter hans opfattelse henhoerer under strafferetten, meddeler han omgaaende dette til de nationale kompetente myndigheder via medlemsstaternes faste repraesentationer ved De Europaeiske Faellesskaber samt i givet fald til den faellesskabsinstitution, hvor den anklagede tjenestemand eller ansatte arbejder; institutionen kan eventuelt anvende artikel 18, stk. 2, i protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter. Ombudsmanden kan ligeledes underrette den beroerte faellesskabsinstitution eller det beroerte faellesskabsorgan om forhold, som ud fra et disciplinaert synspunkt vedroerer en af deres tjenestemaends eller ansattes adfaerd.
Artikel 5
Ombudsmanden kan, i det omfang det kan bidrage til at oege effektiviteten af hans undersoegelser og yde en bedre beskyttelse af de personers rettigheder og interesser, der indgiver klager til ham, samarbejde med de myndigheder af samme type, der findes i visse medlemsstater, under overholdelse af den gaeldende nationale lovgivning paa omraadet. Ombudsmanden kan ikke ad denne vej kraeve adgang til dokumenter, som han ikke ville have adgang til i medfoer af artikel 3.
Artikel 6
1. Ombudsmanden udnaevnes af Europa-Parlamentet efter hvert valg til Europa-Parlamentet og for hele valgperioden. Hans mandat kan forlaenges.
2. Til ombudsmand vaelges en person, der er borger i Unionen, og som i fuldt omfang er i besiddelse af borgerlige og politiske rettigheder og kan bevise, at han er uafhaengig, og som endvidere i sit hjemland opfylder betingelserne for at indtage de hoejeste dommerembeder, eller hvis erfaring og faglige kvalifikationer til varetagelse af et saadant embede er almindeligt anerkendt.
Artikel 7
1. Ombudsmandens hverv ophoerer ved udloebet af hans mandatperiode eller ved frivillig fratraeden eller afskedigelse.
2. Undtagen ved afskedigelse fortsaetter ombudsmanden i sin stilling, indtil hans efterfoelger indsaettes i sit embede.
3. Saafremt hvervet fratraedes i utide, udnaevnes der en ny ombudsmand senest tre maaneder, efter at stillingen er blevet ledig, og for den resterende periode frem til valgperiodens afslutning.
Artikel 8
En ombudsmand, der ikke laengere opfylder de noedvendige betingelser for at udoeve sit hverv, eller som har begaaet en alvorlig forseelse, kan paa begaering af Europa-Parlamentet afskediges af De Europaeiske Faellesskabers Domstol.
Artikel 9
1. Ombudsmanden varetager sit hverv i fuldkommen uafhaengighed og i Faellesskabernes og unionsborgernes almene interesse. Han maa i udoevelsen af sit hverv hverken soege eller modtage instruktioner fra nogen regering eller nogen instans. Han afholder sig fra enhver handling, der er uforenelig med karakteren af hans hverv.
2. Ombudsmanden afgiver ved tiltraedelsen af sit hverv en hoejtidelig forsikring over for De Europaeiske Faellesskabers Domstol om, at han vil varetage sit hverv fuldstaendig uafhaengigt og upartisk og under hele hvervets varighed og efter dettes ophoer vil overholde de forpligtelser, der foelger med hans hverv, i saerdeleshed pligten til efter hvervets ophoer at udvise haederlighed og tilbageholdenhed med hensyn til overtagelse af visse hverv eller opnaaelse af visse fordele.
Artikel 10
1. Under udoevelsen af sit hverv kan ombudsmanden ikke - hverken loennet eller uloennet - udoeve noget andet politisk, administrativt hverv eller erhvervsmaessig virksomhed.
2. Ombudsmanden er, for saa vidt angaar vederlag, tillaeg og pension, sidestillet med en dommer ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol.
3. Artikel 12 til 15 samt artikel 18 i protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter finder anvendelse paa ombudsmanden og paa tjenestemaend og ansatte i hans sekretariat.
Artikel 11
1. Ombudsmanden bistaas af et sekretariat, hvis leder han selv udnaevner.
2. Tjenestemaend og andre ansatte i ombudsmandens sekretariat er omfattet af de regler og bestemmelser, der gaelder for tjenestemaend og oevrige ansatte ved De Europaeiske Faellesskaber. Deres antal fastsaettes hvert aar i forbindelse med budgetbehandlingen (1).
3. De tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og i medlemsstaterne, der udnaevnes til ansatte i ombudsmandens sekretariat, udlaanes i tjenestens interesse med garanti for at kunne genindtraede i deres oprindelige institution uden tab af rettigheder.
4. I alle personalespoergsmaal er ombudsmanden at sidestille med institutionerne i henhold til artikel 1, i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber.
Artikel 12
Ombudsmandens budget fremgaar af et bilag til sektion I (Europa-Parlamentet) i De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget.
Artikel 13
Ombudsmanden hjemsted er Europa-Parlamentets hjemsted (2).
Artikel 14
Ombudsmanden fastlaegger gennemfoerelsesbestemmelser til denne afgoerelse.
Artikel 15
Den foerste ombudsmand, der udnaevnes, efter at traktaten om Den Europaeiske Union er traadt i kraft, udnaevnes for den resterende del af valgperioden.
Artikel 16
Europa-Parlamentet fastsaetter i sit budget de bevillinger til personale og materiel, der er noedvendige for, at den foerste ombudsmand straks fra sin udnaevnelse kan udfoere de opgaver, der paalaegges ham.
Artikel 17
Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen.
Udfaerdiget i Strasbourg, den 9. marts 1994.
31994D0262
L 113/15
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
от 9 март 1994 година
относно правилата и общите условия за изпълнението на функциите на омбудсмана
(94/262/ЕОВС, ЕО, Евратом)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,
като взе предвид Договорите за създаване на Европейските общности, и по-специално член 138 д, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност, член 20 г, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана и член 107 г, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
като взе предвид становището на Комисията,
като взе предвид одобрението на Съвета,
като има предвид, че правилата и общите условия за изпълнението на функциите на омбудсмана следва да бъдат приети в съответствие с разпоредбите на Договорите за създаване на Европейските общности;
като има предвид, че трябва да се определят условията, при които може да бъде подадена жалба до омбудсмана, както и връзката между изпълнението на функциите на омбудсмана и съдебни и административни производства;
като има предвид, че омбудсманът, който може да действа и по собствена инициатива, трябва да има достъп до всички елементи, необходими за изпълнение на функциите му; като има предвид, че за тази цел органите и институциите на Общността са длъжни да предоставят на омбудсмана, при негово поискване, всяка поискана от него информация, освен при надлежно обосновани основания за поверителност и без да се накърнява задължението на омбудсмана да не разкрива съответната информация; като има предвид, че властите на държавите-членки са длъжни да предоставят на омбудсмана всяка необходима информация, освен ако по отношение на съответната информация се прилагат законови и подзаконови разпоредби за поверителност или разпоредби, забраняващи предаването й; като има предвид, че ако не получи поисканото съдействие, омбудсманът уведомява за това Европейския парламент, който предприема необходимите мерки;
като има предвид, че е необходимо да се определят процедурите, които ще се прилагат в случай, че в резултат на извършваните от омбудсмана проверки се разкрият случаи на лошо администриране; като има предвид, че е необходимо също да се предвиди омбудсмана да представя подробен доклад пред Европейския парламент в края на всяка годишна сесия;
като има предвид, че омбудсманът и служителите от неговата администрация са длъжни да опазват поверителния характер на информацията, която са получили при упражняване на функциите им; като има предвид, че въпреки това омбудсманът е, все пак, длъжен да информира компетентните власти за факти, които счита, че имат отношение към наказателното право и които са му станали известни рамките на извършената от него проверка;
като има предвид, че е необходимо да се предвиди възможност за сътрудничество между омбудсмана и аналогични органи в някои държави-членки при условията на спазване на приложимото национално законодателство;
като има предвид, че Европейският парламент следва да назначава омбудсмана в началото на своя мандат и за срока на този мандат, като го избира измежду лица, които са граждани на Съюза и предоставят всички необходими гаранции за независимост и компетентност;
като има предвид, че трябва да се предвидят условията за прекратяване на функциите на омбудсмана;
като има предвид, че омбудсманът трябва да изпълнява задълженията си при условията на пълна независимост, за което полага тържествена клетва пред Съда на Европейските общности при встъпването си в длъжност; като има предвид, че следва да се определят дейностите, които са несъвместими с изпълнението на функциите на омбудсман, както и възнаграждението, привилегиите и имунитетите, които му се предоставят;
като има предвид, че следват да се предвидят разпоредби относно длъжностните лица и служителите в секретариата на омбудсмана, които го подпомагат при изпълнението на неговите функции, както и разпоредби за неговия бюджет; като има предвид, че седалището на омбудсмана следва да съвпада със седалището на Европейския парламент;
като има предвид, че омбудсманът приема разпоредбите по прилагане на настоящото решение; като има предвид освен това, че следва да се приемат някои преходни разпоредби, приложими спрямо първия омбудсман, назначен след влизането в сила на Договора за ЕС,
РЕШИ:
Член 1
1. С настоящото решение се определят правилата и общите условия за изпълнението на функциите на омбудсмана в съответствие с член 138 д, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност, член 20 г, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана и член 107 г, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия.
2. Омбудсманът изпълнява функциите си в съответствие с правомощията, които Договорите предоставят на институциите и органите на Общността.
3. Омбудсманът не може да встъпва в дела пред съд или да поставя под въпрос обосноваността на съдебно решение.
Член 2
1. В рамките и при условията на гореспоменатите Договори, омбудсманът допринася за разкриването на случаи на лошо администриране в дейността на институциите и органите на Общността, с изключение на Съда на Европейските общности и Първоинстанционния съд на Европейските общности в качеството им на правораздавателни органи, и формулира препоръки с оглед преустановяването на такива случаи. Действията на други органи или лица не могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана.
2. Всеки гражданин на Съюза или всяко физическо или юридическо лице с местопребиваване или седалище в държава-членка на Съюза може да подаде до омбудсмана, пряко или с посредничеството на член на Европейския парламент, жалба във връзка със случай на лошо управление в дейността на институциите или органите на Общността, с изключение на Съда на Европейските общности и Първоинстанционния съд на Европейските общности в качеството им на правораздавателни органи. Омбудсманът информира заинтересуваната институция или орган непосредствено след като е бил сезиран с жалба.
3. От жалбата трябва да ясно да личат нейният предмет и самоличността на жалбоподателя; жалбоподателят може да поиска жалбата му да остане поверителна.
4. Жалбата трябва да бъде подадена в срок от две години от датата, на която жалбоподателят е узнал фактите, на които тя се основава, и да бъде предшествана от подходящите административни постъпки пред съответните органи и институции.
5. Омбудсманът може да посъветва жалбоподателя да адресира жалбата до друг орган.
6. Подадените до омбудсмана жалби не спират сроковете за обжалване при административни или съдебни производства.
7. Когато омбудсманът, поради висящо или приключило съдебно производство, отнасящо се до представените пред него факти, трябва да обяви жалбата за недопустима или да прекрати разглеждането й, резултатите от всички проведени преди това от него проверки се изпращат в архив.
8. До омбудсмана не могат да се подават жалби във връзка с трудовоправни отношения между институциите и органите от Общността и техните длъжностни лица или други служители, ако не са изчерпани всички възможности за подаване на молби и жалби по вътрешно-административен ред, и по-специално процедурите по член 90, параграфи 1 и 2 от Правилника за длъжностните лица, и не са изтекли сроковете за отговор от страна на съответния орган, до който е отправена молбата или жалбата.
9. Омбудсманът уведомява жалбоподателя възможно най-скоро за предприетите от него мерки.
Член 3
1. Омбудсманът, по собствена инициатива или въз основа на подадена жалба, извършва всички проверки, които счита за обосновани с оглед изясняването на предполагаема лоша администрация от страна на институции и органи на Общността. Омбудсманът уведомява за това заинтересованата институция или орган, който от своя страна може да представи всички бележки, които счете за необходими.
2. Институциите и органите на Общността са длъжни да предоставят поисканата от Омбудсмана информация, както и да му осигурят достъп до съответните досиета. Те могат да отказват да направят това само въз основа на надлежно аргументирани съображения за поверителност.
Те предоставят достъп до документи с произход от държава-членка, които по силата на законов или подзаконов нормативен акт са класифицирани като секретни, само с предварителното съгласие на съответната държава-членка.
Институциите и органите на Общността предоставят достъп до други документи с произход от държава-членка, след като информират съответната държава-членка. И в двата случая, съгласно член 4, омбудсманът не може да разпространява съдържанието на документите.
Длъжностните лица и другите служители на институциите и органите на Общността са длъжни да свидетелстват по искане на омбудсмана; те се изказват от името и в съответствие с указанията на администрацията, в която работят и остават обвързани от задължението за опазване на професионална тайна.
3. По искане на омбудсмана органите на държавите-членки са длъжни да му предоставят, чрез постоянните си представителства в Европейските общности, всяка информация, която би допринесла за изясняването на случаи на лоша администрация от страна на институции или органи от Общността, освен ако исканата информация е предмет на законови или подзаконови разпоредби, които забраняват нейното разпространение. В последния случай обаче, съответната държава-членка може да разреши на омбудсмана да се запознава с тази информация, при положение че същият се задължи да не я разпространява.
4. Когато омбудсманът не получи поисканото от него съдействие, той уведомява за това Европейския парламент, който предприема съответните мерки.
5. Доколкото е възможно, омбудсманът се стреми, съвместно със заинтересуваната институция или орган, да намери решение, с което да се преустановят случаите на лошо управление и да се удовлетвори жалбата.
6. Ако омбудсманът установи случай на лоша администрация, той сезира съответната институция или орган, и при необходимост формулира проект на препоръки. Сезираната институция или орган изпраща на омбудсмана подробно становище в срок от три месеца.
7. След това омбудсманът изпраща доклад до Европейския парламент и до заинтересуваната институция или орган, в който може да формулира препоръки. Омбудсманът уведомява жалбоподателя за резултатите от проверката, за изразеното от заинтересуваната институция или орган становище и за евентуално формулираните от него препоръки.
8. На края на всяка годишна сесия омбудсманът представя пред Европейския парламент доклад за резултатите от проведените от него проверки.
Член 4
1. Омбудсманът и служителите от неговата администрация, за които важат разпоредбите на член 214 от Договора за създаване на Европейската общност, член 47, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана и член 194 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, са длъжни да не разпространяват информацията и документите, до които са получили достъп в хода на извършваните от тях проверки. Те са длъжни също да опазват поверителния характер на всяка информация, която би увредила жалбоподателя или друго евентуално заинтересувано лице, без да се накърняват разпоредбите на параграф 2.
2. Ако в хода на проверките омбудсманът узнае за факти, за които счита, че биха могли да имат наказателноправно значение, той незабавно уведомява компетентните национални органи чрез постоянните представителства на държавите-членки в Европейските общности, и по целесъобразност институцията на Общността, в която служи въпросното длъжностно лице или служител, и която може да приложи разпоредбите на член 18, параграф 2 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности. Омбудсманът може да информира заинтересуваната институция или орган на Общността и за фактите, които поставят под въпрос поведението на техен служител от дисциплинарна гледна точка.
Член 5
Доколкото това може да способства за постигането на по-голяма ефективност на проверките и по-добрата защита на правата и интересите на жалбоподателите, омбудсманът може да сътрудничи с аналогични органи в някои държави-членки, при условие че спазва приложимото национално законодателство. Омбудсманът не може да изисква по този начин документи, до които не би имал достъп съгласно член 3.
Член 6
1. Омбудсманът се назначава от Европейския парламент след всяко избиране на нов Парламент и за срока на парламентарния мандат. Мандатът на омбудсмана може да се подновява.
2. Омбудсманът се избира измежду лица, които са граждани на Съюза и се ползват с пълни граждански и политически права, предоставят гаранции за независимост и отговарят на условията за заемане на най-висша съдебна длъжност в своята страна или притежават призната компетентност и опит, за да изпълняват функциите на омбудсман.
Член 7
1. Омбудсманът прекратява изпълнението на функциите си при изтичане на срока на мандата му, подаване на оставка или освобождаване.
2. Освен в случай на освобождаване, омбудсманът продължава да изпълнява функциите си до назначаването на негов приемник.
3. В случай на предсрочно прекратяване на функциите на омбудсмана, в срок от три месеца от момента на освобождаване на длъжността се назначава приемник за остатъка от парламентарния мандат.
Член 8
Омбудсман, който вече не отговаря на необходимите условия за изпълнение на неговите функции или е извършил сериозно нарушение при изпълнението на служебните си задължения, може да бъде освободен от Съда на Европейските общности по искане на Европейския парламент.
Член 9
1. Омбудсманът изпълнява функциите си при условията на пълна независимост и в общ интерес на Общностите и гражданите на Съюза. При изпълнение на функциите си той не иска или не получава указания от никое правителство или друг орган. Омбудсманът се въздържа от всякакви действия, които са несъвместими с характера на неговите функции.
2. При встъпването си в длъжност омбудсманът полага тържествена клетва пред Съда на Европейските общности да изпълнява функциите си при условията на пълна независимост и безпристрастност, както и по време на и след изтичането на мандата си да спазва задълженията, произтичащи от заеманата от него длъжност, и по-специално задължението за почтеност и сдържаност при приемането на определени назначения или облаги след прекратяване на служебните му функции
Член 10
1. По време на мандата си омбудсманът не може да извършва никаква друга политическа или административна дейност, нито да развива друга професионална дейност, възмездно или безвъзмездно.
2. По отношение на възнаграждението, надбавките и пенсията, омбудсманът се ползва с ранга на съдия в Съда на Европейските общности.
3. По отношение на омбудсмана и длъжностните лица и служителите в неговия секретариат се прилагат разпоредбите на членове от 12 до 15 и член 18 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности.
Член 11
1. Омбудсманът се подпомага от секретариат, чийто ръководител се назначава от него самия.
2. За длъжностните лица и другите служители в секретариата на омбудсмана важат правилата и нормите, които са приложими за длъжностните лица и служителите на Европейските общности. Тяхната численост се определя ежегодно в рамките на бюджетната процедура (1).
3. Длъжностните лица на Европейските общности и на държавите-членки, които са назначени в секретариата на омбудсмана, се командироват в интерес на службата, като на същите се гарантира автоматично възстановяване на длъжност в институцията, от която идват.
4. По въпросите, които се отнасят до служителите в неговата администрация, омбудсманът е приравнен на институциите по смисъла на член 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности.
Член 12
Бюджетът на омбудсмана фигурира като приложение към раздел 1 (Парламент) на общия бюджет на Европейските общности.
Член 13
Седалището на омбудсмана съвпада със седалището на Европейския парламент (2).
Член 14
Омбудсманът приема разпоредби за изпълнение на настоящото решение.
Член 15
Първият омбудсман, който ще бъде назначен след влизането в сила на Договора за създаване на Европейски съюз, се назначава за остатъка от парламентарния мандат.
Член 16
Европейският парламент предвижда в бюджета си средствата за персонал и материали, които дават възможност на първия назначен омбудсман да упражнява от момента на назначаването му задачите, с които е натоварен.
Член 17
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейските общности. То влиза в сила на датата на публикуването му.
Съставено в Страсбург на 9 март 1994 година.