RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2454/92 af 23. juli 1992 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udfoere personbefordring ad landevej i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehoerende
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2) ,
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3) , og
ud fra foelgende betragtninger:
Ifoelge Traktatens artikel 75, stk. 1, litra b), indebaerer vedtagelsen af en faelles transportpolitik bl.a., at det fastsaettes, under hvilke betingelser transportvirksomheder har adgang til at udfoere interne transporter i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehoerende;
naevnte bestemmelse indebaerer fjernelse af enhver restriktion mod den virksomhed, der udfoerer tjenesteydelsen, paa grundlag af nationalitet eller som foelge af, at virksomheden er hjemmehoerende i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor tjenesteydelsen skal udfoeres; gennemfoerelsen heraf boer ske gradvist;
ikke-hjemmehoerende transportvirksomheder boer sikres fri adgang til at foretage visse former for speciel rutekoersel i medlemsstaternes graenseomraader, naar transportvirksomhedens forretningssted har en saaden beliggenhed, at kontinuiteten i koerslen sikres paa passende vis, navnlig med henblik paa passagerernes sikkerhed;
forordningen boer paa indevaerende tidspunkt ikke omfatte andre former for rutekoersel, hvis det ikke er dokumenteret, at de opfylder ovennaevnte betingelser; situationen skal tages op til fornyet overvejelse paa et senere tidspunkt;
de bestemmelser, der i vaertslandet skal gaelde for cabotagekoersel, boer fastsaettes;
der boer indfoeres bestemmelser, der giver mulighed for at gribe ind paa markedet for de paagaeldende transporter i tilfaelde af alvorlige forstyrrelser;
medlemsstaterne boer yde hinanden gensidig bistand med henblik paa tilfredsstillende gennemfoerelse af denne forordning, navnlig for saa vidt angaar sanktioner, der skal finde anvendelse i tilfaelde af overtraedelser;
medlemsstaterne boer traeffe de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelsen af denne forordning;
gennemfoerelsen af denne forordning boer vurderes paa grundlag af en rapport, som Kommissionen skal forelaegge, og der boer paa grundlag af denne rapport traeffes afgoerelse om eventuelle fremtidige foranstaltninger -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Enhver transportvirksomhed, der udfoerer personbefordring for fremmed regning, og som:
- er etableret i en medlemsstat, i det foelgende benaevnt »etableringsmedlemsstaten«, i overensstemmelse med denne medlemsstats lovgivning, og
- som i denne stat i overensstemmelse med faellesskabslovgivningen herom har tilladelse til at udfoere international personbefordring ad landevej,
har adgang til paa de betingelser, der er fastsat i denne forordning, midlertidigt at udfoere intern personbefordring ad landevej for fremmed regning i en anden medlemsstat, i det foelgende benaevnt »vaertsmedlemsstaten«, uden at have hjemsted eller andet forretningssted dér.
Denne interne personbefordring benaevnes i det foelgende »cabotagekoersel«.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) »rutekoersel« personbefordring efter faste tidsintervaller og i en bestemt trafikforbindelse, hvor paa- og afstigning kan ske ved forud fastsatte stoppesteder. Rutekoersel kan benyttes af alle, uanset om der eventuelt skal foretages reservation
b) »speciel rutekoersel« befordring af bestemte kategorier af passagerer, hvorved andre passagerer udelukkes
c) »rundture uden optagning af nye passagerer undervejs« koersel, der udfoeres med et og samme koeretoej, som paa hele straekningen befordrer den samme gruppe passagerer
d) »koeretoejer« motorkoeretoejer, som ved deres indretning og udstyr er egnede til at befordre mere end ni personer, foereren indbefattet, og som er bestemt til saadant brug
e) »graenseomraade« et omraade paa 25 km i fugleflugtslinje fra to medlemsstaters faelles graense.
Artikel 3
1. Indtil den 31. december 1995 gaelder adgangen til cabotagekoersel, bortset fra rutekoersel, kun rundture uden optagning af nye passagerer undervejs. Efter denne dato er cabotagekoersel tilladt for al koersel, bortset fra rutekoersel.
2. Cabotagekoersel i form af speciel rutekoersel med henblik paa
a) befordring af arbejdstagere mellem bopael og arbejde
b) befordring af skoleelever og studerende mellem bopael og uddannelsesinstitution
kan i en medlemsstats graenseomraade foretages af transportvirksomheder, som har hjemsted eller andet forretningssted i en tilgraensende medlemsstats graenseomraade, paa foelgende betingelser:
- afgangs- og bestemmelsesstederne for koerslen skal ligge i vaertsmedlemsstatens graenseomraade, og
- den samlede transportlaengde maa hoejst udgoere 50 km i fugleflugtslinje i hver retning.
3. Raadet vil tage situationen for anden rutekoersel end den, der er omhandlet i stk. 2, op til fornyet overvejelse paa baggrund af den i artikel 12 naevnte rapport fra Kommissionen, idet det navnlig vil tage hensyn til medlemsstaternes nationale bestemmelser vedroerende kontrol med og godkendelsesprocedurer for rutekoersel.
Artikel 4
1. Udfoerelsen af cabotagekoersel er, med forbehold af anvendelsen af faellesskabsforskrifterne, undergivet vaertsmedlemsstatens love og administrative bestemmelser inden for foelgende omraader:
a) priser og betingelser gaeldende for transportkontrakter
b) koeretoejers vaegt og dimensioner: vaegt og dimensioner kan eventuelt overskride dem, der er gaeldende i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, men de kan under ingen omstaendigheder overskride de tekniske vaerdier, der er angivet i typeattesten
c) forskrifter vedroerende transport af visse kategorier af passagerer, navnlig skoleelever, boern og bevaegelseshaemmede
d) koere- og hviletid
e) moms paa transportydelser. Paa dette omraade gaelder artikel 21, stk. 1, litra a), i Raadets direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) , for de ydelser, der er omhandlet i artikel 1 i naervaerende forordning.
2. De tekniske standarder for koeretoejers konstruktion og udstyr, som koeretoejer, der anvendes til cabotagekoersel, skal opfylde, er dem, der gaelder for koeretoejer, som er godkendt til koersel i international transport.
3. De i stk. 1 omhandlede nationale bestemmelser skal finde anvendelse paa ikke-hjemmehoerende transportvirksomheder paa samme betingelser som dem, medlemsstaten paalaegger de i staten hjemmehoerende virksomheder, for effektivt at forhindre, at der sker aabenlys eller skjult forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet eller etableringssted.
4. Hvis det konstateres, at det paa baggrund af de indvundne erfaringer er noedvendigt at aendre listen over omraaderne for vaertsmedlemsstatens bestemmelser, som omhandlet i stk. 1, traeffer Raadet afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen.
Artikel 5
Etableringsmedlemsstaten udsteder en tilladelse, der er i overensstemmelse med modellen i bilag I, til de transportvirksomheder, der anmoder herom, og som opfylder betingelserne i artikel 1.
Den myndighed eller det organ, der i den paagaeldende medlemsstat er bemyndiget til at udstede tilladelsen, er ogsaa bemyndiget til at tilbagekalde den midlertidigt eller endeligt, bl.a. som led i de i artikel 10, stk. 4, naevnte sanktioner.
Denne tilladelse eller en bekraeftet genpart heraf skal foelge koeretoejet og paa forlangende forevises kontrolpersonalet.
Artikel 6
1. Cabotagekoersel finder sted i henhold til et kontroldokument, der skal forefindes i koeretoejet, og forevises paa anmodning af kontrolpersonalet.
2. Kontroldokumentet bestaar af et koerselsblad og oversaettelser af koerselsbladet.
3. Koerselsbladet, hvoraf der findes en model i bilag II, skal indeholde foelgende oplysninger:
a) afgangs- og bestemmelsessted for befordringen
b) datoerne for befordringens begyndelse og afslutning.
4. Koerselsbladene udleveres i form af haefter, der attesteres af den kompetente myndighed eller det kompetente organ i etableringsmedlemsstaten. En model til disse haefter er vist i bilag II.
5. I forbindelse med koersel, som omhandlet i artikel 3, stk. 2, traeder kontrakten mellem transportvirksomheden og transportarrangoeren eller en bekraeftet genpart heraf i stedet for kontroldokumentet.
Dog udfyldes koerselsbladet, saaledes at det giver en maanedlig oversigt.
6. De anvendte koerselsblade tilbagesendes til den kompetente myndighed eller det kompetente organ i etableringsmedlemsstaten efter de af myndigheden eller organet fastlagte forskrifter.
Artikel 7
1. Ved udgangen af hvert kvartal og inden for en frist paa tre maaneder, som Kommissionen i det i artikel 8 omhandlede tilfaelde vil kunne nedsaette til én maaned, tilsender den kompetente myndighed eller det kompetente organ i hver enkelt medlemsstat Kommissionen oplysninger vedroerende den cabotagekoersel, der er udfoert i det paagaeldende kvartal af de hjemmehoerende transportvirksomheder.
Denne underretning sker ved hjaelp af et skema, der udarbejdes i overensstemmelse med modellen i bilag III.
2. Kommissionen sender hurtigst muligt medlemsstaterne oversigter udarbejdet paa grundlag af de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 1.
Artikel 8
1. I tilfaelde af alvorlige forstyrrelser paa markedet for national transport inden for et bestemt geografisk omraade, som skyldes cabotagekoersel, eller som forvaerres af denne, kan enhver medlemsstat forelaegge sagen for Kommissionen med henblik paa vedtagelse af beskyttelsesforanstaltninger, idet medlemsstaten meddeler Kommissionen de noedvendige oplysninger, samt hvilke foranstaltninger den paataenker at traeffe over for de hjemmerhoerende transportvirksomheder.
2. I stk. 1 forstaas ved
- »alvorlige forsyrrelser paa markedet for national transport inden for et bestemt geografisk omraade«, at der paa dette marked opstaar problemer, der er specifikke for dette marked, og som medfoerer et alvorligt og tilsyneladende vedvarende udbudsoverskud i forhold til efterspoergslen, hvilket indebaerer en trussel for mange transportvirksomheders oekonomiske ligevaegt og overlevelsesevne
- »geografisk omraade« et omraade, som omfatter en del af eller hele en medlemsstats omaade eller som udstraekker sig til at omfatte en del af andre medlemsstaters omraade eller hele deres omraade.
3. Kommissionen undersoeger situationen og traeffer efter hoering af det raadgivende udvalg, der er nedsat i medfoer af artikel 9, inden for en frist paa en maaned efter modtagelsen af medlemsstatens anmodning afgoerelse om, hvorvidt der er grundlag for at traeffe beskyttelsesforanstaltninger eller ej, og vedtager saadanne, hvis det er tilfaeldet.
Gyldighedsperioden for de foranstaltninger, der traeffes i medfoer af denne artikel, er hoejst seks maaneder, og den kan forlaenges én gang med samme tidsbegraensning.
Kommissionen underretter straks medlemsstaterne og Raadet om enhver afgoerelse, der traeffes i henhold til dette stykke.
4. Hvis Kommissionen beslutter at traeffe beskyttelsesforanstaltninger vedroerende en eller flere medlemsstater, skal de paagaeldende medlemsstaters kompetente myndigheder traeffe foranstaltinger af tilsvarende omfang over for de hjemmehoerende transportvirksomheder, og de underretter Kommissionen herom.
Sidstnaevnte foranstaltninger anvendes senest fra samme dato som de beskyttelsesforanstaltninger, som Kommissionen traeffer beslutning om.
5. Hver medlemsstat kan forelaegge den i stk. 3 naevnte kommissionsafgoerelse for Raadet inden for en frist paa 30 dage fra datoen for meddelelsen af denne.
Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa 30 dage fra den dato, hvor det faar sagen forelagt af en medlemsstat, eller hvis det faar sagen forelagt af flere medlemsstater, fra den dato, hvor det faar den forelagt foerste gang.
De i stk. 3, andet afsnit, fastsatte gyldighedsbegraensninger gaelder for Raadets afgoerelse.
De kompetente myndigheder i de paagaeldende medlemsstater skal traeffe foranstaltninger af tilsvarende omfang over for de hjemmehoerende transportvirksomheder, og de underretter Kommissionen herom.
Hvis Raadet ikke traeffer afgoerelse inden for den frist, der er naevnt i andet afsnit, bliver Kommissionens afgoerelse endelig.
6. Hvis Kommissionen finder, at de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger skal viderefoeres, forelaegger den et forslag for Raadet, som traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Artikel 9
Kommissionen bistaas af et raadgivende udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne og har en repraesentant for Kommissionen som formand.
Udvalget skal raadgive Kommissionen om
- enhver anmodning fra en medlemsstat i henhold til artikel 8, stk. 1
- foranstaltninger med henblik paa at loese alvorlige forstyrrelser paa markedet, som omhandlet i artikel 8, og saerlig om foranstaltningernes anvendelse i praksis.
Udvalget fastlaegger selv sin forretningsorden.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand med henblik paa anvendelsen af denne forordning.
2. Med forbehold af eventuel strafforfoelgning kan vaertsmedlemsstaten ivaerksaette sanktioner mod en ikke-hjemmehoerende transportvirksomhed, der paa dens omraade overtraeder denne forordning eller nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelser paa transportomraadet i forbindelse med cabotagekoersel.
Den ivaerksaetter disse sanktioner uden at udoeve forskelsbehandling og i overensstemmelse med stk. 3.
3. De i stk. 2 omhandlede sanktioner kan bl.a. bestaa i en advarsel eller i tilfaelde af alvorlige eller gentagne overtraedelser, i et midlertidigt forbud mod cabotagekoersel paa den vaertsmedlemsstats omraade, hvor overtraedelsen er begaaet.
Forevises der en forfalsket tilladelse eller en forfalsket bekraeftet genpart, inddrages det forfalskede dokument straks og sendes til den kompetente myndighed i transportvirksomhedens etableringsmedlemsstat.
4. Vaertsmedlemsstatens kompetente myndigheder underretter etableringsmedlemsstatens kompetente myndigheder om de begaaede overtraedelser og om, hvilke sanktioner der eventuelt er ivaerksat over for transportvirksomheden, og kan ved alvorlige eller gentagne overtraedelser lade ovennaevnte underretning ledsage af en anmodning om, at der ivaerksaettes sanktioner.
I tilfaelde af alvorlige eller gentagne overtraedelser vurderer etableringsmedlemsstatens kompetente myndigheder, om der skal ivaerksaettes en sanktion mod den paagaeldende transportvirksomhed; disse myndigheder skal tage hensyn til den sanktion, der eventuelt er ivaerksat i vaertsmedlemsstaten og sikre sig, at de sanktioner, der ivaerksaettes mod den paagaeldende transportvirksomhed, som helhed staar i forhold til den eller de overtraedelser, der har foranlediget sanktionerne.
Den sanktion, som de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten ivaerksaetter efter hoering af vaertsmedlemsstatens kompetente myndigheder, kan medfoere en inddragelse af tilladelsen til at udfoere personbefordring ad landevej.
Etableringsmedlemsstatnes kompetente myndigheder kan ligeledes i overensstemmelse med national ret indklage den paagaeldende transportvirksomhed for en kompetent national instans.
De underretter vaertsmedlemsstatens kompetente myndigheder om de afgoerelser, der traeffes i medfoer af dette stykke.
Artikel 11
Medlemsstaterne sikrer, at transportvirksomhederne kan appellere alle administrative sanktioner, der ivaerksaettes over for dem.
Artikel 12
1. Kommissionen aflaegger inden den 31. december 1995 rapport til Raadet om anvendelsen af denne forordning, herunder om cabotagekoerslens indvirkning paa markedet for intern transport og om det hensigtsmaessige i at udvide forordningens anvendelsesomraade til ogsaa at gaelde andre former for personbefordring. Den forelaegger i givet fald og paa baggrund af rapportens konklusioner Raadet et forslag til forordning.
2. Raadet traeffer hurtigst muligt afgoerelse i overensstemmelse med Traktaten paa grundlag af det eventuelle forslag fra Kommissionen, der er naevnt i stk. 1.
Artikel 13
Medlemsstaterne saetter i tide de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for gennemfoerelsen af denne forordning, i kraft. De meddeler dem til Kommissionen.
Artikel 14
Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 1993. Dog anvendes artikel 8 og 9 fra den 1. januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. juli 1992.