RÅDETS DIREKTIV 2007/43/EF
af 28. juni 2007
om minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger
(EØS-relevant tekst)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Fællesskabet og medlemsstaterne ved fastlæggelsen og gennemførelsen af politikker inden for landbrug tage fuldt hensyn til dyrs velfærd, samtidig med at de respekterer medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt deres skikke, navnlig med hensyn til religiøse ritualer, kulturelle traditioner og regionale skikke.
(2)
I Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (3), udarbejdet på grundlag af den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (4) (i det følgende benævnt »konventionen«), er der fastsat mindstekrav for beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, herunder bestemmelser om husning, foder, vand og pasning, som skal være afpasset efter dyrenes fysiologiske og etologiske behov.
(3)
Fællesskabet er part i konventionen, og en specifik henstilling om tamhøner (Gallus gallus), som indeholder supplerende bestemmelser om slagtefjerkræ, er blevet vedtaget inden for rammerne af konventionen.
(4)
I rapporten af 21. marts 2000 fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om slagtekyllingers velfærd konkluderedes det, at den hurtige vækst for de avlslinjer, der nu til dags holdes som slagtekyllinger, ikke ledsages af et tilfredsstillende niveau for dyrevelfærd og -sundhed, og at de negative konsekvenser af høje belægningsgrader er mindre i bygninger, hvor der kan opretholdes et godt indendørsklima.
(5)
Når de relevante udtalelser fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) foreligger, vil der blive fastsat en særskilt bestemmelse for arealer uden strøelse med henblik på at minimere genetiske parametres betydning eller på at medtage velfærdsindikatorer ud over trædepudedermatitis.
(6)
Det er nødvendigt at fastsætte forskrifter på fællesskabsplan for beskyttelse af slagtekyllinger for at undgå konkurrenceforvridning, der kan gribe forstyrrende ind i den fælles markedsordning for denne sektor, og for at sikre en rationel udvikling af sektoren.
(7)
I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål, nemlig at forbedre dyrevelfærden i forbindelse med intensivt kyllingeopdræt, nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger. I overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(8)
Forskrifterne bør fokusere på velfærdsproblemer i forbindelse med intensivt dyrehold. For at undgå, at hold af små kyllingebesætninger bliver omfattet af uforholdsmæssigt omfattende foranstaltninger, bør der fastsættes en minimumsgrænse for anvendelsen af dette direktiv.
(9)
Det er vigtigt, at personer, der passer kyllinger, kender de relevante dyrevelfærdskrav og gennemgår en uddannelse, som er relevant for deres arbejdsopgaver, eller at de har erfaring, der svarer til en sådan uddannelse.
(10)
Ved fastsættelsen af forskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger bør der findes en balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til dyrevelfærd, dyresundhed, økonomiske og sociale aspekter og miljøvirkninger.
(11)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (6) er der allerede fastsat regler for offentlig kontrol, bl.a. verifikation af, at visse dyrevelfærdsbestemmelser overholdes. I henhold til forordning (EF) nr. 882/2004 skal medlemsstaterne desuden indsende årsrapporter om iværksættelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, herunder resultater af kontrol og audit, der er gennemført. Der er med henblik herpå fastsat bestemmelser om finansiel støtte både i disse forordninger og i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (7).
(12)
I diverse medlemsstater findes der allerede forskellige frivillige ordninger vedrørende mærkning af kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormer og andre parametre.
(13)
På grundlag af erfaringerne fra sådanne frivillige mærkningsordninger bør Kommissionen fremlægge en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning på fællesskabsplan for kyllingekød, kyllingekødsprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne og med en redegørelse for de mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
(14)
Kommissionen bør forelægge en rapport baseret på ny videnskabelig dokumentation under hensyntagen til supplerende forskning og praktiske erfaringer, med henblik på en yderligere forbedring af slagtekyllingers, herunder forældreflokkes, velfærd, navnlig med hensyn til aspekter, der ikke er omfattet af dette direktiv. Rapporten bør specifikt behandle muligheden for at indføre tærskler for angivelse af dårlige velfærdsforhold, der påvises ved inspektion efter slagtning, og spørgsmålet om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger.
(15)
Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, og sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.
(16)
Rådet tilskynder i overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (8) medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktivet og gennemførelsesforanstaltningerne.
(17)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på slagtekyllinger.
Det finder dog ikke anvendelse på:
a)
bedrifter med under 500 kyllinger
b)
bedrifter med udelukkende avlskyllinger
c)
rugerier
d)
ekstensivt staldopdræt og fritgående kyllinger/frilandskyllinger som omhandlet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1538/91 af 5. juni 1991 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1906/90 om handelsnormer for fjerkrækød (10), bilag IV, litra b), c), d) og e), og
e)
økologisk opdrættede kyllinger i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (11).
2. Direktivet finder anvendelse på kyllinger til opdræt på bedrifter, som har kyllinger til både avl og opdræt.
Medlemsstaterne kan frit træffe mere vidtgående foranstaltninger på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Det primære ansvar for dyrevelfærden påhviler fortsat dyrenes ejer eller den, der har dyrene i sin varetægt.
Artikel 2
Definitioner
1. I dette direktiv forstås ved:
a)
»ejer«: enhver fysisk eller juridisk person, som ejer den bedrift, hvor kyllingerne holdes
b)
»den, der har dyrene i sin varetægt«: enhver fysisk eller juridisk person, som permanent eller midlertidigt har ansvaret for kyllinger i henhold til en kontrakt eller til loven
c)
»kompetent myndighed«: en medlemsstats centrale myndighed, der er kompetent til at udføre dyrevelfærdskontrol, veterinærkontrol eller zooteknisk kontrol, eller enhver anden myndighed, til hvem denne kompetence er blevet delegeret på regionalt, lokalt eller andet plan
d)
»embedsdyrlæge«: en dyrlæge, der i henhold til afsnit III, kapitel IV, del A, i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004 er kvalificeret til at fungere som sådan, og som er udpeget af den kompetente myndighed
e)
»kylling«: et dyr af arten Gallus gallus, der holdes med henblik på kødproduktion
f)
»bedrift«: et produktionssted, hvor der holdes kyllinger
g)
»bedriftsenhed«: en bygning på en bedrift, hvor der holdes en kyllingeflok
h)
»friareal«: et areal med strøelse, som kyllingerne har permanent adgang til
i)
»belægningsgrad«: den samlede levende vægt pr. m2 friareal for de kyllinger, der er til stede samtidig i en bedriftsenhed
j)
»flok«: en gruppe kyllinger, som er anbragt i en bedriftsenhed og er til stede i denne bedriftsenhed samtidig
k)
»daglig dødelighedsrate«: det antal kyllinger, der er døde i en bedriftsenhed på en given dag, herunder dem, som er blevet aflivet enten på grund af sygdom eller af andre grunde, divideret med det antal kyllinger, der er til stede i bedriftsenheden på denne dag, ganget med 100
l)
»kumulativ daglig dødelighedsrate«: summen af de daglige dødelighedsrater.
2. Definitionen af »friareal« i stk. 1, litra h), med hensyn til arealer uden strøelse, kan suppleres efter proceduren i artikel 11 afhængigt af resultaterne af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet om indvirkningen af arealer uden strøelse på kyllingernes velfærd.
Artikel 3
Krav til kyllingehold
1. Medlemsstaterne sikrer:
a)
at alle bedriftsenheder opfylder kravene i bilag I
b)
at den kompetente myndighed eller embedsdyrlægen udfører den krævede inspektion samt overvågning og opfølgning, blandt andet i henhold til bilag III.
2. Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed ikke på noget tidspunkt overstiger 33 kg/m2.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne bestemme, at kyllinger kan holdes med en højere belægningsgrad, forudsat at ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, ud over kravene i bilag I opfylder kravene i bilag II.
4. Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed, når der er indrømmet en undtagelse i henhold til stk. 3, ikke på noget tidspunkt overstiger 39 kg/m2.
5. Når kriterierne i bilag V er opfyldt, kan medlemsstaterne tillade, at den maksimale belægningsgrad, der er omhandlet i stk. 4, øges med højst 3 kg/m2.
Artikel 4
Uddannelse og vejledning for personer, der beskæftiger sig med kyllinger
1. Medlemsstaterne sikrer, at de, der har dyrene i deres varetægt, når disse er fysiske personer, har modtaget passende uddannelse med henblik på deres arbejdsopgaver, og at der findes relevante kurser.
2. Kurserne omhandlet i stk. 1 skal fokusere på velfærdsaspekter og navnlig dække de emner, der er nævnt i bilag IV.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der oprettes et system til kontrol og godkendelse af kurser. Den, der har kyllingerne i sin varetægt, skal være i besiddelse af et bevis anerkendt af medlemsstatens kompetente myndighed, som attesterer, at vedkommende har gennemgået et sådant kursus eller har erfaringer, der svarer til en sådan uddannelse.
4. Medlemsstaterne kan anerkende erfaringer fra før den 30. juni 2010 som sidestillet med deltagelse i sådanne kurser og udsteder beviser, der attesterer en sådan sidestilling.
5. Medlemsstaterne kan fastlægge, at kravene i stk. 1-4 også skal gælde for ejere.
6. Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, giver personer, som de beskæftiger eller har ansat til at passe kyllinger eller til at indfange og læsse kyllinger, instrukser og vejledning om de relevante dyrevelfærdskrav, herunder om de aflivningsmetoder, der anvendes på bedrifter.
Artikel 5
Mærkning af fjerkrækød
Senest den 31. december 2009 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning for kyllingekød, kyllingekødprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne.
Rapporten redegør for mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
Rapporten ledsages af relevante forslag til retsakter, der tager hensyn til ovennævnte aspekter og til medlemsstaternes erfaringer med frivillige mærkningsordninger.
Artikel 6
Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet
1. På grundlag af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet forelægger Kommissionen senest den 31. december 2010 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger. Rapporten kan om fornødent ledsages af relevante forslag til retsakter.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen resultaterne af indsamlingen af oplysninger, der er baseret på overvågning af en repræsentativ stikprøve af flokke, der er slagtet inden for en minimumsperiode på ét år. For at sikre en relevant analyse bør kravene til stikprøver og oplysninger som omhandlet i bilag III være videnskabeligt baserede, objektive og sammenlignelige og fastsat i henhold til proceduren i artikel 11.
Medlemsstaterne kan have behov for et finansielt bidrag fra Fællesskabet til indsamling af oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv.
3. På baggrund af de foreliggende oplysninger og under hensyntagen til ny videnskabelig dokumentation forelægger Kommissionen senest den 30. juni 2012 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv og dets betydning for kyllingers velfærd, samt udvikling af velfærdsindikatorer. Rapporten skal tage hensyn til de forskellige opdrætsbetingelser og -metoder. Der skal også tages hensyn til de socioøkonomiske og administrative følger af dette direktiv, herunder de regionale aspekter.
Artikel 7
Inspektion
1. Den kompetente myndighed udfører ikke-diskriminerende inspektion for at kontrollere, at kravene i dette direktiv overholdes.
Inspektionen omfatter en passende andel af de dyr, som holdes i den enkelte medlemsstat, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 882/2004, og den kan foretages samtidig med kontroller, der har andre formål.
Medlemsstaterne indfører passende procedurer til at bestemme belægningsgraden.
2. Senest den 30. juni hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årsrapport for det foregående år om de inspektioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1. Rapporten skal ledsages af en liste over de mest relevante foranstaltninger, som den kompetente myndighed har truffet til afhjælpning af de alvorligste konstaterede velfærdsproblemer.
Artikel 8
Retningslinjer for god ledelsespraksis
Medlemsstaterne tilskynder til, at der udvikles retningslinjer for god ledelsespraksis, som omfatter vejledning i, hvordan direktivet overholdes. Der tilskyndes til, at disse retningslinjer formidles og anvendes.
Artikel 9
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser senest den 30. juni 2010 og underretter den omgående om alle senere ændringer, der berører dem.
Artikel 10
Gennemførelsesbeføjelser
De nødvendige foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv kan vedtages efter proceduren i artikel 11.
Artikel 11
Komitéprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (12) (komitéen).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 12
Gennemførelse
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2010.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 13
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2007.
ДИРЕКТИВА 2007/43/ЕО НА СЪВЕТА
от 28 юни 2007 година
за определяне на минимални правила за защита на пилетата, отглеждани за производство на месо
(Текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Протоколът относно закрилата и хуманното отношение към животните, приложен към Договора за създаване на Европейската общност, изисква при изработване и осъществяване на селскостопанските политики Общността и държавите-членки да зачитат изцяло изискванията за хуманно отношение към животните, като същевременно спазват законовите или административните разпоредби и обичаите в държавите-членки, свързани по-специално с религиозни обреди, културни традиции и регионално наследство.
(2)
Директива 98/58/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно защитата на животни, отглеждани за селскостопански цели (3), създадена въз основа на Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели (4) (наричана по-долу „конвенцията“) определя минимални стандарти за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели, които включват осигуряването на помещения, храна, вода и грижи, които да съответстват на физиологичните и етологичните нужди на животните.
(3)
Общността е страна по конвенцията, в рамките на която беше приета специфична препоръка относно домашните птици (Gallus gallus), която включва допълнителни разпоредби за птиците, отглеждани за производство на месо.
(4)
В доклада на Научния комитет по здравето на животните и хуманното отношение към тях от 21 март 2000 г. относно хуманното отношение към пилетата, отглеждани за производство на месо (бройлери), беше направено заключение, че бързият темп на нарастване на породите пилета, използвани понастоящем за тази цел, не е придружен от задоволително ниво на здраве и благосъстояние и че отрицателните последици от високите стойности на гъстота на отглеждане са по-слабо изразени в сгради, където се поддържат добри вътрешни климатични условия.
(5)
След получаване на съответните становища от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) ще бъдат приети специални разпоредби за незастланите площи, с цел свеждане до минимум на влиянието на генетичните параметри или включване на показатели за благосъстояние, освен този за дерматит на възглавничката на стъпалото.
(6)
Необходимо е да се определят правила на общностно равнище за защита на пилетата, отглеждани за производство на месо, за да се избегне нелоялната конкуренция, която може да повлияе върху нормалното функциониране на организацията на общия пазар в този сектор, както и за да се осигури рационално развитие на сектора.
(7)
В съответствие с принципа на пропорционалността за постигането на основната цел за въвеждане на подобрения в благосъстоянието на животните при интензивното отглеждане на пилета е необходимо и уместно да бъдат определени минимални правила за защита на пилетата, отглеждани за производство на месо. Настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на преследваните цели в съответствие с член 5, трети параграф от Договора.
(8)
Правилата следва да бъдат насочени към проблемите на благосъстоянието при системите за интензивно отглеждане. За да се избегне прилагането на непропорционални мерки при отглеждането на малък брой пилета следва да бъде определен минимален праг за прилагането на настоящата директива.
(9)
Важно е хората, които се грижат за пилетата, да разбират съответните изисквания за благосъстоянието на животните и да получават подходящо обучение, за да изпълняват своите задачи, или да са придобили опит, съответстващ на такова обучение.
(10)
При определянето на правила за защитата на пилета, отглеждани за производство на месо, следва да се поддържа баланс между различните въпроси, които трябва да бъдат взети предвид във връзка със здравето и благосъстоянието на животните, икономическите и социалните съображения и въздействието върху околната среда.
(11)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека (5) и Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (6) вече определят рамката за официален контрол, включително спазването на някои правила за хуманно отношение към животните. Освен това Регламент (ЕО) № 882/2004 предвижда, че държавите-членки следва да представят годишни доклади за изпълнението на многогодишните национални планове за контрол, включващи резултатите от проведения контрол и извършените проверки. За тази цел се предвижда финансова подкрепа в посочените регламенти и в Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (7).
(12)
Вече съществуват редица доброволни режими в различните държави-членки за етикетиране на пилешко месо в съответствие със стандартите за благосъстояние на животните и други параметри.
(13)
В светлината на придобития опит при прилагането на такива доброволни режими за етикетиране е уместно Комисията да представи доклад за възможностите за въвеждане на специален хармонизиран задължителен режим на етикетиране на общностно равнище за пилешко месо, месни продукти и месни заготовки, въз основа на спазване на стандартите за добро състояние на животните, включително за възможните социално-икономически последици, за въздействието върху икономическите партньори на Общността и за съответствието на такъв режим на етикетиране с правилата на Световната търговска организация.
(14)
Целесъобразно е Комисията да представи доклад, основан на нови научни доказателства, като вземе предвид по-задълбочени научни изследвания и практически опит, за да се подобри още повече благосъстоянието на пилетата, отглеждани за производство на месо, включително родителската група на такива пилета, по-специално по отношение на областите, които не попадат в обхвата на настоящата директива. Този доклад следва да разгледа конкретно възможностите за въвеждане на прагове на показателите за условията, водещи до лошо състояние, установени по време на post-mortem проверките и за влиянието на генетичните параметри върху забелязаните пропуски, водещи до лошо състояние на пилетата, отглеждани за производство на месо.
(15)
Държавите-членки следва да предвидят правила за санкциите, приложими към нарушенията на разпоредбите на настоящата директива, и да гарантират тяхното изпълнение. Тези санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
(16)
В съответствие с параграф 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (8) Съветът следва да насърчава държавите-членки да разработят, за себе си и в интерес на Общността, свои собствени таблици, които да илюстрират колкото е възможно по-добре съответствието между настоящата директива и мерките за транспонирането ѝ, и да ги публикуват.
(17)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (9),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящата директива се прилага за пилета, отглеждани за производство на месо.
Директивата не се прилага за:
а)
стопанства с по-малко от 500 пилета;
б)
стопанства с пилета само за развъждане;
в)
люпилни;
г)
екстензивно закрито отглеждане и отглеждане по свободен начин на пилета, посочени в букви б), в), г) и д) от приложение IV към Регламент (ЕИО) № 1538/91 на Комисията от 5 юни 1991 г. за въвеждане на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1906/90 относно определени стандарти за търговията с птиче месо (10); и
д)
биологично отглеждани пилета в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (11).
2. Директивата се прилага за стадата за отглеждане в стопанства, които имат стада и за размножаване, и за отглеждане.
Държавите-членки са свободни да предприемат по-строги мерки в областта, уредена с настоящата директива.
Собственикът или гледачът на животните носят основната отговорност за благосъстоянието на животните.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„собственик“ означава физическо или юридическо лице, притежаващо стопанство, в което се отглеждат пилетата;
б)
„гледач“ означава всяко физическо или юридическо лице, което отговаря или се грижи за пилетата по силата на договор или на закон, независимо дали на постоянен или на временен принцип;
в)
„компетентен орган“ означава централният орган на държава-членка, компетентен по прилагането на хуманното отношение към животните и извършването на ветеринарни и зоотехнически проверки или всеки друг орган, на който са били предоставени такива правомощия на регионално, местно или друго равнище;
г)
„официален ветеринарен лекар“ означава ветеринарен лекар с необходимия ценз по смисъла на приложение I, раздел III, глава IV, част А от Регламент (ЕО) № 854/2004, за да действа в това си качество, който е назначен от компетентния орган;
д)
„пиле“ означава животно от вида Gallus gallus, отглеждано за производство на месо;
е)
„стопанство“ означава място на производство, където се отглеждат пилетата;
ж)
„птичарник“ означава сграда в стопанство, в която се отглеждат групи птици;
з)
„използваема площ“ означава застлана площ, достъпна за пилетата по всяко време;
и)
„гъстота на отглеждане“ означава общото живо тегло пилета на квадратен метър от използваемата площ, които са в птичарника по едно и също време;
й)
„група“ означава група пилета, които са поставени в един птичарник на стопанството и се намират в този птичарник по едно и също време;
к)
„дневен процент на смъртност“ означава броят пилета, които са умрели в птичарника в един и същи ден, включително тези, които са били умъртвени поради заболяване или по други причини, разделен на общия брой пилета в птичарника в същия ден, умножен по 100;
л)
„натрупан дневен процент на смъртност“ означава сумата от дневните проценти на смъртност.
2. Определението за „използваема площ“ в параграф 1, буква з) по отношение на незастланите площи може да бъде допълнено в съответствие с процедурата, посочена в член 11, в зависимост от резултатите от научното становище на Европейския орган за безопасност на храните относно въздействието на незастланите площи върху доброто състояние на пилетата.
Член 3
Изисквания за отглеждане на пилетата
1. Държавите-членки гарантират, че:
а)
всички птичарници отговарят на изискванията, определени в приложение I;
б)
необходимите инспекции, мониторинг и последващ контрол, включително тези, предвидени в приложение III, се извършват от компетентния орган или от официалния ветеринарен лекар.
2. Държавите-членки следят максималната гъстота на отглеждане в стопанството или птичарника на стопанството в никакъв случай да не надхвърля 33 kg/m2.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите-членки могат да предвидят пилетата да се отглеждат при по-голяма гъстота на отглеждане, при условие че собственикът или гледачът е изпълнил освен изискванията, посочени в приложение I, и изискванията, посочени в приложение II.
4. Държавите-членки следят, когато се разрешава дерогация по параграф 3, максималната гъстота на отглеждане в стопанството или птичарника на стопанството в никакъв случай да не надхвърля 39 kg/m2.
5. Когато са изпълнени критериите, посочени в приложение V, държавите-членки могат да разрешат максималната гъстота на отглеждане, посочена в параграф 4, да бъде надхвърлена с не повече от 3 kg/m2.
Член 4
Обучение и насоки за лицата, които се занимават с пилета
1. Държавите-членки гарантират, че гледачите, които са физически лица, получават достатъчно обучение, за да изпълняват задачите си, и че са осигурени подходящи образователни курсове.
2. Образователните курсове, посочени в параграф 1, следва да са насочени към проблемите на благосъстоянието, и по-специално към въпросите, посочени в приложение IV.
3. Държавите-членки гарантират, че е създадена система за контрол и одобряване на образователните курсове. Гледачите на пилета следва да притежават удостоверение, признато от компетентния орган на държавата-членка и удостоверяващо завършването на такъв образователен курс или придобиването на опит, съответстващ на такова обучение.
4. Държавите-членки могат да признаят опит, придобит преди 30 юни 2010 г., като съответстващ на участието в такива образователни курсове и да издадат сертификат, удостоверяващ това съответствие.
5. Държавите-членки могат да предвидят, че разпоредбите, посочени в параграфи от 1 до 4, се прилагат и за собствениците.
6. Собственикът или гледачът предоставят указания и насоки относно съответните изисквания за хуманно отношение към животните, включително и тези, отнасящи се до практикуваните в стопанствата методи на умъртвяване, на лицата, които са наети или ангажирани от тях, за да се грижат за пилетата или да ги улавят и товарят.
Член 5
Етикетиране на птиче месо
Не по-късно от 31 декември 2009 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за възможностите за въвеждане на специален хармонизиран задължителен режим на етикетиране за пилешкото месо, месните продукти и заготовките, основаващ се на изпълнението на стандартите за хуманно отношение към животните.
Този доклад взема предвид вероятните социално-икономически последствия, въздействието върху икономическите партньори на Общността и съответствието на такъв режим на етикетиране с правилата на Световната търговска организация.
Докладът се придружава от подходящи законодателни предложения, които вземат предвид посочените съображения и придобития от държавите-членки опит при прилагането на доброволните режими на етикетиране.
Член 6
Доклад от Комисията до Европейския парламент и до Съвета
1. Въз основа на научно становище на Европейския орган за безопасност на храните Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета, не по-късно от 31 декември 2010 г., доклад относно влиянието на генетичните параметри върху установените пропуски, водещи до лошо състояние на пилетата. Докладът може да бъде придружен от подходящи законодателни предложения, ако е необходимо.
2. Държавите-членки представят на Комисията резултатите от събраните данни въз основа на мониторинга на представителна извадка от групи, заклани през период, не по-малък от една година. За да се позволи осъществяването на съответния анализ, изискванията относно извадката и данните, посочени в приложение III, следва да са научно обосновани, обективни и сравними, и да са определени в съответствие с процедурата, посочена в член 11.
Държавите-членки може да се нуждаят от финансовото участие на Общността за събирането на данните за целите на настоящата директива.
3. Въз основа на наличните данни и като вземе предвид новите научни доказателства, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 30 юни 2012 г. доклад за прилагането на настоящата директива и нейното въздействие върху благосъстоянието на пилетата, както и за разработката на показатели за благосъстояние. Този доклад отчита различните условия и методи на производство. Той също отчита социално-икономическите и административните последици от настоящата директива, включително регионалните аспекти.
Член 7
Инспекции
1. Компетентният орган провежда инспекции без дискриминация, за да провери съответствието с изискванията на настоящата директива.
Такива инспекции следва да се провеждат в подходящо съотношение към броя животни, отглеждани във всяка държава-членка, в съответствие със съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 882/2004, и могат да бъдат провеждани едновременно с проверките за други цели.
Държавите-членки въвеждат подходящи процедури за определяне на гъстотата на отглеждане.
2. До 30 юни всяка година държавите-членки представят пред Комисията годишен доклад за предходната година относно инспекциите, предвидени в параграф 1. Докладът се придружава от списък на най-важните действия, предприети от компетентния орган, за да се справи с основните констатирани проблеми на благосъстоянието.
Член 8
Ръководства за практики на добро управление
Държавите-членки насърчават разработката на ръководства за практики на добро управление, които включват насоки за съответствие с настоящата директива. Насърчава се разпространението и ползването на такива ръководства.
Член 9
Санкции
Държавите-членки определят правилата за налагане на санкции, приложими по отношение на нарушенията на националните разпоредби, приети в съответствие с настоящата директива, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното изпълнение. Предвидените санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи. Държавите-членки нотифицират тези разпоредби на Комисията най-късно до 30 юни 2010 г. и незабавно я уведомяват за всякакви последващи изменения, които ги засягат.
Член 10
Изпълнителни правомощия
Мерките, необходими за осигуряване на еднаквото изпълнение на настоящата директива, могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 11.
Член 11
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните (наричан по-долу „комитета“), създаден с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (12).
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 12
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 2010 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 28 юни 2007 година.