KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1192/2008
af 17. november 2008
om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆSKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), særlig artikel 247, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2) indeholder nu kun bestemmelser om enhedsbevillinger, hvor toldmyndigheder i mere end en medlemsstat er involveret, for toldprocedurer med økonomisk betydning og særligt anvendelsesformål.
(2)
Af hensyn til Lissabonstrategien, der sigter mod at gøre EU til den mest konkurrencedygtige økonomi i verden, er det afgørende at etablere et moderne og forenklet miljø med vilkår for et reelt indre marked, hvor konkurrenceevnen for handlen øges, og konkurrencefordrejning mellem virksomheder i forskellige medlemsstater undgås. Enhedsbevillinger for forenklede procedurer samt den integrerede enhedsbevilling giver de erhvervsdrivende mulighed for at centralisere og integrere regnskab, logistik og distribution med deraf følgende besparelser i administrations- og transaktionsomkostningerne og udgør en reel forenkling. Det er derfor hensigtsmæssigt at udvide bestemmelserne om enhedsbevillinger til også at omfatte anvendelse af den forenklede angivelsesprocedure og hjemstedsordningen.
(3)
Det er derfor hensigtsmæssigt at sammenlægge de eksisterende definitioner af »enhedsbevilling« vedrørende toldprocedurer med økonomisk betydning og særligt anvendelsesformål med definitionerne i forbindelse med den forenklede angivelsesprocedure og hjemstedsordningen, idet disse procedurer kan kombineres under anvendelsen.
(4)
I Kommissionens forordning (EF) nr. 1875/2006 (3) om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 er der fastlagt de oplysninger, der som minimum skal angives i forbindelse med den forenklede angivelsesprocedure eller indføres i regnskaberne i forbindelse med hjemstedsordningen. I forbindelse med enhedsbevillinger bør de oplysninger, der mindst skal angives under den forenklede angivelsesprocedure, være dem, der som et maksimum kan gøres tilgængelige for et toldkontor i en anden medlemsstat.
(5)
Da AEO-certifikater, navnlig til toldforenklinger, ofte vil kombineres med enhedsbevillinger, er det hensigtsmæssigt at tilpasse reglerne om tildeling, suspension og ophævelse af begge typer bevilling mest muligt til hinanden, herunder bestemmelserne om indførsel i bogholderiet, der giver mulighed for at føre tilstrækkelig kontrol med proceduren.
(6)
Transportører, speditører og toldklarerere, som er indehavere af et AEO-certifikat, har lettere adgang til toldforenklinger, herunder ved anvendelse af den forenklede angivelsesprocedure og hjemstedsordningen. Der bør derfor træffes bestemmelse om, at repræsentanter kan få tildelt bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen, hvis de opfylder visse betingelser og kriterier.
(7)
Det er nødvendigt at forbedre ansøgnings- og bevillingsproceduren for enhedsbevillinger ved at nedbringe den tid, det tager at udveksle oplysninger, og ved at udarbejde fælles regler for at undgå forsinkelser i forbindelse med tildeling af sådanne bevillinger. Disse regler bør give toldmyndighederne mulighed for at føre tilsyn med og kontrollere transaktionerne i forbindelse med enhedsbevillinger, uden at der pålægges administrative byrder, der står i et urimeligt forhold til de relevante økonomiske behov.
(8)
Betingelserne og kriterierne for tildeling af såvel nationale bevillinger som enhedsbevillinger for den forenklede angivelse og hjemstedsordningen bør være de samme med henblik på at opnå harmonisering i det indre marked.
(9)
Det er nødvendigt at udarbejde fælles regler for ændring, suspendering og ophævelse af bevillinger for den forenklede angivelse og hjemstedsordningen for at sikre en fælles praksis i hele Fællesskabets toldområde.
(10)
For at opfylde målet om forbedring af anvendelses- og bevillingsprocedurerne er det nødvendigt at indføre et elektronisk kommunikations- og databasesystem for enhedsbevillinger, som skal anvendes til udveksling af oplysninger og meddelelser mellem toldmyndighederne og til at informere Kommissionen og de erhvervsdrivende. Dette system skal være en udvidelse af det informations- og kommunikationssystem, der anvendes i forbindelse med tildeling af AEO-certifikater.
(11)
Anvendelsen af den forenklede angivelse og hjemstedsordning bør efter en overgangsperiode kun tillades for de erhvervsdrivende, der indgiver elektroniske toldangivelser eller -anmeldelser, som det kræves for at opnå et simpelt og papirløst miljø.
(12)
Det bør præciseres, at en toldangivelse med godkendelse fra toldmyndigheden eller de myndigheder, som er involveret i tildelingen af en bevilling, kan indgives til et andet toldkontor end det, hvor varerne er eller vil blive frembudt eller gjort tilgængelige for kontrol.
(13)
For så vidt angår formaliteterne ved fællesskabsforsendelse bør den summariske angivelse, når de pågældende formaliteter udføres ved hjælp af elektronisk databehandling, antages på grundlag af meddelelsen om forventet ankomst, indtil forordning (EF) nr. 1875/2006 finder anvendelse.
(14)
I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2454/93 som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 837/2005 (4), hvori det kræves, at forsendelsesangivelser skal indgives elektronisk fra 1. juli 2005, bør alle erhvervsdrivende indgive deres forsendelsesangivelser i toldmyndighedernes forsendelsesdatanet. Desuden bør rejsende have mulighed for at indgive forsendelsesangivelser skriftligt til toldmyndighederne, som bør sikre, at forsendelsesoplysningerne udveksles mellem toldmyndighederne ved hjælp af informationsteknologi og computernetværk.
(15)
Konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (5) er blevet ændret i overensstemmelse med forpligtelsen til at indgive de fælles forsendelsesangivelser efter en standardprocedure ved hjælp af elektronisk databehandling, og de tilsvarende bestemmelser i fællesskabslovgivningen bør tilpasses hertil.
(16)
Under disse omstændigheder bør gennemførelsesbestemmelserne for proceduren for fællesskabsforsendelse, der bygger på indgivelse af forsendelsesangivelsen skriftligt, herunder bestemmelserne vedrørende dokumenter angående angivelsen, tilpasses forpligtelsen til at indgive angivelser til fællesskabsforsendelse efter standardproceduren ved hjælp af elektronisk databehandling.
(17)
Undtagen for så vidt angår rejsende skal anvendelsen af skriftlige angivelser og tilhørende dokumenter afgrænses til den nødprocedure, hvorefter de erhvervsdrivende kan udføre forsendelserne, når toldmyndighedernes forsendelsesdatanet eller den godkendte afsenders eller den hovedforpligtedes datanet ikke fungerer, eller når netværket mellem sidstnævnte og toldmyndighederne ikke fungerer.
(18)
Det er nødvendigt at anvende elektronisk databehandling for TIR-transporter, som finder sted inden for Fællesskabets toldområde, for at sikre effektiv udveksling af oplysninger og samme grad af toldkontrol, som under proceduren for fællesskabsforsendelse eller for fælles forsendelse.
(19)
TIR-transporter på Fællesskabets toldområde bør integreres i det elektroniske miljø, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1875/2006, hvori der træffes bestemmelse om elektronisk indgivelse af angivelser inden ankomst og afgang.
(20)
Anvendelsen af elektroniske data bør fjerne behovet for at returnere den relevante del af TIR-carnetets blad nr. 2 inden for Fællesskabets toldområde, når edb-systemet anvendes, og bør følgelig reducere antallet af unødvendige efterforskningsprocedurer. Anvendelsen bør desuden forbedre TIR-forsendelsernes effektivitet og sikkerhed, idet edb-systemet fremskynder overvågningen heraf, hvilket giver mærkbare forbedringer for såvel toldadministrationerne som de erhvervsdrivende.
(21)
Der bør træffes bestemmelse om, at indehaveren af TIR-carnetet skal angive oplysningerne heri til afgangs- eller indgangstoldstedet ved hjælp af elektronisk databehandling. De juridiske konsekvenser af en uoverensstemmelse mellem de indgivne elektroniske TIR-carnet-oplysninger og TIR-carnetet bør afgøres på grundlag af på TIR-carnet-oplysningerne i overensstemmelse med TIR-konventionen. Formaliteterne vedrørende andre parter end Fællesskabets toldmyndigheder bør fortsat opfyldes på baggrund af TIR-carnetet, herunder anvendelse af TIR-carnetet som bevis for en international garanti.
(22)
En fritagelse fra forpligtelsen til at indgive TIR-carnet-oplysninger ved hjælp af elektronisk databehandling bør kun tillades i særlige tilfælde, hvor toldmyndighedernes forsendelsesdatanet eller programmet for indgivelse af angivelser ikke fungerer, eller hvis netværket mellem disse to systemer ikke fungerer.
(23)
Af klarhedshensyn bør der i artikel 453, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93 henvises til bestemmelsen, hvorefter varer under TIR-proceduren kan opnå status som fællesskabsvarer.
(24)
De nærmere oplysninger i de data, der skal oplyses i edb-systemet for de elektroniske TIR-carnet-oplysninger, bør integreres i reglerne og koderne for de elektroniske forsendelsesangivelser, der fremgår af bilag 37a og 37c.
(25)
Med henblik på at forenkle og fremme offentliggørelsen af alle ændringer til listen over koordineringssteder udpeget af medlemsstaterne for enhver aktivitet vedrørende overtrædelser eller uregelmæssigheder i forbindelse med ATA-carneter bør denne offentliggørelse ske på Den Europæiske Unions officielle websted på internettet.
(26)
Den regelmæssige revision af listen over varer, som er forbundet med øget risiko for svig under forsendelse, anført i bilag 44c til forordning (EØF) nr. 2454/93, som er udført i henhold til forordningens artikel 340a på grundlag af oplysninger indsamlet fra medlemsstaterne, har vist, at visse varer på listen ikke længere anses for at være forbundet med øget risiko for svig. Listen i bilag 44c bør derfor tilpasses.
(27)
Bilag 67 til forordning (EØF) nr. 2454/93 indeholder en fælles ansøgnings- og bevillingsformular til toldprocedurer med økonomisk betydning og til særligt anvendelsesformål. Denne formular skal anvendes, uanset om en eller flere toldadministrationer er involveret. Det er hensigtsmæssig at udvide anvendelsen af bilag 67 til tilfælde, hvor der indgives en ansøgning om bevilling til anvendelse af den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen, såvel på nationalt niveau som når flere toldadministrationer er involveret.
(28)
Forordning (EØF) nr. 2454/93 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(29)
Da ændringerne i afgørelse nr. 1/2008 truffet af Den Blandede Kommission EF-EFTA for Fælles Forsendelse den 16. juni 2008 om ændring af konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure finder anvendelse fra 1. juli 2008 og 1. juli 2009, bør de tilsvarende bestemmelser i denne forordning finde anvendelse fra samme datoer.
(30)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Toldkodeksudvalget -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 indsættes som nr. 13, 14 og 15:
»13)
enhedsbevilling: en bevilling, der involverer toldmyndighederne i flere medlemsstater for en af følgende procedurer:
-
den forenklede angivelsesprocedure i henhold til kodeksens artikel 76, stk. 1
-
proceduren for hjemstedsordningen i henhold til kodeksens artikel 76, stk. 1
-
toldprocedurer med økonomisk betydning i henhold til kodeksens artikel 84, stk. 1, litra b), eller
-
særligt anvendelsesformål i henhold til kodeksens artikel 21, stk. 1.
14)
integreret bevilling: en bevilling til at anvende flere af de i nr. 13 nævnte procedurer; den kan have form af en integreret enhedsbevilling, hvis flere toldmyndigheder er involveret.
15)
bevillingstoldmyndighed: den toldmyndighed, der tildeler en bevilling.«
2)
I artikel 183 affattes stk. 3 således:
»3. Den summariske angivelse for varer, som forud for deres forelæggelse for toldmyndighederne er blevet flyttet under en forsendelsesprocedure, hvis formaliteter gennemføres ved hjælp af elektronisk databehandling, skal bestå af oplysninger fra den forsendelsesangivelse, som er indgivet til bestemmelsestoldstedet på meddelelsen om forventet ankomst.
Den summariske angivelse skal bestå af en kopi af forsendelsesdokumentet eller af forsendelsesledsagedokumentet, hvis artikel 353, stk. 2, finder anvendelse.«
3)
I artikel 199 affattes stk. 1 og 2 således:
»1. Uden at dette berører en eventuel anvendelse af straffebestemmelser indebærer det, at der til et toldsted indgives en angivelse, som er underskrevet af klarereren eller dennes repræsentant, eller at der indgives en forsendelsesangivelse ved hjælp af elektronisk databehandling, et ansvar efter gældende bestemmelser for klarereren eller dennes repræsentant med hensyn til:
-
rigtigheden af oplysningerne i angivelsen
-
de forelagte dokumenters ægthed, og
-
overholdelse af samtlige forpligtelser, der gælder i forbindelse med varernes henførsel under den pågældende procedure.
2. Hvis klarereren anvender databehandlingssystemer til udfærdigelsen af toldangivelser, herunder forsendelsesangivelser, der indgives i henhold til artikel 353, stk. 2, litra b), kan toldmyndighederne træffe bestemmelse om, at den håndskrevne signatur kan erstattes af en anden identifikationsteknik, som kan være baseret på koder. Der kan kun gives adgang hertil, hvis de tekniske og administrative krav, som toldmyndighederne stiller, er opfyldt.
Toldmyndighederne kan også foreskrive, at angivelser, herunder forsendelsesangivelser, der indgives i henhold til artikel 353, stk. 2, litra b), og som udfærdiges ved hjælp af toldmyndighedernes datasystemer, kan autentificeres direkte af systemerne, således at denne autentifikation træder i stedet for en manuel eller maskinel stempling med toldstedets stempel og den kompetente ansattes underskrift.«
4)
I artikel 201 indsættes som stk. 3:
»3. Toldmyndighederne kan tillade, at toldangivelsen indgives til et andet toldsted end det, hvor varerne er eller vil blive frembudt eller gjort tilgængelige for kontrol, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
de i den indledende sætning nævnte toldsteder er beliggende i samme medlemsstat
b)
varerne skal henføres under en toldprocedure af indehaveren af en enhedsbevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen.«
5)
I artikel 202 indsættes som stk. 3:
»3. Forsendelsesangivelsen skal indgives, og varerne frembydes ved afgangsstedet i løbet af de dage og timer, der er fastlagt af toldmyndighederne.
Afgangsstedet kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning tillade, at varerne frembydes på et andet sted.«
6)
Artikel 203 affattes således:
»Artikel 203
1. Datoen for antagelsen af angivelsen skal påføres denne.
2. Angivelsen til fællesskabsforsendelse skal antages og registreres af afgangsstedet i løbet af de dage og timer, der er fastlagt af toldmyndighederne.«
7)
I artikel 205, stk. 3, affattes femte og sjette led således:
»-
at der ved forsendelser, som omfatter flere varearter, anvendes ladelister til opfyldelse af formaliteterne ved fællesskabsforsendelse, hvis artikel 353, stk. 2, og artikel 441 finder anvendelse
-
at der, om nødvendigt på papir uden påtryk, på offentlige eller private edb-anlæg og på nærmere betingelser, der fastsættes af medlemsstaterne, udfærdiges angivelser til udførsel, indførsel og forsendelse - når artikel 353, stk. 2, finder anvendelse - samt dokumenter, som skal attestere, at varer, der ikke forsendes under proceduren for intern fællesskabsforsendelse, har status som fællesskabsvarer.«
8)
Artikel 208, stk. 2, affattes således:
»2. Hvis der forud for eller efter proceduren for fællesskabsforsendelse eller for fælles forsendelse benyttes en anden toldprocedure, kan der forelægges et sæt med det antal eksemplarer, der kræves til opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med forsendelsesproceduren, hvis artikel 353, stk. 2, finder anvendelse, og den forudgående eller efterfølgende toldprocedure.«
9)
Artikel 215, stk. 1, andet og tredje afsnit, affattes således:
»Der benyttes hvidt papir til samtlige eksemplarer. For så vidt angår eksemplarerne vedrørende fællesskabsforsendelse i henhold til artikel 353, stk. 2, trykkes rubrik 1 (første og tredje underrubrik), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (første underrubrik til venstre), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 og 56 dog på grøn bund.
Formularerne trykkes med grønt.«
10)
I artikel 219 affattes stk. 1 således:
»1. Varerne, som er genstand for forsendelsesangivelsen, skal frembydes sammen med transportdokumentet.
Afgangsstedet kan fravige kravet om fremlæggelse af dette dokument ved toldbehandlingen på det vilkår, at dokumentet er til rådighed for det.
Transportdokumentet skal dog forevises under transporten, hvis toldmyndighederne eller enhver anden hertil beføjet myndighed forlanger det.«
11)
I artikel 247 indsættes som stk. 5:
»5. I forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelse skal afgangsstedet anføre kontrolresultaterne ved angivelse af relevante oplysninger i forsendelsesangivelsen.«
12)
I artikel 249 indsættes som stk. 3:
»3. Til gennemførelse af proceduren for fællesskabsforsendelse og hvis angivelsens kontrolresultater tillader det, skal afgangsstedet give tilladelse til varernes frigivelse og registrere datoen for frigivelsen i edb-systemet.«
13)
I del 1, afsnit IX, kapitel 1, indsættes følgende overskrift inden artikel 253:
»Afdeling 1
Generelle bestemmelser «
14)
I artikel 253 indsættes som stk. 4-8:
»4. Enhver kan anmode om at få bevilget den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen til sig selv til eget brug eller til brug som repræsentant, forudsat at der anvendes acceptable registre og procedurer, som giver bevillingstoldmyndigheden mulighed for at identificere de personer, der repræsenteres, og foretage passende toldkontrol.
En sådan anmodning kan også vedrøre en integreret bevilling, jf. dog kodeksens artikel 64.
5. Den forenklede angivelse og hjemstedsordningen kan kun anvendes, hvis der stilles sikkerhed for importafgifter og andre afgifter.
6. Bevillingshaveren skal opfylde betingelserne og kriterierne i dette kapitel samt forpligtelserne i bevillingen, medmindre andet fremgår af klarererens forpligtelser, samt reglerne for opståen af toldskyld.
7. Bevillingshaveren skal underrette bevillingstoldmyndigheden om alle forhold, der indtræder efter bevillingens meddelelse, og som kan have betydning for bevillingens opretholdelse eller indhold.
8. I følgende tilfælde skal bevillingstoldmyndigheden foretage en fornyet vurdering af bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen:
a)
når der sker væsentlige ændringer af den relevante fællesskabslovgivning
b)
når der er begrundet formodning om, at bevillingshaveren ikke længere opfylder de relevante betingelser.
Hvis en bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen udstedes til en ansøger, som har været etableret i mindre end tre år, skal en grundig overvågning finde sted i løbet af det første år efter udstedelsen.«
15)
I artikel 253a indsættes følgende stykke:
»Anvendelse af den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen er betinget af indgivelsen af elektroniske toldangivelser og -anmeldelser.«
16)
I del 1, afsnit IX, kapitel 1, indsættes følgende afdeling 2 efter artikel 253a:
»Afdeling 2
Meddelelse, suspension og tilbagekaldelse af bevillinger til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen
Artikel 253b
1. Ansøgninger om bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen skal indgives ved hjælp af ansøgningsformularen angivet i bilag 67 eller i det tilsvarende elektroniske format.
2. Hvis bevillingstoldmyndigheden konstaterer, at ansøgningen ikke indeholder alle de påkrævede oplysninger, skal den inden 30 kalenderdage fra modtagelsen af ansøgningen anmode ansøgeren om at indlevere de manglende oplysninger og begrunde denne anmodning.
3. Ansøgningen tages ikke til følge, hvis:
a)
den ikke opfylder bestemmelsen i stk. 1
b)
den ikke er indgivet til de kompetente toldmyndigheder
c)
ansøgeren er dømt for en alvorlig strafbar handling i forbindelse med ansøgerens økonomiske virksomhed
d)
ansøgeren er under konkurs på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen.
4. Inden der udstedes bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen, skal toldmyndighederne foretage revision af ansøgerens regnskaber, medmindre resultaterne af en foregående revision kan anvendes.
Artikel 253c
1. Der skal meddeles bevilling til proceduren for forenklet angivelse, hvis betingelserne og kriterierne i artikel 14h, undtagen stk. 1, litra c), i artikel 14i, litra d), e) og g), og i artikel 14j er opfyldt.
Der skal meddeles bevilling til hjemstedsordningen, hvis betingelserne og kriterierne i artikel 14h, undtagen stk. 1, litra c), i artikel 14i og i artikel 14j er opfyldt.
Der skal meddeles bevilling til hjemstedsordningen, hvis betingelserne og kriterierne i artikel 14h, undtagen stk. 1, i artikel 14i og i artikel 14j er opfyldt.
Ved meddelelse af de i første og andet afsnit omtalte bevillinger skal toldmyndighederne anvende artikel 14a, stk. 2, og anvende bevillingsformularen i bilag 67.
2. Hvis ansøgeren har et AEO-certifikat som omhandlet i artikel 14a, stk. 1, litra a) eller c), anses betingelserne og kriterierne i stk. 1 i denne artikel for at være opfyldt.
Artikel 253d
1. Bevillingstoldmyndigheden suspenderer bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen, hvis:
a)
det konstateres, at betingelserne og kriterierne i artikel 253c, stk. 1, ikke er opfyldt
b)
toldmyndighederne har en begrundet formodning om, at bevillingshaveren eller en anden af de i artikel 14h, stk. 1, litra a), b) og d), omtalte personer er blevet tiltalt for en strafbar handling, som vedrører en overtrædelse af toldforskrifterne.
I de i nærværende stykke, første afsnit, litra b), nævnte tilfælde kan bevillingstoldmyndigheden beslutte ikke at suspendere en bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsproceduren, hvis den anser eventuelle overtrædelser for uvæsentlige i forhold til antallet eller omfanget af ansøgerens toldrelaterede aktiviteter, og der ikke er tvivl om, at ansøgeren har handlet i god tro.
Inden den træffer afgørelse, skal den bemyndigende myndighed underrette bevillingshaveren om de konstaterede forhold. Bevillingshaveren skal gives lejlighed til at bringe forholdene i orden og/eller have adgang til at tage til genmæle inden 30 kalenderdage fra underretningen.
2. Hvis bevillingshaveren ikke bringer de i stk. 1, første afsnit, litra a), omhandlede forhold i orden inden fristen på 30 kalenderdage, underretter bevillingstoldmyndigheden bevillingshaveren om, at bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen er suspenderet i 30 kalenderdage, således at bevillingsholderen kan træffe de nødvendige foranstaltninger til at bringe forholdene i orden.
3. I de i stk. 1, første afsnit, litra b), nævnte tilfælde, suspenderer bevillingstoldmyndigheden bevillingen, indtil straffesagen er afsluttet. Myndigheden underretter bevillingshaveren herom.
4. Hvis bevillingshaveren ikke har været i stand til at bringe forholdene i orden inden 30 kalenderdage, men kan godtgøre, at betingelserne kan opfyldes, hvis suspensionsperioden forlænges, suspenderer bevillingstoldmyndigheden bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen i yderligere 30 kalenderdage.
5. Suspensionen af en bevilling er uden virkning for toldprocedurer, som er indledt inden suspensionsdatoen, men som endnu ikke er afsluttet.
Artikel 253e
1. Når bevillingshaveren har truffet de nødvendige foranstaltninger til at opfylde de betingelser og kriterier, som skal opfyldes for at opnå bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsproceduren, til bevillingstoldmyndighedens tilfredshed, skal bevillingstoldmyndigheden ophæve suspensionen og underrette bevillingshaveren herom. Suspensionen kan ophæves inden udløbet af den i artikel 253d, stk. 2 eller 4, angivne periode.
2. Hvis bevillingshaveren ikke træffer de nødvendige foranstaltninger i suspensionsperioden i artikel 253d, stk. 2 eller 4, finder artikel 253g anvendelse.
Artikel 253f
1. Hvis en bevillingshaver midlertidigt er ude af stand til at opfylde nogen af de betingelser og kriterier, som er fastsat for en bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen, kan han anmode om suspension af bevillingen. I så fald skal bevillingshaveren meddele bevillingstoldmyndigheden dette samt angive datoen for, hvornår han igen vil kunne opfylde betingelserne og kriterierne. Han skal desuden underrette bevillingstoldmyndigheden om alle planlagte foranstaltninger og tidsplanen for disse.
2. Hvis bevillingshaveren ikke bringer forholdene i orden inden den i hans meddelelse angivne dato, kan bevillingstoldmyndigheden tildele en rimelig forlængelse, hvis bevillingshaveren har handlet i god tro.
Artikel 253g
Bevillingstoldmyndigheden tilbagekalder bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen i følgende tilfælde, jf. dog kodeksens artikel 9 og denne forordnings artikel 4:
a)
hvis bevillingshaveren ikke har bragt forholdene i overensstemmelse med reglerne som omhandlet i artikel 253d, stk. 2, og artikel 253f, stk. 1
b)
hvis alvorlige eller gentagne overtrædelser vedrørende toldforskrifter er blevet begået af bevillingshaveren eller andre af de i artikel 14h, stk. 1, litra a), b) eller d), nævnte personer, og der ikke er flere ankemuligheder
c)
på anmodning fra bevillingshaveren.
I de i første afsnit, litra b), omhandlede tilfælde kan bevillingstoldmyndigheden beslutte ikke at tilbagekalde bevillingen til den forenklede angivelse eller hjemstedsproceduren, hvis den anser eventuelle overtrædelser for uvæsentlige i forhold til antallet eller omfanget af ansøgerens toldrelaterede aktiviteter, og der ikke er tvivl om, at ansøgeren har handlet i god tro.«
17)
I del I, afsnit IX, indsættes følgende som kapitel 1A:
»KAPITEL 1A
Enhedsbevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen
Afdeling 1
Ansøgningsprocedure
Artikel 253h
1. Ansøgningen om en enhedsbevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen skal indgives til en af toldmyndighederne i artikel 14d, stk. 1 og 2.
Hvis der anmodes om bevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen i forbindelse med eller efter en ansøgning om en enhedsbevilling til særligt anvendelsesformål eller til en toldprocedure af økonomisk betydning, skal artikel 292, stk. 5 og 6, eller artikel 500 og 501 finde anvendelse.
2. Hvis en del af de relevante bøger og dokumenter forefindes i en anden medlemsstat end den, hvor ansøgningen indgives, skal ansøgeren behørigt udfylde felt 5a, 5b og 7 i ansøgningsskemaet, hvortil standardformularen er angivet i bilag 67.
3. Ansøgeren skal angive en nemt tilgængelig kontaktmulighed eller henvise til en kontaktperson i ansøgerens administration i den medlemsstat, hvor ansøgningen indgives, med henblik på at gøre alle de nødvendige oplysninger til at godtgøre, at betingelserne for at meddele en enhedsbevilling er opfyldt, tilgængelige for toldmyndighederne.
4. Ansøgerne skal så vidt muligt indsende de nødvendige oplysninger til toldmyndighederne elektronisk.
5. Indtil der indføres et elektronisk dataoverførselssystem mellem de involverede medlemsstater, som er nødvendig for den relevante toldprocedure, kan bevillingstoldmyndigheden afslå ansøgninger i henhold til stk. 1, hvis enhedsbevillingen ville medføre en urimeligt stor administrativ byrde.
Artikel 253i
1. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen en liste over toldmyndighederne i artikel 253h, stk. 1, som ansøgningerne og efterfølgende ændringer deri skal indgives til. Kommissionen skal gøre sådanne oplysninger tilgængelige på internettet. Disse myndigheder skal være bevillingstoldmyndigheder i forbindelse med enhedsbevillinger til den forenklede angivelse og hjemstedsordningen.
2. Medlemsstaterne udpeger en central myndighed til at være ansvarlig for udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne og Kommissionen og underretter Kommissionen om denne myndighed.
Afdeling 2
Procedure for udstedelse
Artikel 253j
1. Når der ansøges om en enhedsbevilling til den forenklede angivelse eller hjemstedsordningen, gør bevillingstoldmyndigheden følgende oplysninger tilgængelige for de øvrige toldmyndigheder, den vedrører:
a)
ansøgningen
b)
den påtænkte bevilling
c)
alle nødvendige oplysninger til meddelelse af bevilling.
De skal gøres tilgængelige ved hjælp af det kommunikationssystem, der omtales i artikel 253m, så snart dette system er tilgængeligt.
2. Oplysningerne i stk. 1, litra a), b) og c), skal gøres tilgængelige af bevillingstoldmyndigheden inden for følgende tidsfrister:
a)
30 kalenderdage, hvis ansøgeren tidligere har været tildelt den forenklede angivelse, hjemstedsordningen eller AEO-certifikatet, der omtales i artikel 14a, stk. 1, litra a) og c)
b)
90 kalenderdage i alle andre tilfælde.
Hvis bevillingstoldmyndigheden ikke kan overholde disse tidsfrister, kan den forlænge dem med 30 kalenderdage. Bevillingstoldmyndigheden underretter da ansøgeren om begrundelsen for forlængelsen inden fristernes udløb.
Tidsfristen løber fra den dato, bevillingstoldmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger i stk. 1, litra a), b) og c). Bevillingstoldmyndigheden underretter ansøgeren om, at ansøgningen er blevet imødekommet, og om den dato, tidsfristen løber fra.
3. Indtil den 31. december 2009 erstattes de maksimale perioder på 30 og 90 kalenderdage i stk. 2, første afsnit, med 90 eller 210 kalenderdage.
Artikel 253k
1. Bevillingstoldmyndigheden i den medlemsstat, hvor ansøgningen er indgivet, og toldmyndighederne i de øvrige medlemsstater, som er involveret i den enhedsbevilling, der er ansøgt om, skal samarbejde om at iværksætte procedure- og rapportkravene, herunder om en kontrolplan for overvågning af den toldprocedure, der anvendes i forbindelse med enhedsbevillingen. Oplysningerne, der skal udveksles mellem de berørte toldmyndigheder i forbindelse med toldproceduren/toldprocedurerne, må ikke være mere omfattende end dem, der fremgår af bilag 30A.
2. Toldmyndighederne i de øvrige medlemsstater, som enhedsbevilling, der ansøges om, vedrører, underretter bevillingstoldmyndigheden om eventuelle indsigelser inden 30 kalenderdage fra modtagelsen af den påtænkte bevilling. Hvis der er behov for yderligere tid til denne underretning, skal bevillingstoldmyndigheden underrettes herom hurtigst muligt og under alle omstændigheder inden denne tidsfrist. Fristen kan højst forlænges med 30 kalenderdage. Når der sker fristforlængelse, underretter bevillingstoldmyndigheden ansøgeren om forlængelsen af tidsfristen.
Hvis der rejses indsigelser, og toldmyndighederne ikke når til enighed inden for den pågældende frist, afslås ansøgningen i det omfang, der er rejst indsigelse.
Hvis den toldmyndighed, der er rettet henvendelse til, ikke svarer inden for fristen eller fristerne, der fremgår af første afsnit, kan bevillingstoldmyndigheden lægge til grund, at der ikke rejses indvendinger mod udstedelsen af en sådan bevilling, idet ansvaret dog fortsat påhviler den toldmyndighed, der er rettet henvendelse til.
3. Inden en ansøgning afslås helt eller delvist, skal bevillingstoldmyndigheden meddele ansøgeren begrundelsen for, at den har til hensigt at træffe den pågældende afgørelse, og ansøgeren skal have lejlighed til at give udtryk for sit synspunkt inden 30 kalenderdage fra den dato, hvor der skete meddelelse.
Artikel 253l
1. Hvis en ansøger, som er indehaver af et af de i artikel 14a, stk. 1, litra a) eller c), nævnte AEO-certifikater anmoder om en enhedsbevilling, skal bevillingen meddeles, når den nødvendige udveksling af oplysninger har fundet sted mellem:
a)
ansøgeren og bevillingstoldmyndigheden
b)
bevillingstoldmyndigheden og de øvrige toldmyndigheder, som er berørt af den enhedsbevilling, der anmodes om.
Når ansøgeren ikke er indehaver af et af de i artikel 14a, stk. 1, litra a) eller c), nævnte AEO-certifikater, skal bevillingen meddeles, hvis det godtgøres over for bevillingstoldmyndigheden, at ansøgeren vil kunne opfylde betingelserne og kriterierne for bevillingen i artikel 253, 253a og 253c, og hvis den nødvendige udveksling af oplysninger som omtalt i første afsnit i nærværende stykke har fundet sted.
2. Efter at have modtaget samtykke fra de øvrige berørte toldmyndigheder eller efter ikke at have modtaget indvendinger fra dem, skal bevillingstoldmyndigheden meddele bevillingen i overensstemmelse med den standardformular, der er angivet for bevillingen i bilag 67, inden 30 kalenderdage efter udløbet af fristerne i artikel 253k, stk. 2, eller 3.
Bevillingstoldmyndigheden skal gøre bevillingen tilgængelig for toldmyndighederne i de deltagende medlemsstater ved hjælp af informations- og kommunikationssystemet, der omtales i artikel 253m, når dette er tilgængeligt.
3. Enhedsbevillinger til den forenklede angivelse og hjemstedsproceduren skal godkendes i alle de medlemsstater, der fremgår af rubrik 10 eller 11 eller af begge, og som vedrører den enkelte bevilling.
Afdeling 3
Udveksling af oplysninger
Artikel 253m
1. Der anvendes et elektronisk informations- og kommunikationssystem, som bestemmes nærmere af Kommissionen og toldmyndighederne efter fælles aftale, til varetagelse af informations- og kommunikationsprocessen mellem toldmyndighederne og til informering af Kommissionen og de erhvervsdrivende, så snart det er tilgængeligt. Informeringen af de erhvervsdrivende skal begrænses til de ikke-fortrolige oplysninger i afsnit II, pkt 16, i de forklarende bemærkninger til ansøgningsformularerne for forenklede procedurer, i bilag 67.
2. Kommissionen og toldmyndighederne skal ved hjælp af det system, der henvises til i stk. 1, udveksle, lagre og have adgang til følgende oplysninger:
a)
oplysningerne i ansøgningen
b)
de oplysninger, der kræves i forbindelse med udstedelsesprocessen
c)
de enhedsbevillinger, som er udstedt til procedurerne i artikel 1, stk. 13 og 14, og i givet fald deres ændringer, suspensioner og ophævelse
d)
resultaterne af en fornyet vurdering i overensstemmelse med artikel 253, stk. 8.
3. Kommissionen og medlemsstaterne kan via internettet offentliggøre listen over enhedsbevillinger samt de ikke-fortrolige oplysninger i afsnit II, pkt. 16, i de forklarende bemærkninger til ansøgningsformularerne for forenklede procedurer i bilag 67, med forudgående samtykke fra bevillingshaveren. Denne liste skal ajourføres.«
18)
I artikel 260, stk. 1, erstattes »klarereren« med »en ansøger«.
19)
Artikel 261 affattes således:
»Artikel 261
1. Bevilling til anvendelse af proceduren for forenklet angivelse skal meddeles ansøgeren, hvis betingelserne og kriterierne i artikel 253, 253a og 253c er opfyldt.
2. Hvis ansøgeren er indehaver af et af de i i artikel 14a, stk. 1, litra a) eller c), nævnte AEO-certifikater, meddeler bevillingstoldmyndigheden bevillingen, hvis den nødvendige udveksling af oplysninger har fundet sted mellem ansøgeren og bevillingstoldmyndigheden. Alle betingelser og kriterier nævnt i denne artikels stk. 1 skal anses for at være opfyldt.«
20)
Artikel 264 affattes således:
»Artikel 264
1. Bevilling til anvendelse af hjemstedsordningen skal meddeles ansøgeren, hvis betingelserne og kriterierne i artikel 253, 253a og 253c er opfyldt.
2. Hvis ansøgeren er indehaver af et af de i i artikel 14a, stk. 1, litra a) eller c), nævnte AEO-certifikater, meddeler bevillingstoldmyndigheden bevilling, hvis den nødvendige udveksling af oplysninger har fundet sted mellem ansøgeren og bevillingstoldmyndigheden. Alle betingelser og kriterier nævnt i denne artikels stk. 1 skal anses for at være opfyldt.«
21)
Artikel 265 ophæves.
22)
Artikel 269, stk. 1, affattes således:
»1. Bevilling til anvendelse af proceduren for forenklet angivelse skal meddeles ansøgeren i henhold til betingelserne og kriterierne samt den fremgangsmåde, der fremgår af artikel 253, 253a, 253c og 270.«
23)
I artikel 270 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2, 3 og 4 udgår.
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. Hvis ansøgeren er indehaver af et af de i artikel 14a, stk. 1, litra a) eller c), nævnte AEO-certifikater, meddeler bevillingstoldmyndigheden bevilling, hvis den nødvendige udveksling af oplysninger har fundet sted mellem ansøgeren og bevillingstoldmyndigheden. Alle betingelser og kriterier i denne artikels stk. 1, skal anses for at være opfyldt.«
24)
Artikel 282, stk. 1, affattes således:
»1. Bevilling til anvendelse af proceduren for forenklet angivelse meddeles ansøgeren, hvis betingelserne og kriterierne i artikel 261 og 262 med de fornødne ændringer er opfyldt.«
25)
Artikel 288 ophæves.
26)
I artikel 291, stk. 2, udgår litra a).
27)
I artikel 340b indsættes følgende punkter:
»6) »forsendelsesledsagedokument«: det dokument, der er udskrevet via edb-systemet til ledsagelse af varerne på baggrund af oplysningerne i forsendelsesangivelsen
7) »nødprocedure«: procedure med anvendelse af papirdokumenter med henblik på at give mulighed for indgivelse og kontrol af forsendelsesangivelsen og opfølgning på forsendelsen, når det ikke er muligt at gennemføre standardproceduren elektronisk.«
28)
Artikel 340c, stk. 1, affattes således:
»1. Under proceduren for intern fællesskabsforsendelse henføres fællesskabsvarer, som forsendes:
a)
fra den del af Fællesskabets toldområde, hvor direktiv 2006/112/EF finder anvendelse, til den del af Fællesskabets toldområde, hvor direktiv 2006/112/EF ikke finder anvendelse
b)
fra den del af Fællesskabets toldområde, hvor direktiv 2006/112/EF ikke finder anvendelse, til den del af Fællesskabets toldområde, hvor direktiv 2006/112/EF finder anvendelse
c)
fra en del af Fællesskabets toldområde, hvor direktiv 2006/112/EF ikke finder anvendelse, til en del af Fællesskabets toldområde, hvor direktiv 2006/112/EF heller ikke finder anvendelse.«
29)
I artikel 342 indsættes som stk. 4:
»4. Hvis sikkerheden stilles ved kautionist ved et garantisted, tildeles der:
a)
et garantireferencenummer til den hovedforpligtede til brug for garantien og til at identificere hver af kautionistens kautionserklæringer
b)
en adgangskode, der hører til garantireferencenummeret, idet koden meddeles den hovedforpligtede.«
30)
Artikel 343 affattes således:
»Artikel 343
Hver medlemsstat skal i edb-systemet registrere en fortegnelse over de toldsteder, der har kompetence til at behandle fællesskabsforsendelsestransaktioner, og angive disses identifikationsnummer, arbejdsopgaver og ekspeditionstider. Enhver ændring i disse oplysninger skal ligeledes registreres i edb-systemet.
Kommissionen skal anvende edb-systemet til at give de øvrige medlemsstater disse oplysninger.«
31)
Som artikel 343a indsættes:
»Artikel 343a
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle centralkontorer, der oprettes, og om de ansvarsområder, der er overført til disse kontorer med hensyn til forvaltning og tilsyn med proceduren for fællesskabsforsendelse samt modtagelse og forsendelse af dokumenter med angivelse af typerne af de pågældende dokumenter.
Kommissionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse herom.«
32)
I del II, afsnit II, kapitel 4, afdeling 1, indsættes som artikel 344a:
»Artikel 344a
1. Formaliteterne skal gennemføres ved hjælp af elektronisk databehandling i forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelse.
2. Meddelelserne, der skal anvendes mellem forvaltningerne, skal være i overensstemmelse med den struktur og den nærmere udformning, som fastsættes af toldmyndighederne efter fælles aftale.«
33)
I artikel 345 indsættes som stk. 4:
»4. Hvis enkeltkautionen stilles af en kautionist, kan adgangskoden tilhørende garantireferencenummeret ikke ændres af den hovedforpligtede, medmindre bilag 47a, pkt. 3, finder anvendelse.«
34)
Artikel 346, stk. 1, affattes således:
»1. Enkeltkautioner stillet af en kautionist skal affattes i overensstemmelse med standardformularen i bilag 49.
Garantiinstrumentet skal opbevares på garantistedet.«
35)
Artikel 347 affattes således:
»Artikel 347
1. I det i artikel 345, stk. 3, nævnte tilfælde stilles enkeltkautionen ved et kautionsdokument, der svarer til standardformularen i bilag 50.
Artikel 346, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.
2. Kautionisten skal forelægge garantistedet alle påkrævede oplysninger om dokumenterne for enkeltkaution, som han har udstedt i overensstemmelse med den fremgangsmåde, som toldmyndighederne har fastlagt.
Den sidste dato for dokumentets anvendelse må ikke være senere end et år fra udstedelsesdatoen.
3. Kautionisten skal oplyse den hovedforpligtede om et garantireferencenummer for hvert dokument for enkeltkaution, han er tildelt. Den tilhørende adgangskode kan ikke ændres af den hovedforpligtede.
4. Med henblik på gennemførelse af artikel 353, stk. 2, litra b), udleverer kautionisten dokumenter for enkeltkaution udfærdiget på en papirblanket svarende til standardformularen i bilag 54 påført identifikationsnummeret til den hovedforpligtede.
5. Kautionisten kan udstede dokumenter for enkeltkaution, der ikke er gyldige for en fællesskabsforsendelse med varer, der henhører under listen i bilag 44c. I så tilfælde skal kautionisten anføre følgende diagonalt på hvert dokument for enkeltkaution i papirform:
-
Begrænset gyldighed - 99200.
6. Den hovedforpligtede skal til afgangsstedet indlevere det nødvendige antal dokumenter for enkeltkaution svarende til det nødvendige multiplum af 7 000 EUR til at dække hele det i artikel 345, stk. 1, nævnte beløb. Med henblik på gennemførelse af artikel 353, stk. 2, litra b), skal dokumentet for enkeltkaution i papirform udstedes og opbevares af afgangsstedet, som skal oplyse hvert dokuments identifikationsnummer over for det garantisted, der er anført på dokumentet.«
36)
Artikel 348, stk. 3, affattes således:
»3. Toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor garantistedet er beliggende, skal registrere oplysninger om tilbagetrækning eller ophævelse og om, fra hvilket tidspunkt den får virkning, i edb-systemet.«
37)
Artikel 350 ophæves.
38)
Artikel 351 affattes således:
»Artikel 351
For forsendelser, der både omfatter varer, som forsendes under proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse, og varer, som forsendes under proceduren for intern fællesskabsforsendelse, påføres forsendelsesangivelsen med angivelsen T endvidere »T1«, »T2« eller »T2F« for hver vareenhed.«
39)
Artikel 352 ophæves.
40)
Artikel 353 affattes således:
»Artikel 353
1. Forsendelsesangivelser være i overensstemmelse med strukturen og den nærmere udformning fastsat i bilag 37a.
2. Toldmyndighederne skal godkende en skriftlig forsendelsesangivelse udfærdiget i en form svarende til modellen i bilag 31 i henhold til den procedure, som toldmyndighederne indbyrdes er nået til enighed om og har fastlagt i følgende tilfælde:
a)
hvis varerne transporteres af rejsende, som ikke har direkte adgang til told-edb-systemet, i overensstemmelse med metoderne i artikel 353a
b)
hvis nødproceduren gennemføres, under de betingelser og i henhold til de metoder, der omtales i bilag 37d.
3. Der kan kun ske anvendelse af en skriftlig forsendelsesangivelse i henhold til stk. 2, litra b), når den hovedforpligtedes edb-system og/eller -net ikke er tilgængeligt, hvis toldmyndighederne har givet tilladelse hertil.
4. Forsendelsesangivelsen kan suppleres med en eller flere supplementsformularer, der svarer til en af modellerne i bilag 33. Formularerne skal udgøre en integrerende del af angivelsen.
5. Ladelister, der er affærdiget i henhold til bilag 44a og udformet på grundlag af standardformularen i bilag 45, kan anvendes i stedet for supplementsformularer som den beskrivende del af en skriftlig forsendelsesangivelse, hvoraf de udgør en integrerende del.«
41)
I del II, afsnit II, kapitel 4, afdeling 2, underafdeling 2, indsættes som artikel 353a:
»Artikel 353a
1. I de i artikel 353, stk. 2, litra a), anførte tilfælde udfærdiger den rejsende forsendelsesangivelsen i henhold til artikel 208 og bilag 37.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at oplysningerne om forsendelse udveksles mellem de kompetente myndigheder ved hjælp af informationsteknologi og edb-net.«
42)
I artikel 356 udgår stk. 3.
43)
I artikel 357 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Varer, der skal henføres under proceduren for fællesskabsforsendelse, skal være forseglet for at kunne frigives, jf. dog stk. 4. Afgangsstedet skal træffe de foranstaltninger til identifikation, det skønner nødvendige, og skal registrere de relevante oplysninger i forsendelsesangivelsen.«
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Afgangsstedet kan fritage for forsegling, når varernes identifikation under hensyn til eventuelle andre identifikationsforanstaltninger kan sikres ved hjælp af varebeskrivelsen i forsendelsesangivelsens oplysninger eller i de supplerende dokumenter.
Varerne anses for at kunne identificeres på grundlag af varebeskrivelsen, når beskrivelsen af dem er så detaljeret, at deres mængde og art let kan konstateres.«
44)
Artikel 358 og 359 affattes således:
»Artikel 358
1. Ved frigivelsen af varerne oversender afgangsstedet nærmere oplysninger om fællesskabsforsendelsen til det anførte bestemmelsessted ved hjælp af en meddelelse om forventet ankomst og til hvert anført grænseovergangssted ved hjælp af en meddelelse om forventet forsendelse. Disse meddelelser bygger på oplysningerne i forsendelsesangivelsen med eventuelle ændringer.
2. Efter frigivelsen af varerne skal forsendelsesledsagedokumentet ledsage varerne, der er henført under proceduren for fællesskabsforsendelse. Det skal svare til modellen og oplysningerne i bilag 45a. Dokumentet gøres tilgængeligt for den erhvervsdrivende på en af følgende måder:
a)
det kan overdrages til den hovedforpligtede af afgangsstedet, eller, hvis toldmyndighederne har givet tilladelse hertil, udskrives fra den hovedforpligtedes edb-system
b)
det kan udskrives af den godkendte afsenders edb-system efter modtagelse af meddelelsen, der giver tilladelse til frigivelse af varer sendt fra afgangsstedet.
3. Forsendelsesledsagedokumentet suppleres eventuelt med en liste over vareposter udfærdiget i overensstemmelse med prøveeksemplaret og de forklarende bemærkninger i bilag 45b. Denne liste udgør en integrerende del af forsendelsesledsagedokumentet.
Artikel 359
1. Forsendelsen og forsendelsesledsagedokumentet skal forelægges ved hvert grænseovergangssted.
2. Grænseovergangsstedet skal registrere grænsepassagen under meddelelsen om forventet forsendelse, der er modtaget fra afgangsstedet. Afgangsstedet skal underrettes om grænsepassagen ved hjælp af meddelelsen om grænsepassage.
3. Grænseovergangsstederne foretager eftersyn af varerne, hvis de finder det nødvendigt. Al inspektion af varerne skal udføres ved hjælp af navnlig meddelelsen om forventet forsendelse som grundlag for sådan inspektion.
4. Hvis varerne transporteres via et andet grænseovergangssted end det, som er angivet og nævnt i forsendelsesledsagedokumentet, anmoder det benyttede grænseovergangssted afgangsstedet om meddelelsen om forventet forsendelse og underretter afgangsstedet om grænsepassagen ved hjælp af meddelelsen om grænsepassage.«
45)
Artikel 360 ændres således:
a)
I stk. 1 affattes den indledende sætning således:
»I nedenstående tilfælde forsyner fragtføreren forsendelsesledsagedokumentet med de nødvendige oplysninger og fremlægger dette sammen med forsendelsen for toldmyndighederne i den medlemsstat, på hvis område transportmidlet befinder sig:«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Hvis toldmyndighederne finder, at fællesskabsforsendelsen kan fortsætte på normal vis, påtegner de efter i påkommende tilfælde at have truffet de fornødne foranstaltninger forsendelsesledsagedokumentet.
Relevante oplysninger vedrørende overførslen eller andre hændelser skal registreres i edb-systemet af toldmyndighederne afhængigt af det konkrete tilfælde ved grænseovergangs- eller bestemmelsestoldstedet.«
46)
Artikel 361, 362 og 363 affattes således:
»Artikel 361
1. Varerne og de påkrævede dokumenter indgives ved bestemmelsestoldstedet i dettes åbningstid. Det pågældende toldsted kan dog på den pågældendes anmodning og for dennes regning tillade, at angivelsen indgives og varerne frembydes uden for åbningstiden. Bestemmelsestoldstedet kan ligeledes på den pågældendes anmodning og for dennes regning tillade, at varerne frembydes og de påkrævede dokumenter indgives på et andet sted.
2. Frembydes varerne på bestemmelsestoldstedet efter udløbet af den frist, der er fastsat af afgangsstedet, og skyldes denne manglende overholdelse af fristen omstændigheder, som der over for bestemmelsesstedet er behørigt redegjort for, og som fragtføreren eller den hovedforpligtede ikke er ansvarlige for, anses sidstnævnte for at have overholdt den fastsatte frist.
3. Bestemmelsestoldstedet opbevarer forsendelsesledsagedokumentet, og der foretages inspektion af varerne, navnlig på baggrund af meddelelsen om forventet ankomst, som er modtaget fra afgangsstedet.
4. På anmodning fra den hovedforpligtede og som bevis for, at transaktionen er gennemført i overensstemmelse med artikel 366, stk. 1, attesterer bestemmelsestoldstedet en genpart af forsendelsesledsagedokumentet med følgende påtegning:
-
Alternativt bevis - 99202.
5. Forsendelsen kan afsluttes på et andet toldsted end det, der er fastsat i forsendelsesangivelsen. Dette bliver dermed bestemmelsessted.
Hvis det nye bestemmelsessted henhører under en anden medlemsstat end det oprindeligt angivne sted, anmoder det nye bestemmelsessted afgangsstedet om en meddelelse om forventet ankomst.
Artikel 362
1. Bestemmelsestoldstedet skal udlevere et ankomstbevis på anmodning fra den person, der frembyder varerne og indgiver de påkrævede dokumenter.
2. Formularen til ankomstbeviset skal svare til standardformularen i bilag 47.
3. Ankomstbeviset skal i forvejen udfyldes af brugeren. Det kan ud over i den rubrik, der er forbeholdt bestemmelsestoldstedet, indeholde andre oplysninger om forsendelsen. Ankomstbeviset kan ikke anvendes som bevis for, at proceduren er afsluttet, jf. artikel 366, stk. 1.
Artikel 363
1. Bestemmelsesstedet, der anvender ankomstmeddelelsen, underretter afgangsstedet om varernes ankomst samme dag, som de frembydes for bestemmelsestoldstedet.
2. Hvis forsendelsen afsluttes et andet sted end det, der oprindeligt var angivet i forsendelsesangivelsen, underretter det nye bestemmelsessted afgangsstedet om ankomsten ved hjælp af ankomstmeddelelsen.
Afgangsstedet underretter det oprindeligt angivne bestemmelsessted om ankomsten med den fremsendte ankomstmeddelelse.
3. Ankomstmeddelelsen nævnt i stk. 1 og 2 kan ikke anvendes som bevis for, at proceduren er afsluttet i henhold til artikel 366, stk. 1.
4. Bortset fra under behørigt begrundede omstændigheder sender bestemmelsestoldstedet meddelelsen om kontrolresultater til afgangsstedet senest tre dage efter, at varerne er blevet frembudt for bestemmelsestoldstedet. Hvis artikel 408 finder anvendelse, skal bestemmelsestoldstedet imidlertid fremsende meddelelsen om kontrolresultater til afgangsstedet senest seks dage efter, at varerne er leveret.«
47)
Artikel 364 ophæves.
48)
I del II, afsnit II, kapitel 4, afdeling 2, affattes overskriften til underafdeling 6 således:
» Efterforskningsprocedure«
49)
Artikel 365 affattes således:
»Artikel 365
1. Hvis afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder ikke har modtaget ankomstmeddelelsen inden for tidsfristen for varernes frembydelse på bestemmelsestoldstedet eller ikke har modtaget meddelelsen om kontrolresultater inden seks dage efter modtagelse af ankomstmeddelelsen, skal disse myndigheder overveje at indlede en efterforskningsprocedure med henblik på at opnå de oplysninger, som er nødvendige for at afslutte proceduren, eller, hvis dette ikke er muligt:
-
at fastslå, om der er opstået en toldskyld
-
at identificere skyldneren samt
-
at fastslå, hvilke toldmyndigheder der er kompetente med hensyn til inddrivelse.
2. Efterforskningsproceduren skal indledes senest syv dage efter udløbet af en af fristerne i stk. 1, bortset fra særlige tilfælde som nærmere fastsat af medlemsstaterne efter indbyrdes overenskomst. Denne procedure indledes straks, hvis toldmyndighederne på et tidligere tidspunkt modtager oplysninger om, at proceduren ikke er afsluttet, eller hvis de har mistanke herom.
3. Hvis afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder kun har modtaget ankomstmeddelelsen, skal de indlede efterforskningsproceduren ved at anmode bestemmelsestoldstedet, som har sendt ankomstmeddelelsen, om meddelelsen om kontrolresultater.
4. Hvis afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder ikke har modtaget ankomstmeddelelsen, skal de indlede efterforskningsproceduren ved at anmode den hovedforpligtede om de nødvendige oplysninger til at afslutte proceduren eller, hvis der på bestemmelsestoldstedet er tilstrækkelige oplysninger til undersøgelsen, ved at anmode dette herom.
Den hovedforpligtede skal anmodes om at indgive de oplysninger, som er nødvendige for at afslutte proceduren, senest 28 dage efter indledningen af efterforskningsproceduren med bestemmelsestoldstedet, hvis forsendelsen ikke kan afsluttes.
5. Bestemmelsestoldstedet og den hovedforpligtede skal svare på anmodningen i stk. 4 inden 28 dage. Hvis den hovedforpligtede indgiver tilstrækkelige oplysninger inden for denne frist, skal afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder tage disse i betragtning eller afslutte proceduren, såfremt de indgivne oplysninger er tilstrækkelige hertil.
6. Hvis oplysningerne fra den hovedforpligtede ikke er tilstrækkelige til at afslutte proceduren, men ifølge afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder er tilstrækkelige til at fortsætte efterforskningsproceduren, skal der straks rettes anmodning til det berørte toldsted.
7. Gør efterforskningsproceduren det muligt at fastslå, at proceduren er afsluttet korrekt, afslutter afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder proceduren og underretter straks den hovedforpligtede samt efter omstændighederne eventuelle toldmyndigheder, der kunne have indledt en procedure til opkrævning i henhold til kodeksens artikel 217 til 232, herom.«
50)
Der indsættes som artikel 365a:
»Artikel 365a
1. Hvis afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder, herefter kaldet de »anmodende myndigheder«, under efterforskningsproceduren og inden den tidsfrist, der omtales i første led i artikel 450a, udløber, på en hvilken som helst måde opnår bevis med hensyn til det sted, hvor handlingen, der har givet anledning til toldskylden, har fundet sted, og dette sted er i en anden medlemsstat, skal toldmyndighederne straks sende alle tilgængelige oplysninger til de myndigheder, som har ansvar for dette sted, herefter kaldet de »myndigheder, hvortil anmodningen rettes«.
2. De myndigheder, hvortil anmodningen rettes, anerkender modtagelsen og oplyser, om de er kompetente til at foretage opkrævningen. Hvis der ikke er modtaget svar inden 28 dage, iværksætter de anmodende myndigheder straks efterforskningsproceduren.«
51)
Artikel 366 og 367 affattes således:
»Artikel 366
1. Beviset for, at proceduren er afsluttet inden for den frist, der er fastsat i angivelsen, kan, hvis toldmyndighederne anser dette for tilstrækkeligt, føres af den hovedforpligtede i form af et dokument attesteret af toldmyndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten, hvori varerne nærmere angives, og hvoraf det fremgår, at de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet eller i tilfælde, hvor artikel 406 finder anvendelse, er afleveret til den godkendte modtager.
2. Proceduren for fællesskabsforsendelse anses ligeledes for afsluttet, hvis den hovedforpligtede fremlægger et af følgende dokumenter, som toldmyndighederne anser for tilstrækkeligt:
a)
et tolddokument udstedt i et tredjeland til brug for indførsel af varerne til toldmæssig bestemmelse eller anvendelse
b)
et dokument udstedt i et tredjeland, som er stemplet af dette lands toldmyndigheder, og som attesterer, at varerne anses for at være i fri omsætning i det pågældende tredjeland.
3. I stedet for dokumenterne i stk. 2 kan der fremlægges genparter heraf eller fotokopier, hvis de er bekræftet enten af det organ, der har påtegnet originalen, af det berørte tredjelands myndigheder eller af myndighederne i en af medlemsstaterne.
Artikel 367
Bestemmelserne vedrørende udveksling af meddelelser mellem toldmyndighederne ved hjælp af informationsteknologi og edb-net finder ikke anvendelse på de forenklede procedurer, der særligt gælder for visse transportmidler, og på de øvrige forenklede procedurer i medfør af kodeksens artikel 97, stk. 2, nævnt i artikel 372, stk. 1, litra f) og g).«
52)
Artikel 368a, 369, 369a, 370 og 371 ophæves.
53)
Artikel 372 affattes således:
»Artikel 372
1. På anmodning fra den hovedforpligtede eller efter omstændighederne modtageren kan toldmyndighederne give tilladelse til følgende forenklinger:
a)
anvendelse af samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse
b)
anvendelse af segl af en særlig model
c)
fritagelse for at følge en bindende transportrute
d)
status som godkendt afsender
e)
status som godkendt modtager
f)
anvendelse af forenklede procedurer, der er specifikke for varetransport:
i)
med jernbane eller i store containere
ii)
ad luftvejen
iii)
ad søvejen
iv)
i rørledninger
g)
anvendelse af andre forenklede procedurer med hjemmel i kodeksens artikel 97, stk. 2.
2. Når de i stk. 1, litra a) og f), omhandlede forenklinger tillades, anvendes de i alle medlemsstaterne, undtagen hvis andet fremgår af denne afdeling eller tilladelsen. Når de i stk. 1, litra b), c) og d), omhandlede forenklinger tillades, anvendes de kun på fællesskabsforsendelsestransaktioner, der indledes i den medlemsstat, hvor tilladelsen er udstedt. Når den i stk. 1, litra e) omhandlede forenkling tillades, anvendes den kun i den medlemsstat, hvor bevillingen er udstedt.«
54)
Artikel 373, stk. 1, litra b), affattes således:
»b)
regelmæssigt benytter proceduren for fællesskabsforsendelse, eller som toldmyndighederne ved, kan opfylde forpligtelserne i forbindelse med denne procedure, eller - i tilfælde af den i artikel 372, stk. 1, litra e), omhandlede forenkling - som regelmæssigt modtager varer henført under proceduren for fællesskabsforsendelse, og«.
55)
Artikel 374, stk. 1, affattes således:
»1. En ansøgning om tilladelse til at benytte forenklinger, i det følgende benævnt »ansøgningen«, skal dateres og underskrives. På de betingelser og efter den fremgangsmåde, de fastlægger, træffer de kompetente myndigheder bestemmelse om, at ansøgningen skal indgives skriftligt eller ved hjælp af elektronisk databehandling.«
56)
Artikel 376, stk. 3, affattes således:
»3. I tilfælde af forenklinger som omhandlet i artikel 372, stk. 1, litra b), c), og f), skal tilladelsen forelægges afgangsstedet på dettes forlangende.«
57)
Artikel 379 affattes således:
»Artikel 379
1. Den hovedforpligtede kan benytte en samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse inden for rammerne af et referencebeløb.
2. Referencebeløbet svarer til den toldskyld, der kan opstå for varer, som af den hovedforpligtede henføres under proceduren for fællesskabsforsendelse for en periode på mindst en uge.
Referencebeløbet fastsættes af garantistedet i samarbejde med den pågældende:
a)
på grundlag af oplysninger tidligere godstransport og et skøn over omfanget af de fællesskabsforsendelser, der skal foretages, navnlig med udgangspunkt i den pågældendes handels- og regnskabsdokumenter.
b)
der tages hensyn til de højeste afgiftssatser, der gælder for de pågældende varer i den medlemsstat, som garantistedet henhører under. Fællesskabsvarer, der transporteres eller skal transporteres i henhold til konventionen om en fælles forsendelsesprocedure, skal behandles som ikke-fællesskabsvarer.
Der foretages en beregning af det toldskyldbeløb, der kan opstå ved hver forsendelse. Hvis der ikke foreligger de nødvendige oplysninger, ansættes beløbet til 7 000 EUR, medmindre toldmyndighederne har kendskab til andre oplysninger, der fører til et andet tal.
3. Garantistedet reviderer referencebeløbet, særlig efter anmodning fra den hovedforpligtede, og justerer det om nødvendigt.
4. Hver hovedforpligtet sikrer sig, at de beløb, hvorover der er disponeret i forbindelse med forsendelser, for hvilke proceduren ikke er afsluttet, ikke overstiger referencebeløbet.
Referencebeløbene skal behandles og kan kontrolleres ved hjælp af toldmyndighedernes edb-system for hver forsendelse.«
58)
Som artikel 380a indsættes:
»Artikel 380a
For hver samlet kaution og/eller hver fritagelse for sikkerhedsstillelse:
a)
tildeles den hovedforpligtede et »garantireferencenummer« med forbindelse til et referencebeløb med henblik på anvendelse af garantien
b)
tildeler garantistedet den hovedforpligtede en foreløbig adgangskode med forbindelse til »garantireferencenummeret« og meddeler den pågældende dette.
Den hovedforpligtede kan træffe bestemmelse om, at en eller flere adgangskoder til denne garanti skal anvendes af ham selv eller af hans repræsentanter.«
59)
Artikel 382 affattes således:
»Artikel 382
1. Der stilles samlet kaution ved kautionist.
2. Kautionsdokumentet skal være i overensstemmelse med standardformularen i bilag 48. Garantiinstrumentet skal opbevares på garantistedet.
3. Artikel 346, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.«
60)
I artikel 383 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Gyldighedsperioden for en attest er på højst to år. Garantistedet kan imidlertid »forlænge denne periode med yderligere en periode på ikke over to år.«
b)
Stk. 3 udgår.
61)
I artikel 384 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Toldmyndighedernes tilbagekaldelse af en tilladelse til samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse samt datoen for garantistedets tilbagekaldelse af dets godkendelse af en kautionists kautionserklæring, eller datoen for en kautionists tilbagekaldelse af sin kautionserklæring registreres i edb-systemet af garantistedet.«
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. Fra datoen for tilbagekaldelse eller ophævelse kan ingen certifikater udstedt med henblik på anvendelse af artikel 353, stk. 2, litra b), anvendes til at placere varer under proceduren for fællesskabsforsendelse, og disse skal straks returneres af den hovedforpligtede til garantistedet.
Hver medlemsstat giver Kommissionen meddelelse om, hvilke gyldige attester der ikke er tilbageleveret eller er erklæret stjålne, bortkomne eller forfalskede. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater.«
c)
Stk. 4 udgår.
62)
Artikel 385 ophæves.
63)
Artikel 386, stk. 2, affattes således:
»2. De hovedforpligtede anfører de benyttede forseglingers art, antal og mærker blandt oplysningerne på forsendelsesangivelsen.
De hovedforpligtede foretager forsegling senest ved varernes frigivelse.«
64)
I artikel 387 udgår stk. 2.
65)
I artikel 398 affattes stk. 1 således:
»Enhver, som ønsker at foretage fællesskabsforsendelsestransaktioner uden at frembyde de pågældende varer og fremlægge den dertil hørende forsendelsesangivelse på afgangsstedet eller et hvilket som helst andet godkendt sted, kan opnå status som godkendt afsender.«
66)
Artikel 399, litra b), affattes således:
»b)
toldmyndighedernes frist efter den godkendte afsenders indgivelse af forsendelsesangivelsen til, at afgangsstedet eventuelt kan foretage den nødvendige kontrol før varernes afsendelse«.
67)
Artikel 400 affattes således:
»Artikel 400
Den godkendte afsender indgiver en forsendelsesangivelse til afgangsstedet. Varernes frigivelse kan ikke finde sted før udløbet af den frist, der omtales i artikel 399, litra b).«
68)
Artikel 401 ophæves.
69)
Artikel 402 affattes således:
»Artikel 402
Den godkendte afsender registrerer, hvor det er relevant, den bindende transportrute, der er fastsat i henhold til artikel 355, stk. 2, fristen, der er fastsat for varernes frembydelse ved bestemmelsestoldstedet i henhold til artikel 356, samt forseglingernes antal, art og mærke i edb-systemet.«
70)
Artikel 403 og 404 ophæves
71)
Artikel 406 affattes således:
»Artikel 406
1. Enhver, der ønsker at modtage varer under proceduren for fællesskabsforsendelse i sin virksomhed eller et andet bestemt sted, uden at varerne og forsendelsesledsagedokumentet frembydes på bestemmelsestoldstedet, kan opnå status som godkendt modtager.
2. Den hovedforpligtede har opfyldt de forpligtelser, der påhviler ham i henhold til kodeksens artikel 96, stk. 1, litra a), og proceduren for fællesskabsforsendelse er afsluttet, så snart forsendelsesledsagedokumentet, der har ledsaget forsendelsen, og varerne i intakt stand er overgivet til den godkendte modtager i dennes virksomhed eller på det i tilladelsen nærmere angivne sted inden for den foreskrevne frist, og foranstaltningerne til varernes identifikation er iagttaget.
3. For hver forsendelse, der på de i stk. 2 nævnte betingelser er overgivet til den godkendte modtager, udsteder denne på fragtførerens anmodning det ankomstbevis, der er omhandlet i artikel 362, som finder tilsvarende anvendelse.«
72)
I artikel 407 affattes stk. 1 således:
»1. I tilladelsen fastlægges bl.a.:
a)
hvilket eller hvilke bestemmelsessteder der er kompetente for de varer, der ankommer til den godkendte modtager
b)
hvornår den godkendte modtager via meddelelsen om losningstilladelse modtager de relevante oplysninger i meddelelsen om forventet ankomst fra bestemmelsesstedet med henblik på tilsvarende anvendelse af artikel 361, stk. 3
c)
hvilke varekategorier eller -bevægelser der er udelukket.«
73)
Artikel 408 affattes således:
»Artikel 408
1. For de varer, der ankommer til virksomheden eller de steder, der er nærmere angivet i bevillingen, skal den godkendte modtager:
a)
straks underrette det kompetente bestemmelsessted om varernes ankomst ved hjælp af ankomstmeddelelsen med oplysning om alle hændelser under transporten
b)
afvente meddelelsen om losningstilladelse, inden losningen indledes
c)
efter modtagelse af meddelelsen om losningstilladelse senest tre dage efter varernes ankomst sende meddelelsen om bemærkninger vedrørende losningen, herunder om alle forskelle, til bestemmelsesstedet efter den i tilladelsen fastsatte procedure
d)
gøre en kopi af forsendelsesledsagedokumentet, der ledsagede varerne, tilgængelig for bestemmelsesstedet eller sende den til bestemmelsesstedet i overensstemmelse med det i tilladelsen anførte.
2. Bestemmelsesstedet indfører oplysningerne vedrørende meddelelsen om kontrolresultater i edb-systemet.«
74)
Artikel 408a ophæves.
75)
I artikel 441, stk. 1, affattes første afsnit således:
»1. Artikel 353, stk. 5, og punkt 23 i bilag 37d finder anvendelse på ladelister, som måtte være vedlagt et CIM-fragtbrev eller et TR-overleveringsbevis.«
76)
Artikel 442, stk. 1, affattes således:
»1. Såfremt proceduren for fællesskabsforsendelse skal anvendes, udelukker artikel 412 til 441 ikke muligheden for at benytte procedurerne i artikel 344 til 362, artikel 367 og punkt 22 i bilag 37d, og artikel 415, 416 og 417 eller 429 og 432 finder fortsat anvendelse.«
77)
Artikel 450a affattes således:
»Artikel 450a
Fristen i kodeksens artikel 215, stk. 1, tredje afsnit, er:
-
syv måneder fra den dato, hvor varerne senest skulle have været frembudt for bestemmelsestoldstedet, medmindre en anmodning om opkrævning i henhold til artikel 365a er blevet sendt, i hvilke tilfælde denne periode forlænges med højst en måned, eller
-
en måned fra udløbet af fristen i artikel 365, stk. 5, hvis den hovedforpligtede ikke har indgivet oplysninger eller ikke har indgivet tilstrækkelige oplysninger.«
78)
Artikel 450c, stk. 1, affattes således:
»1. Hvis proceduren ikke er afsluttet, underretter afgangsmedlemsstatens toldmyndigheder inden ni måneder efter fristen for frembydelse af varerne for bestemmelsestoldstedet, kautionisten om, at proceduren ikke er blevet afsluttet.«
79)
I artikel 450d affattes stk. 2 således:
»Disse myndigheder underretter afgangsstedet og garantistedet om alle tilfælde, hvor der er opstået en toldskyld i forbindelse med fællesskabsforsendelsesangivelser, der er godtaget af afgangsstedet, samt om de foranstaltninger, der er truffet med henblik på inddrivelse hos skyldneren. Desuden underretter de afgangsstedet om opkrævning af told og andre afgifter med henblik på at gøre det muligt for afgangsstedet at afslutte forsendelsen.«
80)
I artikel 453, stk. 2, erstattes ordene »artikel 314b« med ordene »artikel 314«.
81)
Artikel 454 affattes således:
»Artikel 454
1. Denne afdeling finder anvendelse på transport af varer på grundlag af et TIR-carnet inden for Fællesskabets toldområde.
2. Meddelelserne, der nævnes til i denne afdeling, skal følge en opbygning og udformning, som er fastlagt af toldmyndighederne efter fælles overenskomst.
3. Indehaveren af et TIR-carnet skal indgive oplysningerne i TIR-carnetet til afgangs- eller ankomsttoldstedet ved hjælp af elektronisk databehandling i overensstemmelse med den struktur og den nærmere udformning, som er fastsat i bilag 37a og 37c.
4. Ved varernes frigivelse til TIR-transport skal afgangs- eller ankomsttoldstedet udskrive et forsendelsesledsagedokument, som skal opbevares sammen med blad nr. 2, samt overføre de elektroniske data til det angivne ankomst- eller afgangstoldsted ved hjælp af meddelelsen om forventet ankomst.
5. Fastlæggelsen af eventuelle juridiske konsekvenser af uoverensstemmelser mellem de elektroniske TIR-carnet-oplysninger og oplysningerne i TIR-carnetet foretages på grundlag af TIR-carnetets oplysninger.
6. Der må kun fritages fra forpligtelsen til at indgive oplysningerne på TIR-carnetet ved hjælp af elektronisk databehandling i følgende særlige tilfælde:
a)
når toldmyndighedernes edb-system er ude af drift
b)
når programmet for indgivelse af TIR-carnet-oplysninger ved hjælp af elektronisk databehandling er ude af drift
c)
når netværket mellem programmet for indgivelse af TIR-carnet-oplysninger ved hjælp af elektronisk databehandling og toldmyndighederne er ude af drift.
7. Der kan kun ske fritagelse i henhold til stk. 6, litra b) og c), med toldmyndighedernes tilladelse.«
82)
I artikel 454a, stk. 2, indsættes følgende litra d):
»d)
anvender edb-teknik til at kommunikere med ankomsttoldstedet«.
83)
Artikel 454b affattes således:
»Artikel 454b
1. Med hensyn til varer, der ankommer til den godkendte modtagers lokaler eller til et sted angivet i den i artikel 454a nævnte tilladelse, skal den godkendte modtager i overensstemmelse med de i godkendelsen fastsatte bestemmelser opfylde følgende forpligtelser:
a)
straks underrette bestemmelsestoldstedet om varernes ankomst ved hjælp af ankomstmeddelelsen med oplysninger om uregelmæssigheder og hændelser under transporten
b)
afvente meddelelsen om losningstilladelse, inden der losses
c)
straks indføre de aflæssede varer i sit bogholderi
d)
senest tre dage efter varernes ankomst sende meddelelsen om bemærkninger vedrørende losningen, herunder oplysninger om uregelmæssigheder eller hændelser, til bestemmelsestoldstedet.
2. Den godkendte modtager sørger for, at TIR-carnetet og forsendelsesledsagedokumentet straks fremlægges for toldmyndighederne på bestemmelsestoldstedet. Myndighederne skal udfylde talon nr. 2 i TIR-carnetet og sikre, at TIR-carnetet returneres til indehaveren af TIR-carnetet eller til den person, der handler på dennes vegne. Blad nr. 2 skal opbevares af bestemmelses- eller afgangsstedet.
3. Datoen for afslutning af TIR-transporten er datoen for indførslen i bogholderiet i henhold til stk. 1, litra c).
Når der har været uregelmæssigheder eller hændelser under transporten, er datoen for afslutning af TIR-transporten datoen for meddelelsen om kontrolresultater, jf. artikel 455, stk. 4.
4. På anmodning fra indehaveren af TIR-carnetet skal den godkendte modtager udstede et ankomstbevis til attestering af varernes ankomst til den godkendte modtagers lokaler, hvori der skal henvises til forsendelsesledsagedokumentet og TIR-carnetet. Ankomstbeviset kan ikke anvendes som bevis for TIR-transportens afslutning i henhold til artikel 1, litra d), i TIR-konventionen eller artikel 455b.
5. Bestemmelsestoldstedet indfører meddelelsen om kontrolresultater i edb-systemet.
Toldmyndighederne sender desuden de oplysninger, der fremgår af bilag 10 til TIR-konventionen.
6. Hvis den godkendte modtagers edb-program er ude af drift, kan de kompetente myndigheder tillade andre metoder til at kommunikere med toldmyndighederne på bestemmelsestoldstedet.«
84)
I artikel 454c, affattes stk. 2 således:
»2. TIR-transportens ophør i betydningen i artikel 1, litra d), i TIR-konventionen finder sted, når de i artikel 454b, stk. 1, og stk. 2, første punktum, anførte krav er blevet opfyldt.«
85)
Artikel 455 affattes således:
»Artikel 455
1. Bestemmelses- eller udgangstoldstedet udfylder talon nr. 2, opbevarer blad nr. 2 og forsendelsesledsagedokumentet samt anvender ankomstmeddelelsen til at underrette afgangs- eller indgangstoldstedet om varernes ankomst den dag, de frembydes for bestemmelses- eller udgangstoldstedet.
2. Hvis TIR-transporten afsluttes ved et andet toldsted end det, der oprindeligt var angivet i forsendelsesangivelsen, giver det nye bestemmelses- eller udgangstoldsted meddelelse om ankomsten til afgangs- eller indgangstoldstedet ved hjælp af ankomstmeddelelsen.
Afgangs- eller indgangstoldstedet underretter det oprindeligt angivne bestemmelses- eller udgangstoldsted om ankomsten ved hjælp af en fremsendt ankomstmeddelelse.
3. Ankomstmeddelelsen i stk. 1 og 2 kan ikke anvendes som bevis for, at proceduren er afsluttet i henhold til artikel 455b.
4. Bortset fra under behørigt begrundede omstændigheder sender bestemmelses- eller udgangstoldstedet meddelelsen om kontrolresultater til afgangs- eller indgangstoldstedet senest tredje dag efter, at varerne er blevet frembudt for bestemmelses- eller udgangstoldstedet. Hvis artikel 454b finder anvendelse, fremsender bestemmelsestoldstedet meddelelsen om kontrolresultater til afgangs- eller indgangstoldstedet senest seks dage efter varernes ankomst til den godkendte modtagers lokaler.
Toldmyndighederne skal desuden sende de oplysninger, der fremgår af bilag 10 til TIR-konventionen.
5. Hvis artikel 454, stk. 6, finder anvendelse, returnerer toldmyndighederne i bestemmelses- eller udgangsmedlemsstaten straks og senest inden otte dage fra TIR-transportens afslutning den relevante del af TIR-carnetets blad nr. 2 til afgangs- eller indgangsmedlemsstatens toldmyndigheder.«
86)
Artikel 455a affattes således:
»Artikel 455a
1. Hvis afgangs- eller indgangsmedlemsstatens toldmyndigheder ikke har modtaget ankomstmeddelelsen inden fristen for varernes frembydelse på bestemmelses- eller udgangstoldstedet eller ikke har modtaget meddelelsen om kontrolresultater inden seks dage efter modtagelse af ankomstmeddelelsen, skal disse myndigheder tage stilling til, om der skal indledes en efterforskningsprocedure med henblik på at indhente de nødvendige oplysninger til at afslutte proceduren eller, hvis dette ikke er muligt:
-
at fastslå, om der er opstået en toldskyld
-
at identificere skyldneren samt
-
bestemme, hvilke toldmyndigheder der har kompetence til bogføringen.
2. Efterforskningsproceduren indledes senest syv dage efter udløbet af en af fristerne i stk. 1, bortset fra særlige tilfælde som aftalt medlemsstaterne imellem. Denne procedure indledes straks, hvis toldmyndighederne underrettes tidligere om, at TIR-transporten ikke er afsluttet, eller hvis de har mistanke herom.
3. Hvis afgangs- eller indgangsmedlemsstatens toldmyndigheder kun har modtaget ankomstmeddelelsen, indleder de efterforskningsproceduren ved at anmode bestemmelses- eller udgangstoldstedet, som har sendt ankomstmeddelelsen, om at fremsende meddelelsen om kontrolresultater.
4. Hvis toldmyndighederne ved afgangs- eller indgangstoldstedet ikke har modtaget ankomstmeddelelsen, indleder de en efterforskningsprocedure ved at anmode om de oplysninger, der er nødvendige for at afslutte TIR-transporten, fra bestemmelses- eller udgangstoldstedet. Dette toldsted skal besvare anmodningen inden 28 dage.
5. Indehaveren af TIR-carnetet skal anmodes om at indgive de nødvendige oplysninger til at afslutte proceduren senest 28 dage efter indledningen af efterforskningsproceduren på bestemmelses- eller udgangstoldstedet, hvis TIR-transporten ikke kan afsluttes. Indehaveren af TIR-carnetet skal besvare anmodningen inden 28 dage. På begæring af indehaveren af TIR-carnetet kan denne periode forlænges med 28 dage.
Afgangs- eller indgangsmedlemsstatens toldmyndigheder skal desuden straks underrette den berørte garanterende sammenslutning, uden at dette berører udfærdigelsen af anmeldelsen i henhold til TIR-konventionens artikel 11, stk. 1, samt opfordre den til at forelægge bevis for, at TIR-transporten er afsluttet.
6. Hvis artikel 454, stk. 6, finder anvendelse, indleder afgangs- eller indgangsmedlemsstatens toldmyndigheder efterforskningsproceduren i stk. 1, såfremt de ikke har modtaget bevis for, at TIR-transporten er afsluttet inden to måneder fra TIR-carnetets godkendelse. Til dette formål sender disse myndigheder bestemmelses- eller udgangsmedlemsstatens toldmyndigheder en anmodning sammen med alle nødvendige oplysninger. Denne procedure indledes straks, hvis myndighederne underrettes på et tidligere tidspunkt om, at TIR-transporten ikke er afsluttet, eller hvis de har mistanke herom. Efterforskningsproceduren indledes også, hvis det senere viser sig, at beviset for TIR-transportens afslutning er forfalsket, og at proceduren er nødvendig med henblik på stk. 1.
Proceduren i stk. 5 finder tilsvarende anvendelse.
Bestemmelses- eller udgangsmedlemsstatens toldmyndigheder skal svare inden 28 dage.
7. Hvis det fastslås under efterforskningsproceduren, at TIR-transporten er afsluttet korrekt, afslutter afgangs- eller indgangsmedlemsstatens toldmyndigheder proceduren og underretter straks den garanterende sammenslutning og indehaveren af TIR-carnetet samt efter omstændighederne eventuelle toldmyndigheder, der kan have indledt en opkrævning i henhold til kodeksens artikel 217 til 232, herom.«
87)
Som artikel 455b indsættes:
»Artikel 455b
1. Beviset for, at TIR-transporten er afsluttet inden for den fristen angivet i TIR-carnetet, kan, hvis toldmyndighederne finder det tilstrækkeligt, føres i form af et dokument attesteret af toldmyndighederne i bestemmelses- eller udgangsmedlemsstaten, hvori varerne angives, og hvori det attesteres, at de er blevet frembudt for bestemmelses- eller udgangstoldstedet eller, når artikel 454a finder anvendelse, er afleveret til den godkendte modtager.
2. TIR-transporten skal også betragtes som afsluttet, hvis indehaveren af TIR-carnetet eller den garanterende sammenslutning fremlægger et af følgende dokumenter til identificering af varerne, og toldmyndighederne finder dette tilstrækkeligt:
a)
et tolddokument udstedt i et tredjeland til brug for indførsel af varerne til toldmæssig bestemmelse eller anvendelse
b)
et dokument udstedt i et tredjeland, som er påtegnet af dette lands toldmyndigheder, og hvori det attesteres, at varerne anses for at være i fri omsætning i det pågældende tredjeland.
3. I stedet for dokumenterne i litra a) og b) kan der fremlægges genparter heraf eller fotokopier, hvis de er bekræftet enten af det organ, der har påtegnet originalen, af det berørte tredjelands myndigheder eller af myndighederne i en af medlemsstaterne.«
88)
I artikel 456 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 indsættes følgende afsnit:
»Den i toldkodeksens artikel 215, stk. 1, tredje led, nævnte frist er syv måneder fra den dato, varerne senest skulle have været frembudt ved bestemmelses- eller udgangstoldstedet.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Artikel 450b og 450d finder tilsvarende anvendelse på inddrivelsesproceduren i forbindelse med TIR-proceduren.«
89)
Artikel 457b affattes således:
»Artikel 457b
1. Hvis en TIR-transport vedrører samme varer som angivet i artikel 340a, eller hvis toldmyndighederne skønner det nødvendigt, kan afgangs- eller indgangstoldstedet fastsætte en transportrute for forsendelsen.
2. Toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor forsendelsen finder sted, skal udfylde forsendelsesledsagedokumentet og TIR-carnetets talon nr. 1 med de relevante oplysninger, når:
a)
ruten ændres efter anmodning fra indehaveren af TIR-carnetet
b)
transportøren har afveget fra den foreskrevne rute på grund af force majeure.
Bestemmelses- eller afgangsstedet skal registrere de relevante oplysninger i edb-systemet.
3. I de i stk. 2, litra b), omhandlede tilfælde skal forsendelsen, forsendelsesledsagedokumentet og TIR-carnetet straks frembydes for de nærmeste toldmyndigheder.«
90)
I artikel 458, stk. 1, andet afsnit, affattes sidste punktum således:
»Kommissionen meddeler de øvrige medlemsstater disse oplysninger via Den Europæiske Unions officielle websted på internettet.«
91)
I artikel 496 udgår litra c).
92)
I artikel 843 udgår stk. 2.
93)
I bilag 30A, pkt. 1, Indledende noter til tabellerne, note 5, Forenklede procedurer, pkt. 5.1, udgår tallet »288«.
94)
I bilag 37, afsnit I, pkt. A, litra c), affattes første punktum således:
»c)
når de fællesskabsretlige regler udtrykkeligt angiver, at de skal anvendes, navnlig i forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelse for forsendelsesangivelse for rejsende og for nødproceduren.«
95)
I bilag 37a, afsnit II, pkt. B, »Forsendelsesangivelsens dataindhold«, foretages følgende ændringer:
a)
I datagruppen »FORSENDELSE« under »Det grænseoverskridende transportmiddels identitet« (rubrik 21) affattes teksten således:
»Type/Længde: an ..27
Medlemsstaterne bestemmer selv, om denne attribut skal anvendes, jf. bilag 37.«
b)
Under datagruppen »VARE - KODER FOR FØLSOMME VARER« (rubrik 31) affattes teksten således:
»KODER FOR FØLSOMME VARER
(rubrik 31)
Referencenr.: 9
Datagruppen skal anvendes, hvis forsendelsesangivelsen vedrører varer på listen i bilag 44c.
Koder for følsomme varer
(rubrik 31)
Type/Længde: n ..2
Hvis varekoden ikke er nok til entydigt at identificere varerne på listen i bilag 44c, anvendes koden i bilag 37c.
Følsomme varer - mængde
(rubrik 31)
Type/Længde: n ..11,3
Dette felt anvendes, hvis forsendelsesangivelsen vedrører varer på listen i bilag 44c.«
c)
I datagruppen »VARE - KOLLI« (rubrik 31) affattes attributterne »Kolli - mærke og nummer«, »Kolli - art« og »Kolli - antal« således:
»Kolli - mærke og nummer
(rubrik 31)
Type/Længde: an ..42
Attributten anvendes, hvis attributten Kolli - art indeholder andre koder som anført i bilag 37c end dem, der gælder for massegods (VQ, VG, VL, VY, VR eller VO) eller for upakkede varer (NE, NF eller NG). Den er ikke-obligatorisk, hvis attributten Kolli - art indeholder en af ovenstående koder.
Kolli - art
(rubrik 31)
Type/Længde: a2
Kolli-koderne under rubrik 31 i bilag 38 anvendes.«
Kolli - antal
(rubrik 31)
Type/Længde: n ..5
Attributten anvendes, hvis attributten Kolli - art indeholder andre koder som anført i bilag 37c end dem, der gælder for massegods (VQ, VG, VL, VY, VR eller VO) eller for upakkede varer (NE, NF eller NG). Den kan ikke anvendes, hvis attributten Kolli - art indeholder en af ovenstående koder.«
d)
I datagruppen »VARE - VEDLAGTE DOKUMENTER/CERTIFIKATER« (rubrik 44) affattes teksten under »Antal: 99« således:
»Datagruppen skal anvendes i forbindelse med TIR-meddelelser. I øvrige tilfælde skal den anvendes i henhold til bilag 37. Hvis datagruppen anvendes, skal mindst et af følgende attributter anvendes.«
96)
I bilag 37c indsættes som punkt 9 og 10:
»9.
For attributten »Angivelsens art« (rubrik 1): for TIR-angivelse anvendes »TIR«-koden.
10.
For attributten »Sikkerhedens art« (rubrik 52): for TIR-meddelelser anvendes koden »B«.«
97)
Som bilag 37d indsættes teksten i bilag I til denne forordning.
98)
Bilag 38 ændres som anført i bilag II til denne forordning.
99)
I bilag 44a, afsnit I, affattes punkt 1 således:
»1.
Definition
1.1.
Ladelisten er et dokument, der opfylder kriterierne i dette bilag.
1.2.
Den kan anvendes sammen med forsendelsesangivelsen i forbindelse med artikel 353, stk. 2.«
100)
I bilag 44b foretages følgende ændringer:
a)
Punkt 3.1 affattes således:
»3.1.
Formularerne skal udskrives på papir, som er så stærkt, at det ved normal brug ikke går i stykker eller krøller. Papiret skal være hvidt.«
b)
Punkt 4.3 affattes således:
»4.3
Formularerne skal være forsynet med trykkeriets navn og adresse eller med et mærke, samt med et nummer til identifikation.«
101)
Bilag 44c affattes som anført i bilag III til nærværende forordning.
102)
I bilag 45a foretages følgende ændringer:
a)
I kapitel I udgår B-eksemplaret af modellen for forsendelsesledsagedokumentet.
b)
Kapitel II affattes som anført i bilag IV til denne forordning.
103)
Bilag 45b ændres som anført i bilag V til nærværende forordning.
104)
I bilag 46b foretages følgende ændringer i fortegnelsens anden spalte:
a)
Bemærkningen til kriterium 1) »Tilstrækkelig erfaring« affattes som følger:
»Bevis for tilstrækkelig erfaring forelægges ved hyppig og korrekt anvendelse af proceduren for fællesskabsforsendelse i egenskab af hovedforpligtet gennem en af følgende perioder forud for ansøgningen om nedsættelse:
-
seks måneder for anvendelse af artikel 380, stk. 2, litra a), og artikel 381, stk. 1
-
et år for anvendelse af artikel 380, stk. 2, litra b), og artikel 381, stk. 2, litra a)
-
to år for anvendelse af artikel 380, stk. 3, og artikel 381, stk. 2, litra b).«
b)
Bemærkningen til kriterium 2) »Højt niveau i samarbejdet med toldmyndighederne« affattes således:
»Den hovedforpligtede har nået et højt niveau i samarbejdet med toldmyndighederne, når han i forvaltningen af sine transaktioner træffer særlige foranstaltninger, hvorved han gør det lettere for de pågældende myndigheder at udføre kontrol og beskytte involverede interesser.
Sådanne forholdsregler kan, hvis toldmyndighederne anser dem for tilstrækkelige, vedrøre:
-
særlige metoder for udfyldning af forsendelsesangivelser, eller
-
indholdet af sådanne angivelser, når den hovedforpligtede fremlægger supplerende oplysninger, hvor dette ikke er obligatorisk, eller
-
metoder til opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med henførsel af varer under proceduren (f.eks. hvis den hovedforpligtede altid indgiver sine angivelser til samme toldsted).«
105)
I bilag 47a foretages følgende ændringer:
a)
Punkt 1 affattes således:
»1.
Situationer, hvor anvendelse af samlet kaution med et reduceret beløb eller samlet kaution kan forbydes midlertidigt
1.1.
Midlertidigt forbud mod anvendelse af samlet kaution med et reduceret beløb
Ved »særlige omstændigheder« i kodeksens artikel 94, stk. 6, forstås en situation, hvor det i et større antal tilfælde, hvor der er involveret flere hovedforpligtede, og der er risiko for, at proceduren ikke fungerer efter hensigten, er fastslået, at den samlede kaution med det reducerede beløb, der er omhandlet i kodeksens artikel 94, stk. 4, på trods af eventuel anvendelse af artikel 384 og kodeksens artikel 9 ikke længere kan sikre betaling inden for den fastsatte frist af toldskyld, der er opstået som følge af, at varer, der er anført i bilag 44c, er unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse.
1.2.
Midlertidigt forbud mod anvendelse af samlet kaution
Ved »påvist svig i større omfang«, jf. kodeksens artikel 94, stk. 7, forstås en situation, hvor det er fastslået, at den samlede kaution, der er omhandlet i kodeksens artikel 94, stk. 2, litra b), på trods af eventuel anvendelse af artikel 384 og kodeksens artikel 9 og i givet fald kodeksens artikel 94, stk. 6, ikke længere kan sikre betaling inden for den fastsatte frist af toldskyld, der er opstået som følge af, at varer, der er anført i bilag 44c, er unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse under hensyntagen til omfanget heraf og de forhold, hvorunder unddragelsen er sket, navnlig når der er tale om aktiviteter som led i international organiseret kriminalitet.«
b)
I punkt 2 udgår punkt 2.2.
c)
I punkt 3 udgår andet led.
d)
I punkt 4 affattes punkt 4.3 således:
»4.3
Når de kompetente myndigheder indrømmer en undtagelse, anfører de følgende påtegning i rubrik 8 på attesten for samlet kaution:
-
UBEGRÆNSET ANVENDELSE - 99209«.
106)
I bilag 51b affattes punkt 1.2.1. således:
»1.2.1
Når den samlede kaution ikke kan anvendes for varer, fordi de er opført på listen i bilag 44c, anføres følgende anmærkning i rubrik 8 i attesten:
-
Begrænset gyldighed - 99200«.
107)
I bilag 67 - Ansøgnings- og bevillingsformularer - foretages følgende ændringer:
a)
I anden linje af overskriften indføjes »253b, 253c, 253h, 253l« mellem »artikel« og »292«.
b)
Efter de generelle bemærkninger og inden formularen »Ansøgning om bevilling til at anvende en toldprocedure med økonomisk betydning/særligt anvendelsesformål« indføjes formularerne og de forklarende bemærkninger i bilag VI til denne forordning.
c)
Efter formularen »Bevilling til passiv forædling, supplementsformular« affattes overskriften »FORKLARENDE BEMÆRKNINGER« som følger:
»FORKLARENDE BEMÆRKNINGER TIL FORMULAREN FOR TOLDPROCEDURER MED ØKONOMISK BETYDNING OG SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL«.
Artikel 2
Inden 1. januar 2012 skal toldmyndighederne i henhold til artikel 253, stk. 8, i forordning (EØF) nr. 2454/93 foretage en fornyet vurdering af bevillinger til den forenklede angivelse og hjemstedsordningen, som er meddelt inden datoen i artikel 3, stk. 3, i denne forordning, og udstede nye bevillinger i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93 som ændret ved nærværende forordning.
Artikel 3
1. Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Artikel 1, nr. 2) og 3), nr. 5) til 12), nr. 27) til 48), nr. 51) til 76), nr. 92) og 94), nr. 95), litra a), b) og c), nr. 97) til 100) og nr. 102) til 106) finder anvendelse fra den 1. juli 2008.
3. Artikel 1, nr. 1), 4), 13) og 14), nr. 16) til 24), nr. 26), nr. 80) til 85), nr. 87), 89), 90) og 91), nr. 95), litra d), nr. 96), 101) og 107), finder anvendelse fra den 1. januar 2009.
4. Artikel 1, nr. 49), 50), 77), 78), 79), 86) og 88) finder anvendelse fra den 1. juli 2009.
5. Artikel 1, nr. 15), 25) og 93), finder anvendelse fra den 1. januar 2011.
6. Artikel 1, nr. 2), finder anvendelse til den 30. juni 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2008.]
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1192/2008 НА КОМИСИЯТА
от 17 ноември 2008 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Понастоящем Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2) определя разпоредби за единните разрешения, които се отнасят до митнически администрации в повече от една държава-членка само при митнически икономически режими и специфично предназначение.
(2)
Предвид Лисабонската стратегия, която цели да превърне ЕС в най-конкурентоспособната икономика на света, от основно значение е създаването на модерна и опростена среда с условия за реален вътрешен пазар, където търговската конкурентоспособност ще се увеличава и ще се избягва нарушаването на правилата на конкуренцията между дружествата в различните държави-членки. Единните разрешения за опростени процедури, както и интегрираното единно разрешение, позволяват на операторите да централизират и интегрират счетоводните, логистичните и разпределителните функции като реализират икономии на административни разходи и разходи по сделките и представляват реално опростяване. Следователно е целесъобразно приложното поле на единните разрешения да се разшири в посока използване на опростената декларация и процедурата за оформяне на място.
(3)
Съответно е подходящо съществуващите определения за „единно разрешение“, отнасящи се до митническите икономически режими и специфичното предназначение, да се слеят с тези за опростената декларация и процедурата за оформяне на място, поради факта, че при използването им тези процедури могат да бъдат съчетавани.
(4)
С Регламент (ЕО) № 1875/2006 на Комисията (3) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха определени минималните данни, които трябва да бъдат декларирани при процедурата с опростена декларация или въведени в регистрите при процедурата за оформяне на място. При единните разрешения минималните данни, които трябва да бъдат декларирани при процедурата с опростена декларация, следва да бъдат максимума данни, които могат да бъдат предоставени на митническо учреждение в друга държава-членка.
(5)
Тъй като сертификатите АЕО, и най-вече тези, които се отнасят до митнически опростявания, често ще бъдат съчетавани с единни разрешения, е целесъобразно правилата за издаване, суспендиране и отмяна на двата вида разрешения, включително разпоредбите относно регистрите, позволяващи извършването на подходящия одит на процедурата, да бъдат доколкото е възможно синхронизирани.
(6)
Превозвачи, спедитори и митнически агенти, притежаващи сертификат за АЕО имат по-лесен достъп до опростените митнически процедури, включително опростената процедура и процедурата за оформяне на място. Следователно е целесъобразно да се предвиди, че на представителите може да бъде издадено разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако отговарят на определени условия и критерии.
(7)
Необходимо е да се усъвършенства процедурата по искане и издаване на единни разрешения чрез намаляване на времето, необходимо за обмен на информация, както и чрез създаване на общи правила, с цел избягване на закъсненията при издаване на такива разрешения. Тези правила следва да позволят на митническите органи да контролират и наблюдават операции под единни разрешения без непропорционални на съответните икономически нужди административни разпоредби.
(8)
Условията и критериите за издаването на национални и единни разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място следва да бъдат идентични, с цел постигане на хармонизация в рамките на единния пазар.
(9)
Необходимо е определянето на общи правила за изменение, суспендиране и отмяна на разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място, с цел гарантиране на общи практики в рамките на митническата територия на Общността.
(10)
С оглед постигане на целта за подобряване на процедурите по искане и издаване на разрешения е необходимо да се въведе електронна система за комуникация и база данни за единни разрешения, които да се използват в информационния и комуникационния обмен между митническите учреждения и за информиране на Комисията и на икономическите оператори. Тази система следва да представлява разширение на информационната и комуникационна система за издаване на сертификати АЕО.
(11)
Използването на опростената декларация и процедурата за оформяне на място следва, след изтичане на преходния период, да бъде позволено само на икономически оператори, които подават електронни митнически декларации или уведомления съгласно изискванията за опростена и безхартиена среда.
(12)
Следва да се поясни, че след одобрение от митническия орган или органи, участващи в издаването на разрешението, митническата декларация може да бъде подадена в митническо учреждение, различно от учреждението, в което стоките са представени, ще бъдат представени или ще бъдат налични за проверка.
(13)
По отношение на формалностите по транзита, до датата, на която Регламент (ЕО) № 1875/2006 стане приложим, следва, когато формалностите по транзита са извършени с помощта на електронни методи за обработка на данни да бъде предвидено приемане на обобщената декларация въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане.
(14)
В съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93, изменен с Регламент (ЕО) № 837/2005 на Съвета (4), съгласно който от 1 юли 2005 г. се изисква транзитните декларации да бъдат подавани с помощта на компютърни методи, всички икономически оператори следва да използват компютризираната система за общ транзит за подаване на транзитни декларации. Освен това пътниците следва да могат да подават писмени транзитни декларации пред митническите органи, които, от своя страна, следва да осигурят обмена на информацията за транзита между митническите органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи.
(15)
Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим (5) e изменена в съответствие със задължението за подаване на транзитни декларации по нормалната процедура с помощта на електронни методи за обработка на данни, като следва успоредните разпоредби на законодателството на Общността да бъдат съответно адаптирани.
(16)
При тези обстоятелства разпоредбите за прилагане на режим общностен транзит, основани на подаване на писмена транзитна декларация, включително и онези, които се отнасят до придружаващите документи, свързани с декларацията, следва да бъдат адаптирани към задължението за подаване на общностни транзитни декларации по нормалната процедура с помощта на електронни методи за обработка на данните.
(17)
Освен в случая на пътници, използването на писмена транзитна декларация и на свързаните с нея документи следва да бъде ограничено до аварийната процедура, за да се даде възможност на операторите да извършват транзитни операции, когато митническата компютризирана система за транзит или компютризираната система на одобрения изпращач или на отговорното лице не функционира или в случай, че комуникационните мрежи между операторите и митническите органи не функционират.
(18)
Необходимо е да бъдат използвани методи за електронна обработка на данни за операциите ТИР, които се извършват на митническата територия на Общността, за да се гарантира ефективен обмен на данни и същото ниво на митнически контрол, както при режим общностен/общ транзит.
(19)
Следва операциите ТИР на митническата територия на Общността да бъдат интегрирани в електронната среда, въведена с Регламент (ЕО) № 1875/2006, предвиждащ подаване на декларации преди пристигане и преди заминаване по електронен път.
(20)
Използването на електронни данни следва да премахне необходимостта от връщане на съответната част на отрязък № 2 от карнета ТИР на митническата територия на Общността при използване на компютризираната система и, като резултат, следва да намали броя на излишните процедури за разследване. По този начин следва също така да се подобри ефикасността и сигурността на операциите ТИР, тъй като компютризираната система ускорява тяхното проследяване, което следователно донася осезаеми преимущества както за митническите администрации, така и за икономическите оператори.
(21)
Уместно е да се предвиди титулярят на карнет ТИР да подава данни за карнета ТИР в отправното или входното учреждение посредством методи за електронна обработка на данни. Същевременно правните последици, произтичащи от несъответствие между подадените електронни данни за карнета ТИР и карнета ТИР, следва да се основават на данните в карнета ТИР в съответствие с Конвенцията ТИР. Следва формалностите, засягащи други лица освен митническите органи на Общността, да продължат да бъдат извършвани въз основа на карнета ТИР, включително използването на карнет ТИР като доказателство за международна гаранция.
(22)
Освобождаване от задължението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни е позволено единствено в изключителни случаи, когато компютризираната транзитна система на митницата или приложението за подаване на декларации не функционира или когато връзката между тези две системи е нарушена.
(23)
Поради съображения за яснота, в член 453, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде направена препратка към правилото за определяне на статуса на общностните стоки, поставени под режим ТИР.
(24)
Данните които ще се предоставят в компютризираната система за електронни данни за карнета ТИР, следва да бъдат интегрирани в правилата и кодовете за електронни транзитни декларации, определени в приложения 37а и 37в.
(25)
За да се опрости и ускори публикуването на изменения в списъка с координационни центрове, определени от държавите-членки за всякакви действия, свързани с нарушения или нередности във връзка с карнети АТА, това публикуване следва да се прави чрез официалната интернет страница на Европейския съюз.
(26)
Редовното преразглеждане в течение на дадена транзитна операция на списъка със стоки с по-висок риск от измама от приложение 44в към Регламент (ЕИО) № 2454/93, провеждано съгласно член 340а от посочения регламент на основата на информация, събирана от държавите-членки, показа, че определени стоки, които фигурират в този списък, не се възприемат повече като стоки с по-висок риск от измама. Следователно е уместно списъкът от приложение 44в да бъде съответно адаптиран.
(27)
Приложение 67 към Регламент (ЕИО) № 2454/93 съдържа общ формуляр за заявление и разрешение за митнически икономически режими и за специфично предназначение; посоченият формуляр трябва да се използва при участие както на една, така и на повече от една митнически администрации. Целесъобразно е да се разшири приложното поле на приложение 67, за да се обхванат случаите на подаване на искане за разрешаване използването на опростената декларация или за процедура за оформяне на място, и двете на национално ниво, и случаите, когато участва повече от една митническа администрация.
(28)
Поради това следва Регламент (ЕИО) № 2454/93 да бъде съответно изменен.
(29)
Тъй като измененията, предвидени в Решение № 1/2008 на Съвместния комитет ЕО-ЕАСТ за общ транзит от 16 юни 2008 г. за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитeн режим, се прилагат от 1 юли 2008 г. и 1 юли 2009 г., съответстващите разпоредби, предвидени в настоящия регламент следва да се прилагат от същите дати.
(30)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавят следните точки 13, 14 и 15:
„13.
Единно разрешение означава: разрешение, отнасящо се до митническите администрации в повече от една държава-членка за една от следните процедури:
-
процедурата с опростена декларация съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или
-
процедурата за оформяне на място съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или
-
митнически икономически режими съгласно член 84, параграф 1, буква б) от Кодекса, или
-
специфично предназначение съгласно член 21, параграф 1 от Кодекса.
14.
Интегрирано разрешение означава: разрешение за ползване на повече от една от посочените в точка 13 процедури; то може да бъде под формата на интегрирано единно разрешение в случаите, когато се отнася до повече от една митническа администрация.
15.
Разрешаващ митнически орган означава: митническият орган, който издава разрешение.“
2.
В член 183 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Обобщената декларация за стоки, придвижвани под режим транзит, формалностите за които се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данни преди представянето им пред митница, се изготвя на базата на данните в транзитната декларация, предадени на получаващото митническо учреждение чрез съобщението „Предварително уведомление за пристигане“.
Когато се прилага член 353, параграф 2, обобщената декларация е под формата на екземпляр от транзитния документ или на придружаващия транзитен документ.“
3.
В член 199 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Без да се засяга възможното прилагане на наказателни разпоредби, подаването в митническо учреждение на декларация, подписана от декларатора или неговия представител, или на транзитна декларация, подадена с помощта на методи за електронна обработка на данни, го прави отговорен по действащите разпоредби за:
-
точността на информацията, дадена в декларацията,
-
автентичността на приложените документи, и
-
спазването на всички задължения, свързани с поставянето на въпросните стоки под съответния митнически режим.
2. Когато деклараторът използва системи за електронна обработка на данни при изготвяне на митническите си декларации, включително транзитни декларации, изготвени в съответствие с член 353, параграф 2, буква б), митническите органи могат да разпоредят ръкописният му подпис да се замени с друг начин за идентифициране на самоличността, който може да се основава на употребата на кодове. Това улеснение се позволява само в случай, че са спазени техническите и административни условия, определени от митническите органи.
Митническите органи могат също така да разпоредят декларациите, включително транзитните декларации, изготвени в съответствие с член 353, параграф 2, буква б) с помощта на митническа система за електронна обработка на данни, да бъдат пряко заверявани от въпросните системи, вместо да се заверяват ръчно или механично чрез поставяне на печати на съответното митническо учреждение и подпис на компетентния служител.“
4.
В член 201 се добавя следният параграф 3:
„3. Митническите органи могат да разрешат подаването на митническата декларация в митническо учреждение, различно от това, в което стоките са представени, ще бъдат представени или ще бъдат налични за проверка, при условие че е спазено едно от следните изисквания:
а)
посочените в първата алинея митнически учреждения се намират в същата държава-членка;
б)
стоките ще бъдат поставени под митнически режим от титуляря на единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място.“
5.
В член 202 се добавя следният параграф 3:
„3. Подаването на транзитната декларация и представянето на стоките в отправното митническо учреждение се осъществяват в дните и часовете, определени от митническите органи.
По молба на отговорното лице и за негова сметка отправното митническо учреждение може да разреши стоките да бъдат представени на друго място.“
6.
Член 203 се заменя със следното:
„Член 203
1. Върху декларация се отбелязва датата, на която тя е била приета.
2. Декларацията за общностен транзит се приема и регистрира в отправното митническо учреждение в дните и часовете, определени от митническите органи.“
7.
В член 205, параграф 3 пето и шесто тире се заменят със следното:
„-
използване от заинтересованите лица на товарни списъци за приключване на формалностите по общностния транзит в случай на пратки, включващи повече от един вид стоки, когато се прилагат член 353, параграф 2 и член 441,
-
отпечатване на износни, вносни и транзитни декларации, когато се прилага член 353, параграф 2, и на документи, удостоверяващи общностния статус на стоки, които не се придвижват под режим вътрешен общностен транзит с помощта на официални или частни системи за електронна обработка на данните, ако е необходимо на обикновена хартия, при условия, определени от държавите-членки.“
8.
В член 208 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато режимът общностен транзит или режимът общ транзит се предхожда или биват последван от друг митнически режим, може да бъде представен набор, съдържащ необходимия брой екземпляри за приключването на формалностите, свързани с транзитния режим, в случай че се прилага член 353, параграф 2 и предходния или следващ режим.“
9.
В член 215, параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
„Хартията за всички екземпляри е бяла. Върху екземплярите, използвани при общностен транзит в съответствие с член 353, параграф 2 обаче, клетки № 1 (първо и трето подразделение), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (първото подразделение вляво), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 и 56 са в зелен фон.
Формулярите се отпечатват със зелено мастило.“
10.
В член 219 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Стоките, които са предмет на транзитната декларация, се представят заедно с транспортния документ.
Отправното митническо учреждение може да освобождава от изискването за представяне на този документ при извършване на митническите формалности, при условие че този документ продължава да е на негово разположение.
Транспортният документ обаче се представя по искане на митническите органи или на всеки друг компетентен орган по време на превоза.“
11.
В член 247 се добавя следният параграф 5:
„5. За изпълнението на режим общностен транзит отправното митническо учреждение отразява резултатите от проверката чрез въвеждане на съответните данни в транзитната декларация.“
12.
В член 249 се добавя следният параграф 3:
„3. За изпълнението на режим общностен транзит и ако резултатите от проверката на декларацията дават възможност за това, отправното митническо учреждение разрешава вдигането на стоките и записва в компютризираната система датата, на която това е извършено.“
13.
В част I, дял IX, глава 1 преди член 253 се вмъква следното заглавие:
„Раздел 1
Общи положения“
14.
В член 253 се добавят следните параграфи 4-8:
„4. Всяко лице може да подаде искане за разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, което да му бъде издадено лично на него и за негово собствено ползване или за ползване в качеството му на представител, при условие че съществуват достатъчно регистри и процедури, позволяващи на разрешаващия митнически орган да идентифицира представляваните лица и да осъществи съответните митнически проверки.
Това искане може да се отнася и за интегрирано разрешение, без да се засягат разпоредбите на член 64 от Кодекса.
5. Използването на опростената декларация или на процедурата за оформяне на място зависи от представянето на обезпечение за вносните мита и други такси.
6. Титулярят на разрешението отговаря на условията и критериите, изложени в настоящата глава и спазва задълженията, произтичащи от разрешението, без да се засягат задълженията на декларатора и правилата, приложими при възникването на митническо задължение.
7. Титулярят на разрешението уведомява разрешаващия митнически орган за всяка промяна, настъпила след издаването на разрешението, която може да повлияе върху неговото продължаване или съдържание.
8. Разрешаващият митнически орган извършва преоценка на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място в следните случаи:
а)
основни промени в съответното законодателство на Общността;
б)
основателни показания, че титулярят вече не отговаря на съответните условия.
В случай че разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място е издадено на заявител, установен от по-малко от три години, през първата година след издаването се извършва строг мониторинг.“
15.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Използването на опростена декларация или на процедура за оформяне на място зависи от подаването на електронни митнически декларации и уведомления.“
16.
В част I, дял IX, глава 1 след член 253а се въвежда следният раздел 2:
„Раздел 2
Издаване, суспендиране, отмяна на разрешения за опростена декларация или за процедура за оформяне на място
Член 253б
1. Исканията за разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се подават като се използва образецът, посочен в приложение 67, или съответстващият електронен формат.
2. В случаите, когато разрешаващият митнически орган установи, че искането не съдържа всички необходими данни, в срок от 30 календарни дни от получаването на искането той приканва заявителя да осигури съответната информация и посочва причините за това.
3. Искането не се приема, ако:
а)
не отговаря на условията на параграф 1;
б)
не е било подадено пред компетентните митнически органи;
в)
заявителят е бил осъден за тежко престъпление, свързано с икономическата дейност на заявителя;
г)
заявителят е в производство по несъстоятелност в момента на подаване на искането.
4. Преди издаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място митническите органи проверяват регистрите на заявителя, освен в случаите, когато могат да се използват резултати от предишни одити.
Член 253в
1. Разрешение за процедура с опростена декларация се издава, ако са спазени условията и критериите, посочени в член 14з, с изключение на параграф 1, буква в), в член 14и, букви г), д) и ж) и в член 14й.
Разрешение за процедура за оформяне на място се издава, ако са спазени условията и критериите, посочени в член 14з, с изключение на параграф 1, буква в), и в членове 14и и 14й.
За издаване на разрешенията, посочени в първата и втората алинея, митническите органи прилагат член 14а, параграф 2 и използват формуляра за разрешение, посочен в приложение 67.
2. Когато заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), условията и критериите, посочени в параграф 1 от настоящия член, се смятат за изпълнени.
Член 253г
1. Разрешаващият митнически орган суспендира разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, когато:
а)
се установи, че не са спазени условията и критериите, посочени в член 253в, параграф 1;
б)
митническите органи имат достатъчно основания да смятат, че титулярят на разрешението или друго лице, посочено в член 14з, параграф 1, букви а), б) или г), е извършил действие, което подлежи на наказателно съдебно производство и е свързано с нарушаване на митническите правила.
В посочения в първа алинея, буква б) от настоящия член случай обаче разрешаващият митнически орган може да реши да не суспендира разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако сметне, че нарушението е нищожно спрямо броя или размера на свързаните с митницата дейности и не предизвиква съмнения относно добросъвестността на титуляря на разрешението.
Разрешаващият митнически орган съобщава своите заключения на титуляря на разрешението преди да вземе решение. На титуляря на разрешението се дава право да нормализира ситуацията и/или да изрази своето виждане в рамките на тридесет календарни дни, считано от датата на съобщението.
2. Ако титулярят не нормализира ситуацията, посочена в параграф 1, първа алинея, буква а) в рамките на тридесет календарни дни, разрешаващият митнически орган информира титуляря на разрешението, че разрешението за опростена декларация или за процедура за освобождаване на място е суспендирано за период от тридесет календарни дни, с оглед да се даде възможност на титуляря на разрешението да предприеме необходимите мерки, за да нормализира ситуацията.
3. В случаите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), разрешаващият митнически орган суспендира разрешението до края на съдебното производство. Той информира съответно титуляря на разрешението.
4. Когато титулярят на разрешението не е бил в състояние да нормализира ситуацията в рамките на тридесет календарни дни, но може да представи доказателства, че може да отговори на условията, ако периодът на суспендиране бъде продължен, разрешаващият митнически орган суспендира разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място за допълнителни 30 календарни дни.
5. Суспендирането на дадено разрешение не оказва влияние върху вече започналия преди датата на суспендирането, но още незавършил митнически режим.
Член 253д
1. Когато титулярят на разрешението е предприел по удовлетворителен за разрешаващия митнически орган начин необходимите мерки, за да отговори на условията и критериите за получаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, разрешаващият митнически орган оттегля суспендирането и информира титуляря на разрешението. Суспендирането може да бъде оттеглено преди изтичането на срока, посочен в член 253г, параграф 2 или 4.
2. Ако титулярят на разрешението не предприеме необходимите мерки по време на периода на суспендиране, посочен в член 253г, параграф 2 или 4, се прилага член 253ж.
Член 253е
1. Когато титуляр на разрешение временно не е в състояние да отговори на които и да било от условията и критериите за получаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, той може да поиска суспендиране на разрешението. В такива случаи титулярят на разрешението уведомява разрешаващия митнически орган, като посочва датата, на която ще бъде в състояние да отговори на условията и критериите. Той уведомява също така разрешаващия митнически орган за каквито и да било планирани мерки и съответния им времеви график.
2. Ако титулярят на разрешението не успее да нормализира ситуацията в рамките на посочения в уведомлението му срок, разрешаващият митнически орган може да удължи съответно срока в разумни граници, при условие че титулярят на разрешението е действал добросъвестно.
Член 253ж
Без да се засягат разпоредбите на член 9 от Кодекса и член 4 от настоящия регламент, разрешаващият митнически орган отменя разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място в следните случаи:
а)
когато титулярят на разрешението не успее да нормализира ситуацията, посочена в член 253г, параграф 2 и член 253е, параграф 1;
б)
когато титулярят на разрешението или други лица, посочени в член 14з, параграф 1, букви а), б) или г), са извършили сериозни или многократни нарушения, свързани с митническите разпоредби и нямат по-нататъшно право на обжалване;
в)
по молба на титуляря на разрешението.
В посочения в първа алинея, буква б) случай обаче разрешаващият митнически орган може да реши да не отменя разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако сметне, че нарушението е маловажно спрямо броя или размера на свързаните с митницата дейности и не предизвиква съмнения относно добросъвестността на титуляря на разрешението.“
17.
В част I, дял IX се вмъква следната глава 1A:
„ГЛАВА 1А
Единно разрешение за опростена декларация или процедура за оформяне на място
Раздел 1
Ред за подаване на исканията
Член 253з
1. Искането за единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се подава до един от посочените в член 14г, параграфи 1 и 2 митнически органи.
Когато обаче разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се заявява едновременно или след подаване на искане за единно разрешение за специфично предназначение или за митнически икономически режим, се прилага член 292, параграфи 5 и 6 или членове 500 и 501.
2. Ако част от съответните регистри и документация се съхранява в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се подава искането, заявителят надлежно попълва клетки 5а, 5б и 7 от формуляра за искане, посочен в приложение 67.
3. Заявителят осигурява леснодостъпно централно звено или определя лице за контакт от служителите в своята администрация в държавата-членка, където се подава искането, с цел информацията, необходима за доказване на съответствие с изискванията за издаване на единно разрешение, да бъде достъпна за митническите органи.
4. Доколкото е възможно, заявителите подават необходимите данни до митническите органи по електронен път.
5. До въвеждането на електронна система за обмен на данни между засегнатите държави-членки, която е необходима за съответните митнически режими, разрешаващият митнически орган може да отхвърля искания, подадени съгласно параграф 1, ако единното разрешение води до непропорционални административни разходи.
Член 253и
1. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с митническите органи, посочени в член 253з, параграф 1, до които са подадени искания и я информират за всички последващи промени в него. Комисията публикува тази информация в интернет. Посочените органи изпълняват функцията на разрешаващи митнически органи за единните разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място.
2. Държавите-членки определят централно учреждение, отговорно за обмена на информация между държавите-членки и между държавите-членки и Комисията, и информират Комисията за това.
Раздел 2
Ред за издаване
Член 253й
1. Когато е подадено искане за единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, разрешаващият митнически орган предоставя следната информация на останалите засегнати митнически органи:
а)
искането;
б)
проекта на разрешение;
в)
цялата необходима информация за издаване на разрешението.
Тя е достъпна чрез комуникационната система, посочена в член 253м, когато тази система бъде налична.
2. Информацията, посочена в параграф 1, букви а), б) и в) се предоставя от разрешаващия митнически орган в рамките на следните срокове:
а)
30 календарни дни, в случай че на заявителя вече е била разрешавана опростена декларация, процедура за оформяне на място или сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в);
б)
90 календарни дни във всички останали случаи.
Разрешаващият митнически орган може да удължи сроковете с 30 календарни дни, когато не е в състояние да ги спази. В такива случаи разрешаващият митнически орган информира заявителя за причините за това удължение преди изтичането на въпросните срокове.
Срокът се отчита от датата, на която разрешаващият митнически орган е получил цялата необходима информация, посочена в параграф 1, букви а), б) и в). Разрешаващият митнически орган уведомява заявителя за приемането на искането и за датата, от която започва да тече срокът.
3. До 31 декември 2009 г. максималните срокове от 30 или 90 календарни дни, посочени в параграф 2, първа алинея, се заменят с 90 или 210 календарни дни.
Член 253к
1. Разрешаващият митнически орган на държавата-членка, където е подадено искането, и митническите органи на другите държави-членки, имащи отношение към исканото единно разрешение, си сътрудничат за определяне на оперативни и отчетни изисквания, включително план за контрол, позволяващ надзора на извършвания съгласно единното разрешение митнически режим. Обменяните между съответните митнически органи за целите на митническия/те режим/и данни обаче не надхвърлят описаните в приложение 30А.
2. Митническите органи на другите държави-членки, имащи отношение към исканото единно разрешение, уведомяват разрешаващия митнически орган за всяко възражение в рамките на тридесет календарни дни от датата на получаване на проекта на разрешение. В случай че е необходимо допълнително време за това уведомление, разрешаващият митнически орган се информира във възможно най-кратък срок и при всички случаи преди изтичането на срока. Този допълнителен срок може да бъде удължен с не повече от 30 календарни дни. В случай на съгласие за допълнителен срок, разрешаващият митнически орган информира заявителя за удължаването на срока.
В случай че има възражения и че в рамките на срока не е постигнато споразумение между митническите органи, искането се отхвърля до обхвата на повдигнатите възражения.
Ако консултираният митнически орган не отговори в рамките на срока/овете, посочени в първата алинея, разрешаващият митнически орган може да приеме, на отговорността на консултирания митнически орган, че не съществуват възражения по отношение на издаването на подобно разрешение.
3. Преди частично или цялостно отхвърляне на искането, разрешаващият митнически орган съобщава на заявителя причините, поради които смята да вземе такова решение, и му дава възможност да изрази своята гледна точка в рамките на 30 календарни дни от датата на съобщението.
Член 253л
1. В случай че искането за единно разрешение е подадено от заявител, който е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешението се издава след организиране на необходимия обмен на информация между:
а)
заявителя и разрешаващия митнически орган;
б)
разрешаващия митнически орган и останалите митнически органи, имащи отношение към исканото единно разрешение.
В случай че заявителят не е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешение се издава, след като разрешаващият митнически орган се убеди, че заявителят ще бъде в състояние да отговори на условията и критериите за разрешение, определени или посочени в членове 253, 253а и 253в и след организиране на посочения в първата алинея от настоящия параграф необходим обмен на информация.
2. След получаване на съгласие или при липса на основателни възражения от страна на останалите заинтересовани митнически органи, разрешаващият митнически орган издава разрешението в съответствие с формуляра за разрешение, изложен в приложение 67, в рамките на 30 календарни дни след изтичането на посочените в член 253к, параграфи 2 или 3 срокове.
Разрешаващият митнически орган предоставя разрешението на митническите органи в участващите държави-членки, като използва информационната и комуникационна система, посочена в член 253м, когато такава бъде налична.
3. Единните разрешения за опростена декларация и за процедура за освобождаване на място се признават във всички държави-членки, изброени в клетка 10 или 11, или и в двете, от разрешението, според случая.
Раздел 3
Обмен на информация
Член 253м
1. В информационния и комуникационния процес между митническите органи и за уведомяване на Комисията и на икономическите оператори се използва, когато стане налична, електронна информационна и комуникационна система, определена при взаимно съгласие между Комисията и митническите органи. Информацията за икономическите оператори се ограничава до неповерителните данни, определени в дял II, точка 16 от обяснителните бележки към формуляра за искане за опростени процедури, посочен в приложение 67.
2. Комисията и митническите органи, като използват посочената в параграф 1 система, обменят, съхраняват и имат достъп до следната информация:
а)
данните от подадените искания;
б)
необходимата за издаване на разрешение информация;
в)
единните разрешения, издадени за посочените в член 1, параграфи 13 и 14 процедури и, когато е приложимо, тяхното изменение, суспендиране и отмяна;
г)
резултатите от повторната оценка в съответствие с член 253, параграф 8.
3. Списъкът с единните разрешения, както и неповерителните данни, определени в дял II, точка 16 от обяснителните бележки към посочения в приложение 67 формуляр за искане за опростени процедури, могат да бъдат публично оповестявани от Комисията и държавите-членки посредством интернет с предварителното съгласие на титуляря на разрешението. Списъкът се актуализира.“
18.
В член 260, параграф 1 думата „декларатора“ се заменя със „заявителя“.
19.
Член 261 се заменя със следното:
„Член 261
1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а и 253в.
2. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, упоменат в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
20.
Член 264 се заменя със следното:
„Член 264
1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а и 253в.
2. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
21.
Член 265 се заличава.
22.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация в съответствие с условията и критериите и по начина, посочен в членове 253, 253а, 253в и 270.“
23.
Член 270 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заличават;
б)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
24.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 261 и 262, прилагани mutatis mutandis.“
25.
Член 288 се заличава.
26.
В член 291, параграф 2 буква а) се заличава.
27.
В член 340б се добавят следните точки:
„6. „Придружаващ транзитен документ“: означава документ, който е разпечатан от компютризираната система, за да придружава стоките и който се основава на данните от транзитната декларация.
7. „Аварийна процедура“: означава процедурата, която се основава на използването на хартиени документи, установена, за да се даде възможност за подаване, проверка на транзитната декларация и проследяване на транзитната операция, когато не може да се задейства нормалната процедура по електронен път.“
28.
В член 340в параграф 1 се заменя със следното:
„1. Общностни стоки се поставят под режим вътрешен общностен транзит, когато се изпращат:
а)
от част от митническата територия на Общността, където се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби не се прилагат; или
б)
от част от митническата територия на Общността, където не се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби се прилагат; или
в)
от част от митническата територия на Общността, където не се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби също не се прилагат.“
29.
В член 342 се добавя следният параграф 4:
„4. Когато обезпечението е учредено чрез поръчител пред гаранционно митническо учреждение:
а)
на отговорното лице се определя „Референтен номер на обезпечението“ за използване на обезпечението и за установяване на всички задължения на поръчителя;
б)
на отговорното лице се определя и съобщава код за достъп към „Референтния номер на обезпечението“.“
30.
Член 343 се заменя със следното:
„Член 343
Всяка държава-членка въвежда в компютризираната система списък на митническите учреждения, компетентни за операциите по общностен транзит, както и съответния им идентификационен номер, задължения и работно време. Всяка промяна в тази информация също се вписва в компютризираната система.
Комисията съобщава тази информация на всички държави-членки чрез компютризираната система.“
31.
Вмъква се следният член 343а:
„Член 343а
Всяка държава-членка съобщава на Комисията за създаването на централни митнически учреждения и правомощията, предоставени на тези митнически учреждения във връзка с управлението и проследяването на режим общностен транзит, както и във връзка с получаването и подаването на документите, като се посочва вида на съответните документи.
Комисията предава тази информация на останалите държави-членки.“
32.
В част II, дял II, глава 4, раздел 1 се вмъква следният член 344а:
„Член 344а
1. В рамките на режим общностен транзит формалностите се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данните.
2. Съобщенията, които се използват между администрациите, се придържат към структурата и данните, определени от митническите органи по взаимно съгласие.“
33.
В член 345 се добавя следният параграф 4:
„4. Когато еднократното обезпечение се предоставя от поръчител, кодът за достъп към „Референтния номер на обезпечението“ не може да бъде променен от отговорното лице, освен в случаите, когато се прилага приложение 47а, точка 3.“
34.
В член 346 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато еднократното обезпечение се предоставя от поръчител, то следва да отговаря на образеца в приложение 49.
Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.“
35.
Член 347 се заменя със следното:
„Член 347
1. В случаите, посочени в член 345, параграф 3, еднократното обезпечение следва да съответства на образеца в приложение 50.
Член 346, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
2. В съответствие с начините, определени от митническите органи, поръчителят представя на гаранционното митническо учреждение всички изискуеми данни относно издадените от него сертификати за обезпечение.
Крайният срок за използването на сертификата не може да бъде по-дълъг от една година от датата на издаване.
3. Поръчителят съобщава на отговорното лице определения му „Референтен номер на обезпечението“ за всеки сертификат за еднократно обезпечение. Свързаният с него код за достъп не може да бъде променян от отговорното лице.
4. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква б), поръчителят издава на отговорното лице сертификати за еднократно обезпечение, изготвени на хартиен носител в съответствие с образеца, посочен в приложение 54, включително идентификационния номер.
5. Поръчителят може да издава сертификати за еднократно обезпечение, които не са валидни за операции по общностен транзит, включващи стоки от списъка в приложение 44в. В този случай поръчителят вписва във всеки един сертификат за еднократно обезпечение на хартиен носител, по диагонал, следния израз:
-
Ограничена валидност - 99200.
6. Отговорното лице предоставя на отправното митническо учреждение съответния брой сертификати за еднократно обезпечение, всеки един от които на стойност от 7 000 EUR, необходими за покриване на пълния размер на митническото задължение, посочен в член 345, параграф 1. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква б), сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител се предават и задържат в отправното митническо учреждение, което съобщава идентификационния номер на всеки един сертификат на посоченото в него гаранционно митническо учреждение.“
36.
В член 348 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Информацията относно оттеглянето или прекратяването, както и датата на влизането му в сила, се въвежда в компютризираната система от митническите органи на държавата-членка, отговорна за съответното гаранционно митническо учреждение.“
37.
Член 350 се заличава.
38.
Член 351 се заменя със следното:
„Член 351
В случай на пратки, включващи едновременно стоки, които трябва да се превозват под режим външен общностен транзит, и стоки, които трябва да се превозват под вътрешен общностен транзит, транзитната декларация, обозначена със символа „Т“, се допълва със символа „Т1“, „Т2“ или „T2F“ за всеки един артикул.“
39.
Член 352 се заличава.
40.
Член 353 се заменя със следното:
„Член 353
1. Транзитните декларации съответстват на структурата и данните, изложени в приложение 37а.
2. Митническите органи приемат писмена транзитна декларация, изготвена върху формуляр в съответствие с образеца, посочен в приложение 31 и в съответствие с процедурата, определена от митническите органи при взаимно съгласие помежду им в следните случаи:
а)
когато стоките се пренасят от пътници, които нямат пряк достъп до компютризираната митническа система, в съответствие с начините, посочени в член 353а;
б)
когато се прилага аварийната процедура, при условията и в съответствие с начините, определени в приложение 37г.
3. Използването на писмена транзитна декларация съгласно параграф 2, буква б) подлежи на одобрение от митническите органи, когато компютърната система на отговорното лице и/или мрежата не функционира(т).
4. Транзитната декларация може да се допълни с един или повече допълнителни формуляри, които съответстват на образеца в приложение 33. Формулярите са неразделна част от декларацията.
5. Вместо допълнителните формуляри като описателна част на писмената транзитна декларация, от която те са неделима част, може да се използват товарни списъци, отговарящи на условията в приложение 44а и съставени в съответствие с образеца в приложение 45.“
41.
В част II, дял II, глава 4, раздел 2, подраздел 2 се вмъква следният член 353а:
„Член 353а
1. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква а) пътникът изготвя транзитната декларация в съответствие с член 208 и приложение 37.
2. Компетентните органи осигуряват обмена на транзитните данни между компетентните органи чрез използване на информационни технологии и компютърни мрежи.“
42.
Член 356, параграф 3 се заличава.
43.
Член 357 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, стоки за поставяне под режим общностен транзит се вдигат само ако са пломбирани. Отправното митническо учреждение взема мерките за идентифициране, които счита за необходими, и вписва съответните данни в транзитната декларация.“
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Отправното митническо учреждение може да не пристъпи към пломбиране, когато, като се имат предвид други възможни мерки за идентифициране, описанието на стоките в данните от транзитната декларация или в допълнителните документи позволява лесното им идентифициране.
Счита се, че описанието на стоките позволява тяхното идентифициране, когато то е достатъчно точно, за да позволява лесно идентифициране както на количеството, така и на естеството на стоките.“
44.
Членове 358 и 359 се заменят със следното:
„Член 358
1. При вдигането на стоките отправното митническо учреждение уведомява декларираното получаващо митническо учреждение за операцията по общностен транзит чрез съобщение „Предварително уведомление за пристигане“, както и всички вписани в декларацията транзитни митнически учреждения чрез съобщение „Предварително уведомление за транзит“. Тези съобщения се изготвят въз основа на данните от транзитната декларация, изменени при необходимост.
2. След вдигане на стоките придружаващият транзитен документ придружава стоките, поставени под режим общностен транзит. Той отговаря на образеца и данните, посочени приложение 45а. Документът се предоставя на оператора по един от следните начини:
а)
той се дава на отговорното лице от отправното митническо учреждение или се отпечатва от компютърната система на отговорното лице, когато това е разрешено от митническите органи;
б)
той се отпечатва от компютърната система на одобрения изпращач след получаване на съобщението, изпратено от отправното митническо учреждение, позволяващо вдигането на стоките.
3. Когато е целесъобразно, придружаващият транзитен документ се допълва от списък с артикулите, отговарящ на образеца и бележките в приложение 45б. Този списък представлява неразделна част от придружаващия транзитен документ.
Член 359
1. Пратката и придружаващият транзитен документ се представят във всяко транзитно митническо учреждение.
2. В транзитното митническо учреждение се регистрира преминаването въз основа на съобщението „Предварително уведомление за транзит“, получено от отправното митническо учреждение. Отправното митническо учреждение бива информирано за преминаване на границата чрез съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.
3. Транзитните митнически учреждения проверяват стоките, в случай че считат това за необходимо. Евентуалната проверка на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщение „Предварително уведомление за транзит“.
4. Когато превозът на стоките се осъществява през транзитно митническо учреждение, различно от декларираното и посоченото в придружаващия транзитен документ, транзитното митническо учреждение, през което се преминава, изисква съобщението „Предварително уведомление за транзит“ от отправното митническо учреждение и информира за транзитното преминаване отправното митническо учреждение, като изпраща съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.“
45.
Член 360 се изменя, както следва:
а)
встъпителното изречение в параграф 1 се заменя със следното:
„Превозвачът е длъжен да направи съответните вписвания в придружаващия транзитен документ и да го представи заедно с пратката на митническите органи на страната, на чиято територия се намира превозното средство:“
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Ако преценят, че операцията по общностен транзит може да продължи по нормалния ред, и при нужда - след вземане на необходимите мерки, митническите органи заверяват придружаващия транзитен документ.
В зависимост от случая съответната информация във връзка с прехвърлянето или друг инцидент се регистрират в компютризираната система от митническите органи на транзитното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение.“
46.
Членове 361, 362 и 363 се заменят със следното:
„Член 361
1. Стоките и необходимите документи се представят в получаващото митническо учреждение в рамките на работното му време. Въпреки това, по искане и за сметка на заинтересованото лице, това митническо учреждение може да разреши представянето на документите и стоките да се осъществи извън посоченото работно време. По същия начин получаващото митническо учреждение може, по искане и за сметка на заинтересованото лице, да разреши стоките и необходимите документи да бъдат представени на друго място.
2. Когато стоките се представят в получаващото митническо учреждение след изтичане на срока, определен от отправното митническо учреждение, и когато неспазването на срока се дължи на обстоятелства, изложени по задоволителен за получаващото митническо учреждение начин, които не се дължат на превозвача или отговорното лице, се счита, че последният е спазил определения срок.
3. Получаващото митническо учреждение задържа придружаващия транзитен документ и проверката на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане“, получено от отправното митническо учреждение.
4. По искане на отговорното лице и с цел да послужи като доказателство за завършване на режима в съответствие с член 366, параграф 1, получаващото митническо учреждение заверява екземпляр от придружаващия транзитен документ със следния израз:
-
Алтернативно доказателство - 99202.
5. Транзитната операция може да завърши в митническо учреждение, което е различно от вписаното в транзитната декларация. Тогава това митническо учреждение става получаващо митническо учреждение.
Ако новото получаващо митническо учреждение е под юрисдикцията на държава-членка, различна от тази, която отговаря за първоначално посоченото митническо учреждение, новото получаващо митническо учреждение изисква съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ от отправното митническо учреждение.
Член 362
1. Получаващо митническо учреждение заверява квитанция по искане на лицето, което представя стоките и необходимите документи.
2. Формулярът на квитанцията съответства на образеца в приложение 47.
3. Квитанцията се попълва предварително от заинтересованото лице. Тя може да съдържа други данни, отнасящи се до пратката, освен в полето запазено за получаващото митническо учреждение. Квитанцията не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 366, параграф 1.
Член 363
1. Чрез съобщението „Уведомление за пристигане“ получаващото митническо учреждение информира отправното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото митническо учреждение.
2. Когато транзитната операция завършва в митническо учреждение, различно от митническото учреждение, декларирано първоначално в транзитната декларация, новото получаващо митническо учреждение информира за пристигането отправното митническо учреждение чрез съобщение „Уведомление за пристигане“.
Отправното митническо учреждение информира за пристигането на стоките първоначално декларираното получаващо митническо учреждение чрез съобщение „Препратено уведомление за пристигане“.
3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, посочено в параграфи 1 и 2, не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 366, параграф 1.
4. Освен в надлежно обосновани случаи, получаващото митническо учреждение изпраща на отправното митническо учреждение съобщение „Резултати от контрола“ най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото митническо учреждение. Въпреки това, когато се прилага член 408, получаващото митническо учреждение изпраща съобщение „Резултати от контрола“ на отправното митническо учреждение най-късно на шестия ден след деня на доставяне на стоките.“
47.
Член 364 се заличава.
48.
В част II, дял II, глава 4, раздел 2 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Процедура за разследване“
49.
Член 365 се заменя със следното:
„Член 365
1. В случай че митническите органи на държавата-членка на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“ в определения за представяне на стоките в получаващото митническо учреждение срок или ако не получат съобщение „Резултати от контрола“ в срок от шест дни след получаване на съобщение „Уведомление за пристигане“, те вземат решение за започване на процедура за разследване, за да съберат информацията, необходима за приключване на режима, или, когато това не е възможно:
-
за да установят дали е възникнало митническо задължение,
-
за да идентифицират длъжника, и
-
да определят кои митнически органи са отговорни за възстановяването.
2. Процедурата за разследване започва най-късно седем дни след изтичане на един от сроковете по параграф 1, освен в изключителни случаи, определени от държавите-членки при взаимно съгласие. Когато митническите органи получат по-рано информация, че транзитният режим не е приключил или подозират, че това е така, те имат право незабавно да започнат процедурата за разследване.
3. Ако митническите органи на държавата-членка на изпращане получат само съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за разследване, като изискват от получаващото митническо учреждение, изпратило съобщение „Уведомление за пристигане“, съобщение „Резултати от контрола“.
4. Ако митническите органи на държавата-членка на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за разследване, като изискват от отговорното лице необходимата информация за приключване на режима или, когато на местоназначението е налична достатъчна информация за разследването, от получаващото митническо учреждение.
От отговорното лице се изисква да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за разследване пред получаващото митническо учреждение, когато не е възможно приключване на транзитната операция.
5. Получаващото митническо учреждение и отговорното лице отговарят на запитването, посочено в параграф 4, в срок от двадесет и осем дни. Ако в рамките на този срок отговорното лице предостави достатъчно информация, митническите органи на държавата-членка на изпращане вземат предвид тази информация или приключват режима, ако предоставената информация дава възможност за това.
6. Ако информацията, съобщена от отговорното лице, не дава възможност да се приключи режимът, но митническите органи на държавата-членка на изпращане я считат за достатъчна, за да се продължи процедурата за разследване, незабавно се отправя запитване до съответното митническо учреждение.
7. Когато в резултат на процедурата за разследване се установи, че транзитният режим е завършил правомерно, митническите органи на държавата-членка на изпращане приключват режима и информират незабавно отговорното лице, както и, при необходимост, митническите органи, които може да са предприели действия по събиране на вземания в съответствие с членове 217-232 от Кодекса.“
50.
Вмъква се следният член 365а:
„Член 365а
1. Когато по време на процедура за разследване и преди изтичане на срока, посочен в член 450а, първо тире, митническите органи на държавата-членка на изпращане, наричани по-долу „запитващи органи“, получат доказателство, независимо по какъв начин, за мястото, на което е осъществен фактическият състав, довел до възникване на митническото задължение, и ако това място се намира в друга държава-членка, митническите органи изпращат незабавно цялата налична информация на органите, отговорни за това място, наричани по-долу „запитани органи“.
2. Запитаните органи потвърждават получаването на съобщението и посочват дали отговарят за събирането на възстановяването. В случай че не се получи отговор в срок от двадесет и осем дни, запитващите органи незабавно продължават процедурата за разследване.“
51.
Членове 366 и 367 се заменят със следното:
„Член 366
1. Доказателството за това, че режимът е завършил в посочените в декларацията срокове може да бъде представено от отговорното лице по задоволителен за митническите органи начин, под формата на заверен документ от митническите органи на държавата-членка на получаване, в който се идентифицират съответните стоки и се посочва, че те са представени в получаващото митническо учреждение, или, когато се прилага член 406 - пред одобрения получател.
2. Счита се също така, че режимът общностен транзит е завършен, ако отговорното лице представи по задоволителен за митническите органи начин един от следните документи:
а)
митнически документ за определяне на митническо направление на стоките, издаден в трета страна;
б)
документ, издаден в трета страна, заверен от митническите органи на тази страна, който удостоверява, че стоките се считат за намиращи се в свободно обращение в съответната трета страна.
3. Посочените в параграф 2 документи могат да бъдат заменени с копия или фотокопия, които са заверени като верни с оригинала от органа, заверил оригиналните документи, органите на съответните трети страни или органите на някоя от държавите-членки.
Член 367
Разпоредбите, отнасящи се до обмена на съобщения между митническите органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи, не се прилагат към специфичната за някои видове транспорт опростена процедура, както и към другите опростени процедури, основани на член 97, параграф 2 от Кодекса, посочени в член 372, параграф 1, букви е) и ж).“
52.
Членове 368а, 369, 369а, 370 и 371 се заличават.
53.
Член 372 се заменя със следното:
„Член 372
1. След подадено искане от страна на отговорното лице или получателя, в зависимост от случая, митническите органи могат да разрешат следните опростявания:
а)
използване на общо обезпечение или освобождаване от обезпечение;
б)
използване на пломби от специален модел;
в)
освобождаване от изискването да се следва задължителен маршрут;
г)
статус на одобрен изпращач;
д)
статус на одобрен получател;
е)
прилагане на специални опростени процедури за стоки:
i)
превозвани с железопътен транспорт или в големи контейнери;
ii)
превозвани по въздуха;
iii)
превозвани по море;
iv)
превозвани по тръбопроводи;
ж)
прилагане на други опростени процедури, основаващи се на член 97, параграф 2 от Кодекса.
2. Освен ако е предвидено друго в настоящия раздел или в разрешението, при предоставяне на разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви а) и е), тези опростявания се прилагат във всички държави-членки. При разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви б), в) и г), последните се прилагат единствено за операции по общностен транзит, започващи от държавата-членка, където е дадено разрешението. При разрешение за ползване на опростяването, посочено в параграф 1, буква д), последното се прилага само в държавата-членка, където е дадено разрешението.“
54.
В член 373, параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
използват редовно режим общностен транзит или чиито митнически органи знаят, че са способни да изпълнят задълженията, свързани с режима, или във връзка с опростяването, посочено в член 372, параграф 1, буква д), получават редовно стоки, поставени под режим общностен транзит, и“.
55.
В член 374 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Искането за разрешение за ползване на опростявания, наричано по-долу „искане“, е с дата и подпис. То може да бъде съставено писмено или да се подаде с помощта на техника за електронна обработка на данни, при условията и начините, определени от компетентните органи.“
56.
В член 376 параграф 3 се заменя със следното:
„3. В случай на опростяванията, посочени в член 372, параграф 1, букви б), в) и е), разрешението се представя при всяко поискване от страна на отправното митническо учреждение.“
57.
Член 379 се заменя със следното:
„Член 379
1. Отговорното лице може да използва общо обезпечение или освобождаване от обезпечение в рамките на определен референтен размер.
2. Референтният размер съответства на размера на митническото задължение, което може да възникне по отношение на стоките, които отговорното лице е поставило под режим общностен транзит за минимален период от една седмица.
Този размер се определя от гаранционното митническо учреждение в сътрудничество със заинтересованото лице на базата на:
а)
информацията за превозваните в миналото стоки и прогнозният обем на предстоящите общностни транзитни операции, виден inter alia от търговската и счетоводната документация на заинтересованото лице;
б)
при изчисляване на референтния размер се отчитат най-високите ставки на митни сборове и такси, прилагани за въпросните стоки в държавата-членка на гаранционното митническо учреждение. Общностни стоки, които са превозвани или които ще бъдат превозвани в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим, се разглеждат като необщностни стоки.
Изчислява се размерът на митническото задължение, което може да възникне за всяка транзитна операция. При отсъствие на необходимите данни се приема, че размерът на задължението е 7 000 EUR, освен когато на митническите органи е известна друга информация.
3. Гаранционното митническо учреждение извършва проверка на референтния размер, по-специално по искане от страна на отговорното лице и, при необходимост, коригира този размер.
4. Задължение на всяко отговорно лице е да се увери, че предвид операциите, за които режимът не е завършен, размерът в конкретния случай не превишава референтния размер.
Компютризираните системи на митническите органи обработват и могат да контролират използването на референтния размер за всяка транзитна операция.“
58.
Вмъква се следният член 380а:
„Член 380а
За всяко общо обезпечение и/или всяко освобождаване от обезпечение:
а)
за ползване на обезпечението на отговорното лице се дава „Референтен номер на обезпечението“, свързан с определен референтен размер;
б)
гаранционното митническо учреждение определя и съобщава на отговорното лице първоначален код за достъп към „Референтния номер на обезпечението“.
Отговорното лице може да даде един или няколко кода за достъп до това обезпечение, които се използват от самия него или от представителите му.“
59.
Член 382 се заменя със следното:
„Член 382
1. Общото обезпечение се учредява от поръчител.
2. Документът за поръчителство съответства на образеца в приложение 48. Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.
3. Член 346, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.“
60.
Член 383 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Срокът на валидност на сертификатите не може да надвишава две години. Въпреки това този срок може да бъде продължен еднократно от гаранционното митническото учреждение за не повече от две години.“;
б)
параграф 3 се заличава.
61.
Член 384 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Оттеглянето на разрешението за използване на общо обезпечение или за освобождаване от обезпечение от митническите органи и датата, на която поражда действие прекратяването на задължението на поръчителя от гаранционното митническо учреждение, приело обезпечението, или датата, на която поражда действие прекратяването на задължението от поръчителя, се въвеждат в компютризираната система от гаранционното митническо учреждение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. От датата на влизане в сила на оттеглянето или прекратяването сертификатите, издадени за прилагането на член 353, параграф 2, буква б), не могат да се използват за поставянето на стоки под режим общностен транзит и се връщат без отлагане от отговорното лице в гаранционното митническо учреждение.
Всяка държава-членка съобщава на Комисията начините за идентифициране на валидните сертификати, които не са върнати или които са обявени за откраднати, изгубени или фалшифицирани. Комисията информира останалите държави-членки.“;
в)
параграф 4 се заличава.
62.
Член 385 се заличава.
63.
В член 386 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Отговорното лице вписва модела, броя и маркировката на използваните пломби в данните на транзитната декларация.
Отговорното лице поставя пломбите най-късно по време на вдигането на стоките.“
64.
В член 387 параграф 2 се заличава.
65.
В член 398 първата алинея се заменя със следното:
„Всяко лице, което желае да извършва операции по общностен транзит без да представя стоките и съответната транзитна декларация в отправното митническо учреждение или на всяко друго място, на което това е разрешено, може да получи статус на одобрен изпращач.“
66.
В член 399 буква б) се заменя със следното:
„б)
срокът, с който разполагат митническите органи след подаване на транзитната декларация от одобрения изпращач, за да осъществят евентуално необходимите проверки преди заминаването на стоките;“.
67.
Член 400 се заменя със следното:
„Член 400
Одобреният изпращач подава транзитна декларация в отправното митническо учреждение. Вдигането на стоките не може да бъде осъществено преди края на срока, предвиден в член 399, буква б).“
68.
Член 401 се заличава.
69.
Член 402 се заменя със следното:
„Член 402
При необходимост одобреният изпращач въвежда в компютризираната система задължителния маршрут, определен в съответствие с член 355, параграф 2, определения съобразно член 356 срок, в който стоките трябва да се представят в получаващото митническо учреждение, както и броя, модела и маркировката на пломбите.“
70.
Членове 403 и 404 се заличават.
71.
Член 406 се заменя със следното:
„Член 406
1. На всяко лице, което желае да получава в помещенията си или на друго определено място стоки, поставени под режим общностен транзит, без да представя стоките или придружаващия транзитен документ в получаващото митническо учреждение, може да бъде предоставен статус на одобрен получател.
2. Счита се, че отговорното лице е изпълнило задълженията си по член 96, параграф 1, буква а) от Кодекса и режим общностен транзит е завършен от момента, в който придружаващият транзитен документ, придружавал пратката, както и стоките в непроменено състояние, са били доставени в рамките на определения срок на одобрения получател в неговите помещения или на мястото, посочено в разрешението, като надлежно са спазени всички мерки за идентифициране.
3. За всяка пратка, която му е доставена в съответствие с параграф 2, по искане от страна на превозвача одобреният получател издава квитанцията, посочена в член 362, който се прилага mutatis mutandis.“
72.
В член 407 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешението посочва по-специално:
а)
получаващото митническо учреждение или учреждения, отговорни за стоките, получени от одобрения получател;
б)
срокът, в който одобреният получател трябва да получи от получаващото митническо учреждение чрез съобщение „Разрешение за разтоварване“ съответните данни от съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ за целите на прилагане mutatis mutandis на член 361, параграф 3;
в)
изключените видове стоки или направления.“
73.
Член 408 се заменя със следното:
„Член 408
1. За стоките, пристигащи в неговите помещения или на местата, посочени в разрешението, одобреният получател е длъжен:
а)
да информира незабавно получаващото митническо учреждение, отговорно за пристигането на стоките, посредством съобщение „Уведомление за пристигане“, в което са включени инцидентите по време на превоза;
б)
да изчака съобщение „Разрешение за разтоварване“ преди да започне разтоварването;
в)
след получаване на съобщението „Разрешение за разтоварване“ в съответствие с процедурата, определена в разрешението, да изпрати в получаващото митническо учреждение най-късно на третия ден след деня, в който са пристигнали стоките, съобщение „Бележки при разтоварване“, в което са записани всички констатирани разлики;
г)
да предостави на разположение на получаващото митническо учреждение или да му изпрати екземпляр от придружаващия транзитен документ, който е придружавал стоките съгласно условията на разрешението.
2. Получаващото митническо учреждение въвежда в компютризираната система данните от съобщението „Резултати от контрола“.“
74.
Член 408а се заличава.
75.
В член 441, параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Член 353, параграф 5 и точка 23 от приложение 37г се прилагат за товарните списъци, които придружават железопътната товарителница СIМ или предавателната разписка TR.“
76.
В член 442 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато е приложим режимът за общностен транзит, членове 412-441 не изключват използването на процедурите, предвидени в членове 344-362, член 367 и точка 22 от приложение 37г, и членове 415 и 417 или 429 и 432 все пак се прилагат.“
77.
Член 450а се заменя със следното:
„Член 450а
Срокът, посочен в член 215, параграф 1, трето тире от Кодекса, е:
-
седем месеца, считано от последната дата, на която стоките е следвало да бъдат представени в получаващото митническо учреждение, освен ако е било изпратено искане за събиране на вземане по смисъла на член 365а, при което този срок се удължава с не повече от един месец, или
-
един месец от изтичане на срока, посочен в член 365, параграф 5, когато отговорното лице не е предоставило информация или е предоставило недостатъчна информация.“
78.
В член 450в параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато режимът не е приключен, митническите органи на държавата-членка на изпращане уведомят поръчителя в срок от девет месеца, считано от срока за представяне на стоките пред получаващото митническо учреждение, че режимът не е приключен.“
79.
В член 450г втората алинея се заменя със следното:
„Тези органи информират отправното митническо учреждение и гаранционното митническо учреждение за всички случаи на възникване на митническо задължение във връзка с общностните транзитни декларации, приети от отправното митническо учреждение, както и за предприетите срещу длъжника действия по събиране на въпросните суми. Освен това те информират отправното митническо учреждение за събирането на мита и други такси, за да му дадат възможност да приключи транзитната операция.“
80.
В член 453, параграф 2 „член 314б“ се заменя с „член 314“.
81.
Член 454 се заменя със следното:
„Член 454
1. Настоящият раздел се отнася до превоза на стоки под покритието на карнети ТИР на митническата територия на Общността.
2. Съобщенията, посочени в настоящия раздел, се придържат към структурата и данните, определени от митническите органи при взаимно съгласие помежду им.
3. Титулярят на карнет ТИР подава в отправното или входното митническо учреждение данни за карнета ТИР посредством методи за обработка на данни в съответствие със структурата и съответстващите данни, изложени в приложения 37а и 37в.
4. При вдигане на стоките за операция ТИР отправното или входното митническо учреждение разпечатва придружаващ транзитен документ, който да бъде прикрепен към отрязък № 2 и предава електронните данни на декларираното получаващо или изходно митническо учреждение, като използва съобщението „Предварително уведомление за пристигане“.
5. Данните от карнета ТИР се използват за определяне на правните последици, които могат да възникнат при несъответствие между електронните данни за карнета ТИР и данните в карнета ТИР.
6. Освобождаване от задължението за подаване на данните за карнет ТИР чрез методи за обработка на данни се допуска единствено в следните изключителни случаи:
а)
компютризираната транзитна система на митническите органи не функционира;
б)
приложението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни не функционира;
в)
връзката между приложението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни и митническите органи не функционира.
7. Освобождаването по параграф 6, букви б) и в) подлежи на одобрение от страна на митническите органи.“
82.
В член 454а, параграф 2 се вмъква следната буква г):
„г)
използват методи за електронна обработка на данни при контактите си с получаващото митническо учреждение.“
83.
Член 454б се заменя със следното:
„Член 454б
1. По отношение на стоки, пристигащи в неговите помещения или на мястото, посочено в разрешението, посочено в член 454а, одобреният получател спазва следните задължения в съответствие с процедурата, описана в разрешението:
а)
той уведомява незабавно получаващото митническо учреждение за пристигането на стоките посредством съобщението „Уведомление за пристигане“, като включва и информация относно нередности или инциденти по време на превоза;
б)
изчаква съобщението „Разрешение за разтоварване“ преди да разтовари;
в)
без отлагане въвежда резултатите от разтоварването в регистрите си;
г)
най-късно на третия ден след пристигането на стоките изпраща на получаващото митническо учреждение съобщението „Бележки при разтоварване“, като включва информация относно нередности или инциденти.
2. Одобреният получател осигурява незабавното представяне на карнета ТИР и придружаващия транзитен документ пред митническите органи в получаващото митническо учреждение. Тези органи попълват талон № 2 от карнета ТИР и осигуряват връщането на карнета ТИР на титуляря на карнета ТИР или на лицето, което го представлява. Отрязък № 2 се задържа от получаващото или изходното митническо учреждение.
3. Датата на завършване на операция ТИР е датата на въвеждането в регистрите, посочени в параграф 1, буква в).
Въпреки това, в случаите, когато е възникнала нередност или инцидент по време на превоза, датата на завършване на операцията ТИР е датата на съобщението „Резултати от проверката“, посочено в член 455, параграф 4.
4. По искане на титуляря на карнета ТИР одобреният получател издава квитанция, която удостоверява пристигането на стоките в помещенията на одобрения получател и съдържа информация за придружаващия транзитен документ и за карнета ТИР. Квитанцията не може да бъде използвана като доказателство за завършване на операция ТИР по смисъла на член 1, буква г) от Конвенция ТИР или на член 455б.
5. Получаващото митническо учреждение въвежда съобщението „Резултати от проверката“ в компютризираната система.
Митническите органи изпращат също така и данните, предвидени в приложение 10 към Конвенция ТИР.
6. Когато приложението за обработка на данни на одобрения получател не функционира, компетентните органи могат да позволят използването на други средства за връзка с митническите органи в получаващото митническо учреждение.“
84.
В член 454в параграф 2 се заменя със следното:
„2. Завършването на операцията ТИР по смисъла на член 1, буква г) от Конвенция ТИР е осъществено, когато бъдат изпълнени изискванията на член 454б, параграф 1 и първо изречение от параграф 2.“
85.
Член 455 се заменя със следното:
„Член 455
1. Получаващото или изходното митническо учреждение попълва талон № 2, задържа отрязък № 2 и придружаващия транзитен документ и използва съобщението „Уведомление за пристигане“, за да уведоми отправното или входното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото или изходното митническо учреждение.
2. Когато операцията ТИР е завършена в учреждение, различно от първоначално декларираното в транзитната декларация, новото получаващо или изходно митническо учреждение уведомява за получаването отправното или входното митническо учреждение със съобщението „Уведомление за пристигане“.
Отправното или входното митническо учреждение уведомява за получаването първоначално декларираното получаващо или изходно митническо учреждение със съобщението „Препратено уведомление за пристигане“.
3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, цитирано в параграфи 1 и 2, не може да бъде използвано като доказателство за завършване на операцията по смисъла на член 455б.
4. Освен в случаите, когато съществува основателна причина, получаващото или изходното митническо учреждение препраща съобщението „Резултати от проверката“ до отправното или входното митническо учреждение най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото или изходното митническо учреждение. В случаите на прилагане на член 454б обаче получаващото митническо учреждение препраща съобщението „Резултати от проверката“ до отправното или входното митническо учреждение най-късно на шестия ден след пристигането на стоките в помещенията на одобрения получател.
Митническите органи изпращат също така и данните, предвидени в приложение 10 към Конвенция ТИР.
5. В случаите на прилагане на член 454, параграф 6 митническите органи на получаващата или на изходната държава-членка връщат съответната част от отрязък № 2 на карнет ТИР на митническите органи на отправната или входната държава-членка без забавяне и най-късно до осем дни след датата на завършване на операцията ТИР.“
86.
Член 455а се заменя със следното:
„Член 455а
1. Когато митническите органи на отправната или входната държава-членка не са получили съобщението „Уведомление за пристигане“ в срока, в който стоките е трябвало да бъдат представени в получаващото или изходното митническо учреждение, или не са получили съобщението „Резултати от проверката“ до шест дни след получаването на съобщението „Уведомление за пристигане“, тези органи вземат решение за започване на процедура за разследване, за да получат необходимата информация за приключване на операцията ТИР или, когато това не е възможно:
-
за да установят дали е възникнало митническо задължение,
-
за да идентифицират длъжника, и
-
за да определят митническите органи, отговорни за вземане под отчет.
2. Процедурата за разследване започва най-късно седем дни след изтичане на един от сроковете по параграф 1, освен в изключителни случаи, определени от държавите-членки при взаимно съгласие. В случай че митническите органи получат на по-ранен етап информация, че операцията ТИР не е завършена или подозират, че това е така, те незабавно предприемат процедура за разследване.
3. В случай че митническите органи на отправната или входната държава-членка са получили само съобщението „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за разследване, като искат от получаващото или изходното митническо учреждение, което е изпратило съобщението „Уведомление за пристигане“, да изпрати съобщението „Резултати от проверката“.
4. В случай че митническите органи в отправното или входното митническо учреждение не са получили съобщението „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за разследване, като искат от получаващото или изходното митническо учреждение необходимата информация за приключване на операцията ТИР. Това учреждение отговоря на искането в срок от двадесет и осем дни.
5. Към титуляря на карнета ТИР се отправя искане да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за разследване с получаващото или изходното митническо учреждение, когато операцията ТИР не може да бъде приключена. Титулярят на карнета ТИР трябва да отговори на искането в срок от двадесет и осем дни. По искане на титуляря на карнета ТИР този срок може да бъде удължен с още двадесет и осем дни.
Митническите органи на отправната или входната държава-членка уведомяват също така съответната гарантираща асоциация, без да се засяга уведомлението, което следва да бъде направено в съответствие с член 11, параграф 1 от Конвенция ТИР, и я приканват да представи доказателство за завършването на операцията ТИР.
6. Когато се прилага член 454, параграф 6, митническите органи на отправната или входната държава-членка започват процедурата за разследване, посочена в параграф 1, във всички случаи, когато не са получили доказателство за завършване на операцията ТИР в рамките на два месеца от датата на приемане на карнета ТИР. За целта тези органи отправят искане към митническите органи на получаващата или изходната държава-членка заедно с цялата необходима информация. В случай че органите получат на по-ранен етап информация, че операцията ТИР не е завършена или подозират, че това е така, те незабавно предприемат процедура за разследване. Процедурата за разследване започва също и ако впоследствие се окаже, че доказателството за завършване на операцията ТИР е било фалшифицирано и процедурата за разследване е необходима, за да се постигнат целите по параграф 1.
Процедурата, посочена в параграф 5, се прилага mutatis mutandis.
Митническите органи на получаващата или изходната държавата-членка отговарят в срок от двадесет и осем дни.
7. Когато процедурата за разследване установи, че операцията ТИР е завършена правилно, митническите органи на отправната или входната държава-членка приключват режима и незабавно уведомяват гарантиращата асоциация и титуляря на карнета ТИР и, когато е целесъобразно, митнически органи, които може да са започнали процедура по възстановяване в съответствие с членове 217-232 от Кодекса.“
87.
Вмъква се следният член 455б:
„Член 455б
1. Доказателството, че операцията ТИР е била завършена в срока, предвиден в карнета ТИР, може да бъде предоставено по убедителен за митническите органи начин под формата на документ, заверен от митническите органи на получаващата или изходната държава-членка, който идентифицира стоките и доказва, че те са били представени пред получаващото или изходното митническо учреждение или, когато се прилага член 454а, пред одобрен получател.
2. Операцията ТИР се счита за завършена и когато титулярят на карнета ТИР или гарантиращата асоциация представят по убедителен за митническите органи начин един от следните документи, идентифициращи стоките:
а)
митнически документ, издаден в трета страна, за определяне на митническо направление на стоките;
б)
документ, издаден в трета страна, заверен от митническите органи на тази страна, който удостоверява, че стоките се считат за намиращи се в свободно обращение в съответната трета страна.
3. Документите, посочени в букви а) и б), могат да бъдат заменени от техни копия или фотокопия, заверени като автентични копия от органа, заверил оригиналните документи, от органите на съответните трети страни или от органите на някоя от държавите-членки.“
88.
Член 456 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„Срокът, посочен в член 215, параграф 1, трето тире от Митническия кодекс, е седем месеца от най-късната дата, на която стоките е следвало да бъдат представени в получаващото или изходното митническо учреждение.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Членове 450б и 450г се прилагат mutatis mutandis по отношение на процедурата по събиране във връзка с режима ТИР.“
89.
Член 457б се заменя със следното:
„Член 457б
1. Когато операция ТИР се отнася за същите стоки като тези, посочени в член 340а, или когато митническите органи счетат за необходимо, отправното или входното митническо учреждение може да определи маршрут за пратката.
2. Митническите органи на държавата-членка, в която се намира пратката, отбелязват необходимата информация в придружаващия транзитен документ и в талон № 1 от карнет ТИР в случаите, когато:
а)
маршрутът е променен по молба на титуляря на карнета ТИР;
б)
превозвачът се е отклонил от определения маршрут в случай на непреодолима сила.
Получаващото или изходното митническо учреждение въвежда необходимата информация в компютризираната система.
3. В случаите, посочени в параграф 2, буква б), пратката, придружаващият транзитен документ и карнетът ТИР се представят незабавно пред най-близките митнически органи.“
90.
В член 458, параграф 1 последното изречение от втората алинея се заменя със следното:
„Комисията ще разпространи тази информация сред останалите държави-членки чрез официалната страница на Европейския съюз в интернет.“
91.
В член 496 буква в) се заличава.
92.
В член 843 параграф 2 се заличава.
93.
В приложение 30А, точка 1 Встъпителни бележки към таблиците, бележка 5 Опростени процедури, точка 5.1 числото „288“ се заличава.
94.
В приложение 37, дял I, точка А, буква в) първото изречение се заменя със следното:
„в)
когато правилата на Общността изрично предвиждат тяхното използване, по-специално в рамките на режим общностен транзит, по отношение на транзитната декларация за пътници и на аварийната процедура.“
95.
В приложение 37а, дял II, буква Б „Подробности за данните в транзитната декларация“ се изменя, както следва:
а)
в група данни „ТРАНЗИТНА ОПЕРАЦИЯ“, в „Идентификационни данни при преминаване на границата“ (клетка 21) текстът се заменя със следното:
„Вид/дължина: бц. 27
Съгласно приложение 37 използването на това поле не е задължително за държавите-членки.“;
б)
в група данни „СТОКИ - Кодове за чувствителни стоки“ (клетка 31) текстът се заменя със следното:
„КОДОВЕ ЗА ЧУВСТВИТЕЛНИ СТОКИ
(клетка 31)
Брой: 9
Тази група данни се използва, когато транзитната декларация се отнася до стоки, изброени в списъка от приложение 44в.
Код за чувствителни стоки
(клетка 31)
Вид/Дължина: ц. 2
Кодът, фигуриращ в приложение 37в, се използва, ако тарифният код на стоките не е достатъчен за безсъмненото идентифициране на стока от списъка в приложение 44в.
Чувствителни стоки количество
(клетка 31)
Вид/Дължина: ц. 11,3
Това поле се използва, когато транзитната декларация се отнася до стоките, изброени в списъка от приложение 44в.“;
в)
в група данни „КОЛЕТИ“ (клетка 31) текстът в полето „Маркировки и номера на колетите“, „Вид колети“ и „Брой колети“ се заменя със следното:
„Маркировки и номера на колетите
(клетка 31)
Вид/дължина: бц. 42
Това поле се използва, когато полето „Вид колети“ съдържа различни от фигуриращите в приложение 37в кодове за насипни стоки (VQ, VG, VL, VY, VR или VO) или за „Неопаковани стоки“ (NE, NF, NG). Когато в полето „Вид колети“ се съдържа някой от посочените по-горе кодове, използването на това поле не е задължително.
Вид колети
(клетка 31)
Вид/дължина: а2
Използват се кодовете за колетите, посочени в клетка 31 от приложение 38.
Брой колети
(клетка 31)
Вид/дължина: ц. 5
Това поле се използва когато полето „Вид колети“ съдържа различни от фигуриращите в приложение 37в кодове за насипни стоки (VQ, VG, VL, VY, VR или VO) или за „Неопаковани стоки“ (NE, NF, NG). Когато в полето „Вид колети“ се съдържа някой от посочените по-горе кодове, това поле може да не се използва.“;
г)
в група данни „ПРЕДСТАВЕНИ ДОКУМЕНТИ/СЕРТИФИКАТИ“ (клетка 44) текстът след „Брой: 99“ се заменя със следното:
„Групата данни се използва за съобщения ТИР. В останалите случаи тя се използва съгласно приложение 37. В случай че се използва групата данни, трябва да бъде използвано поне едно от следните полета.“
96.
В приложение 37в се добавят следните точки 9 и 10:
„9.
За поле „Вид декларация“ (клетка 1): за декларации ТИР да се използва код „ТИР“.
10.
За поле „Вид обезпечение“ (клетка 52): за съобщения ТИР се използва код „B“.“
97.
Вмъква се приложение 37г, включено в приложение I към настоящия регламент.
98.
Приложение 38 се изменя, както е посочено в приложение II към настоящия регламент.
99.
В приложение 44а, дял I точка 1 се заменя със следното:
„1.
Определение
1.1.
Товарният списък е документ, който има посочените в настоящото приложение характеристики.
1.2.
Той може да се използва заедно с транзитната декларация в контекста на прилагане на член 353, параграф 2.“
100.
Приложение 44б се изменя, както следва:
а)
точка 3.1 се заменя със следното:
„3.1.
Формулярите се отпечатват на достатъчно здрава хартия, която да не позволява лесно разкъсване или намачкване при нормална употреба. Цветът на хартията е бял.“;
б)
точка 4.3 се заменя със следното:
„4.3.
Формулярите съдържат името и адреса на печатницата или знак, чрез който тя може да бъде идентифицирана, както и идентификационен номер.“
101.
Приложение 44в се заменя с текста, съдържащ се в приложение III към настоящия регламент.
102.
Приложение 45а се изменя, както следва:
а)
в глава I екземпляр B от образеца на „Придружаващ транзитен документ“ се заличава;
б)
глава II се заменя с текста, включен в приложение IV към настоящия регламент.
103.
Приложение 45б се изменя, както е посочено в приложение V към настоящия регламент.
104.
В приложение 46б втората колона от таблицата се изменя, както следва:
а)
коментарът към критерий 1 „Достатъчен опит“ се заменя със следното:
„Достатъчен опит се доказва от лицето чрез правилното и редовно използване на режим общностен транзит в качеството му на отговорно лице през следните периоди, предшестващи искането за намаление:
-
шест месеца при прилагането на член 380, параграф 2, буква а) и член 381, параграф 1,
-
една година при прилагането на член 380, параграф 2, буква б) и член 381, параграф 2, буква а),
-
две години при прилагането на член 380, параграф 3 и член 381, параграф 2, буква б).“;
б)
коментарът към критерий 2 „Тясно сътрудничество с митническите органи“ се заменя със следното:
„Сътрудничеството между отговорното лице и митническите органи се счита за тясно, когато отговорното лице използва в управлението на своите транзитни операции специални мерки, които предоставят на посочените органи по-добри възможности за контрол и защита на съответните интереси.
Тези мерки, които следва да са удовлетворителни за митническите органи, се отнасят inter alia до:
-
условията за попълване на транзитните декларации, или
-
съдържанието на тези декларации, като отговорното лице предоставя допълнителна информация в случаите, когато тези данни не са задължителни, или
-
методите за изпълнение на формалностите за поставяне на стоките под този режим (напр. когато отговорното лице представя декларациите си в едно и също митническо учреждение).“
105.
Приложение 47а се изменя, както следва:
а)
точка 1 се заменя със следното:
„1.
Ситуации, при които се допуска временна забрана за използване на общо обезпечение в намален размер или за използване на общо обезпечение
1.1.
Временна забрана за използване на общо обезпечение в намален размер
По смисъла на член 94, параграф 6 от Кодекса „особени обстоятелства“ представляват ситуация, при която е установено, че в значителен брой случаи с участието на няколко отговорни лица, при които правилното функциониране на режима е застрашено въпреки прилагането на член 384 или член 9 от Кодекса, общото обезпечение в намален размер, посочено в член 94, параграф 4 от Кодекса, вече не е достатъчно за гарантиране заплащането в предвидените срокове на митническите задължения, възникнали вследствие на отклоняването от режим общностен транзит на стоки, посочени в списъка от приложение 44в.
1.2.
Временна забрана за използване на общо обезпечение
По смисъла на член 94, параграф 7 от Кодекса „измама в големи размери“ означава ситуация, при която е установено, че въпреки прилагането на член 384, член 9 от Кодекса и, когато е уместно, член 94, параграф 6 от Кодекса, общото обезпечение, посочено в член 94, параграф 2, буква б) от Кодекса, вече не е достатъчно за гарантиране заплащането в предвидените срокове на митническите задължения, възникнали при отклоняването от режим общностен транзит на стоки, посочени в списъка от приложение 44в. В тази връзка се вземат предвид обемът на това отклоняване и обстоятелствата, при които то се осъществява, по-специално когато те са следствие от дейности на организираната престъпност в международен план.“;
б)
в точка 2 подточка 2.2 се заличава;
в)
в точка 3 второто тире се заличава;
г)
в точка 4 подточка 4.3 се заменя със следното:
„4.3.
Когато компетентните органи предоставят дерогация, те вписват в клетка 8 на сертификата за общо обезпечение следния израз:
-
ИЗПОЛЗВАНЕ БЕЗ ОГРАНИЧЕНИЯ - 99209“.
106.
В приложение 51б точка 1.2.1 се заменя със следното:
„1.2.1.
Когато общото обезпечение не може да се използва, тъй като стоките са посочени в списъка от приложение 44в, в клетка 8 на сертификата трябва да се впише следното:
-
Ограничена валидност - 99200“.
107.
Приложение 67 - Формуляри за заявление и разрешение - се изменя, както следва:
а)
във втория ред на заглавието, между думата „членове“ и „292“, се вмъкват числата „253б“, „253в“, „253з“ и „253л“;
б)
след общите забележки и преди формуляра „Заявление за разрешение за ползване на митнически икономически режим/специфично предназначение“ се вмъкват формулярите и обяснителните бележки, посочени в приложение VI към настоящия регламент;
в)
след формуляра „Разрешение за използване на режим пасивно усъвършенстване, формуляр продължение“, заглавието ОБЯСНИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ се заменя, със следното:
„ОБЯСНИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ КЪМ ФОРМУЛЯРА ЗА МИТНИЧЕСКИ ИКОНОМИЧЕСКИ РЕЖИМ И СПЕЦИФИЧНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ“.
Член 2
До 1 януари 2012 г. митническите органи преразглеждат в съответствие с член 253, параграф 8 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 разрешенията за опростена декларация и процедура за оформяне на място, издадени преди датата, посочена в член 3, параграф 3 от настоящия регламент, и издават нови разрешения в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93, както е изменен с настоящия регламент.
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Член 1, точки 2, 3, 5-12, 27-48, 51-76, 92, 94, точка 95, букви а), б) и в), точки 97-100 и 102-106 се прилагат от 1 юли 2008 г.
3. Член 1, точки 1, 4, 13, 14, 16-24, 26, 80-85, 87, 89, 90, 91, точка 95, буква г), и точки 96, 101 и 107 се прилагат от 1 януари 2009 г.
4. Член 1, точки 49, 50, 77, 78, 79, 86 и 88 се прилагат от 1 юли 2009 г.
5. Член 1, точки 15, 25 и 93 се прилагат от 1 януари 2011 г.
6. Член 1, точка 2 се прилага до 30 юни 2009 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 ноември 2008 година.