Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/65/EF
den 27. september 2001
om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF for så vidt angår værdiansættelsesregler for visse selskabsformers samt bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44, stk. 2, litra g),
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det er i artikel 32 i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 om årsregnskaberne for visse selskabsformer(4) fastlagt, at værdiansættelsen af de poster, der er opført i årsregnskabet, baseres på anskaffelses- eller kostprisen.
(2) I henhold til artikel 33 i direktiv 78/660/EØF kan medlemsstaterne tillade eller pålægge selskaber at opskrive visse aktiver, at ansætte visse aktiver til genanskaffelsesværdien eller at anvende andre metoder, der tager højde for virkningerne af inflationen for de poster, der er opført i årsregnskaberne.
(3) Det er i artikel 29 i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 om konsoliderede regnskaber(5), fastlagt, at aktiver og passiver i konsoliderede regnskaber værdiansættes i overensstemmelse med artikel 31-42 og artikel 60 i direktiv 78/660/EØF.
(4) Det er i artikel 1 i Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre finansielle institutioners årsregnskaber og konsoliderede regnskaber(6) fastlagt, at aktiver og passiver værdiansættes i overensstemmelse med artikel 31-42 i direktiv 78/660/EØF, medmindre andet er fastsat i direktiv 86/635/EØF.
(5) Forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber udarbejdes efter Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber(7). Ændringerne i direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF berører ikke bestemmelserne i direktiv 91/674/EØF, men Kommissionen kan forelægge tilsvarende forslag om ændring af dette direktiv efter høring af det relevante rådgivende udvalg.
(6) Dynamikken på de internationale finansmarkeder har imidlertid nu ført til en udbredt anvendelse ikke blot af de traditionelle primære finansielle instrumenter, såsom aktier og obligationer, men også forskellige former for afledte finansielle instrumenter såsom futures, optioner, terminsforretninger og swaps.
(7) De førende regnskabsstandardudstedere bevæger sig bort fra værdiansættelse af disse finansielle instrumenter på grundlag af erhvervelsesomkostningen over mod værdiansættelse på grundlag af dagsværdien.
(8) I sin meddelelse med titlen "Regnskabsharmonisering: en ny strategi vis-a-vis international harmonisering" opfordrede Kommissionen til, at Den Europæiske Union opretholder overensstemmelsen mellem Fællesskabets regnskabsdirektiver og udviklingen inden for udstedelsen af internationale regnskabsstandarder, navnlig i International Accounting Standards Committee's (IASC) regi.
(9) For at opretholde en sådan overensstemmelse mellem internationalt anerkendte regnskabsstandarder og direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF er det nødvendigt at ændre disse direktiver, således at visse finansielle aktiver og passiver kan ansættes til dagsværdi. De europæiske virksomheder vil således blive i stand til at aflægge deres regnskaber i overensstemmelse med den aktuelle internationale udvikling.
(10) Denne ændring af direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF falder i tråd med Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 13. juni 2000 om EU's regnskabsstrategi, hvori det foreslås, at børsnoterede virksomheder i EU anvender anerkendte internationale regnskabsstandarder, når de udarbejder deres konsoliderede regnskaber. Formålet med denne ændring er at tillade anvendelsen af IAS, som vedrører indregning og måling af finansielle instrumenter.
(11) For at sikre sammenligneligheden af regnskabsoplysninger overalt i Fællesskabet er det nødvendigt, at medlemsstaterne forpligtes til at indføre et system for ansættelse til dagsværdi for bestemte finansielle instrumenter. Medlemsstaterne bør tillade, at samtlige virksomheder eller alle kategorier af virksomheder, der er omfattet af direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF, anvender systemet såvel for årsregnskaber som konsoliderede regnskaber eller udelukkende for konsoliderede regnskaber. Endvidere bør det tillades medlemsstaterne at pålægge samtlige eller alle kategorier af virksomheder at anvende systemet såvel for årsregnskaber som konsoliderede regnskaber eller udelukkende for konsoliderede regnskaber.
(12) Ansættelse til dagsværdi bør kun være muligt for poster, hvorom der er almindelig international konsensus om det hensigtsmæssige i denne bogføring. Der hersker i øjeblikket konsensus om, at ansættelse til dagsværdi ikke bør anvendes på samtlige finansielle aktiver og passiver, f.eks. ikke på de fleste af dem, der vedrører bankers udlån og indlån, der ikke handles ("banking book").
(13) Noterne til regnskaberne bør indeholde visse oplysninger om de finansielle instrumenter i balancen, der er målt til dagsværdi. Årsberetningen bør indeholde oplysninger om mål og politikker for selskabets risikostyring for så vidt angår anvendelsen af finansielle instrumenter.
(14) Afledte finansielle instrumenter kan have betydelig indflydelse på virksomhedernes finansielle stilling; angivelse af oplysninger om afledte finansielle instrumenter og deres dagsværdi anses for passende, selv hvis virksomheden ikke bruger ansættelse til dagsværdi. For at begrænse den administrative byrde for små virksomheder bør det tillades medlemsstaterne at undtage små virksomheder fra dette krav vedrørende angivelse af oplysninger.
(15) Bogføring af finansielle instrumenter er et regnskabsteknisk område i hastig udvikling, hvorfor der er behov for, at Kommissionen jævnligt tager systemet op til fornyet vurdering på grundlag af medlemsstaternes praktiske erfaringer med ansættelse til dagsværdi -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 78/660/EØF ændres således:
1) Følgende afdeling indsættes: "AFDELING 7a
Ansættelse til dagsværdi
Artikel 42a
1. Uanset artikel 32 og med forbehold af betingelserne i nærværende artikels stk. 2-4 tillader eller kræver medlemsstaterne, at alle selskaber eller visse kategorier af selskaber ansætter finansielle instrumenter, herunder afledte instrumenter, til dagsværdi.
Tilladelsen eller kravet kan begrænses til konsoliderede regnskaber som defineret i direktiv 83/349/EØF.
2. I dette direktiv skal råvarebaserede kontrakter, som giver parterne ret til at afregne kontant eller i andre finansielle instrumenter, betragtes som afledte finansielle instrumenter; dette gælder dog ikke kontrakter, som:
a) er indgået for at opfylde og fortsat opfylder selskabets forventede behov for køb, salg eller anvendelse
b) fra første færd blev indgået med henblik herpå, og
c) forventes at blive afregnet ved levering af råvaren.
3. Stk. 1 finder kun anvendelse på passiver, der:
a) indgår i en handelsbeholdning, eller
b) er afledte finansielle instrumenter.
4. Ansættelse i henhold til stk. 1 finder ikke anvendelse på:
a) ikke-afledte finansielle instrumenter, der holdes til udløb
b) selskabets udlån og tilgodehavender, som ikke holdes i handelsøjemed, og
c) kapitalandele i dattervirksomheder, associerede virksomheder og fællesledede virksomheder (joint ventures), egenkapitalsinstrumenter udstedt af selskabet, aftaler om eventuel modydelse i forbindelse med virksomhedssammenslutning (business combination) samt alle andre finansielle instrumenter med sådanne særlige egenskaber, at instrumenterne i overensstemmelse med, hvad der er almindeligt accepteret, bør regnskabsføres anderledes end andre finansielle instrumenter.
5. Uanset artikel 32 kan medlemsstaterne tillade eller kræve, at aktiver eller passiver, som opfylder betingelserne for afdækkede poster i henhold til et afdækningssystem baseret på dagsværdi, eller konstaterede bestanddele af disse aktiver og passiver ansættes til det specifikke beløb, som kræves i det pågældende system.
Artikel 42b
1. Den dagsværdi, der er omhandlet i artikel 42a, fastsættes efter en af følgende metoder:
a) markedsværdien for de finansielle instrumenter, for hvilke der umiddelbart kan identificeres et pålideligt marked. Hvis markedsværdien ikke umiddelbart kan fastsættes for et instrument som sådant, men udelukkende for instrumentets bestanddele eller for et lignende instrument, kan instrumentets markedsværdi afledes af bestanddelenes eller det lignende instrument, eller
b) en værdi, der fremkommer ved anvendelse af almindeligt accepterede værdiansættelsesmodeller og -teknikker for instrumenter, for hvilke der ikke umiddelbart kan identificeres et pålideligt marked. Sådanne værdiansættelsesmodeller og -teknikker skal sikre en rimelig tilnærmelse til markedsværdien.
2. Finansielle instrumenter, der ikke kan måles pålideligt efter nogen af de i stk. 1 beskrevne metoder, ansættes i overensstemmelse med artikel 34-42.
Artikel 42c
1. Hvis et finansielt instrument er ansat i overensstemmelse med artikel 42b, skal en ændring af værdien uanset artikel 31, stk. 1, litra c), opføres i resultatopgørelsen. En sådan ændring skal dog indregnes direkte i egenkapitalen i en dagsværdireserve, hvis:
a) instrumentet regnskabsføres som et afdækningsinstrument i et afdækningssystem, der tillader, at hele eller en del af værdiændringen ikke vises i resultatopgørelsen, eller
b) værdiændringen skyldes en omregningsforskel i forbindelse med en monetær post, der udgør en del af et selskabs nettoinvesteringer i en udenlandsk enhed.
2. Medlemsstaterne kan tillade eller kræve, at en ændring af værdien af et salgbart finansielt aktiv, som ikke er et afledt finansielt instrument, indregnes direkte i egenkapitalen i en særskilt dagsværdireserve.
3. Dagsværdireserven reguleres, når de derunder opførte beløb ikke længere er nødvendige for anvendelsen af stk. 1 og 2.
Artikel 42d
Hvis der foretages ansættelse til dagsværdi af finansielle instrumenter, skal noterne indeholde følgende oplysninger:
a) de centrale antagelser, der ligger til grund for værdiansættelsesmodellerne og -teknikkerne, når dagsværdien er ansat i overensstemmelse med artikel 42b, stk. 1, litra b)
b) for hver kategori af finansielle instrumenter, dagsværdien, de ændringer af værdien, der er opført direkte i resultatopgørelsen, samt ændringer, der indregnes i dagsværdihenlæggelsen
c) for hver kategori af afledte finansielle instrumenter, oplysning om omfanget og karakteren af instrumenterne, herunder væsentlige betingelser, som kan få betydning for beløbet, tidspunktet og sikkerheden for fremtidige pengestrømme, samt
d) en tabel med angivelse af bevægelser i dagsværdireserven i løbet af regnskabsåret."
2) I artikel 43, stk. 1,
a) ændres i nr. 10 henvisningen til "artikel 31 og artikel 34-42" til en henvisning til "artikel 31 og artikel 34-42c", og
b) indsættes følgende nummer: "14) hvis der ikke foretages ansættelse af finansielle instrumenter til dagsværdi efter afdeling 7a:
a) for hver kategori af afledte finansielle instrumenter
i) instrumenternes dagsværdi, hvis denne kan fastsættes ved hjælp af en af metoderne i artikel 42b, stk. 1
ii) oplysninger om instrumenternes omfang og karakter, og
b) for de i artikel 42a omhandlede finansielle anlægsaktiver, der opføres til en værdi, der overstiger dagsværdien, og hvor muligheden for at foretage værdiregulering i overensstemmelse med artikel 35, stk. 1, litra c), under litra aa), ikke anvendes:
i) den bogførte værdi og dagsværdien for enten de enkelte aktiver eller en hensigtsmæssig gruppering af de enkelte aktiver
ii) årsagerne til, at den bogførte værdi ikke nedreguleres, herunder karakteren af dokumentationen for, at det antages, at den bogførte værdi vil blive genvundet."
3) Artikel 44, stk. 1, affattes således: "1. Medlemsstaterne kan tillade, at de i artikel 11 omhandlede selskaber udarbejder forkortede noter til deres regnskaber uden oplysningerne i artikel 43, stk. 1, nr. 5-12, og artikel 43, stk. 1, nr. 14, litra a). Noterne skal dog indeholde alle oplysningerne i artikel 43, stk. 1, nr. 6, for samtlige berørte poster."
4) Følgende litra indsættes i artikel 46, stk. 2: "f) i forbindelse med selskabets anvendelse af finansielle instrumenter og, hvis det er væsentligt for at vurdere dets aktiver, passiver, finansielle stilling, fortjeneste eller tab
- selskabets mål og principper for styring af finansielle risici, herunder dets afdækningspolitik for alle større typer planlagte transaktioner, for hvilke der anvendes afdækning, og
- selskabets risikoeksponering i forbindelse med priser, kredit, likviditet og pengestrømme."
5) I artikel 59, stk. 2, litra a) og b), ændres henvisningen til "artikel 31-42" til en henvisning til "afdeling 7 eller 7a".
6) Følgende artikel indsættes: "Artikel 61a
Senest 1. januar 2007 tager Kommissionen artikel 42a-42d, artikel 43, stk. 1, nr. 10 og 14, artikel 44, stk. 1, artikel 46, stk. 2, litra f), og artikel 59, stk. 2, litra a) og b), op til fornyet overvejelse på baggrund af erfaringerne med anvendelsen af bestemmelserne om dagsværdiansættelse og under hensyntagen til international udvikling på regnskabsområdet og forelægger i givet fald Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om ændring af disse artikler."
Artikel 2
Direktiv 83/349/EØF ændres således:
1) Artikel 29, stk. 1, affattes således: "1. De af konsolideringen omfattede aktiver og passiver værdiansættes efter ensartede metoder og i overensstemmelse med afdeling 7, afdeling 7a og artikel 60 i direktiv 78/660/EØF."
2) I artikel 34
a) ændres henvisningen i nr. 10 til "artikel 31 og artikel 34-42" til en henvisning til "artikel 31 og artikel 34-42c", og
b) følgende numre indsættes: "14) Hvis der foretages ansættelse af finansielle instrumenter til dagsværdi efter afdeling 7a i direktiv 78/660/EØF:
a) de centrale antagelser, der ligger til grund for værdiansættelsesmodellerne og -teknikkerne, når dagsværdien er ansat i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 42b, stk. 1, litra b)
b) for hver kategori af finansielle instrumenter, dagsværdien, de ændringer af værdien, der er opført direkte i resultatopgørelsen, samt ændringer, der indregnes i dagsværdihenlæggelsen, jf. nævnte direktivs artikel 42c
c) for hver kategori af afledte finansielle instrumenter, oplysning om omfanget og karakteren af instrumenterne, herunder væsentlige betingelser, som kan få betydning for beløbet, tidspunktet og sikkerheden for fremtidige pengestrømme, samt
d) en tabel med angivelse af bevægelser i dagsværdireserven i løbet af regnskabsåret.
15. Hvis der ikke foretages ansættelse af finansielle instrumenter til dagsværdi efter afdeling 7a i direktiv 78/660/EØF:
a) for hver kategori af afledte instrumenter
i) instrumenternes dagsværdi, hvis denne kan fastsættes ved hjælp af en af metoderne i artikel 42b, stk. 1, i nævnte direktiv
ii) oplysninger om instrumenternes omfang og karakter, og
b) for de i nævnte direktivs artikel 42a omhandlede finansielle anlægsaktiver, der opføres til en værdi, der overstiger dagsværdien, og hvor muligheden for at foretage værdiregulering i overensstemmelse med artikel 35, stk. 1, litra c), under litra aa), i nævnte direktiv ikke anvendes:
i) den bogførte værdi og dagsværdien for enten de enkelte aktiver eller en hensigtsmæssig gruppering af de enkelte aktiver
ii) årsagerne til, at den bogførte værdi ikke nedreguleres, herunder karakteren af dokumentationen for, at det antages, at den bogførte værdi vil blive genvundet."
3) Følgende litra indsættes i artikel 36, stk. 2: "e) i forbindelse med virksomhedens anvendelse af finansielle instrumenter og, hvis det er væsentligt for at vurdere dens aktiver, passiver, finansielle stilling, fortjeneste eller tab
- virksomhedernes mål og principper for styring af finansielle risici, herunder deres afdækningspolitik for alle store typer planlagte transaktioner, for hvilke der anvendes afdækning, og
- virksomhedens risikoeksponering i forbindelse med priser, kredit, likviditet og pengestrømme."
4) Følgende artikel indsættes: "Artikel 50a
Senest 1. januar 2007 tager Kommissionen artikel 29, stk. 1, artikel 34, stk. 10, 14 og 15, og artikel 36, stk. 2, litra e), op til fornyet overvejelse på baggrund af erfaringerne med anvendelsen af bestemmelserne om dagsværdiansættelse og under hensyntagen til international udvikling på regnskabsområdet og forelægger i givet fald Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om ændring af disse artikler."
Artikel 3
Artikel 1, stk. 1, i direktiv 86/635/EØF affattes således: "1. Artikel 2 og 3, artikel 4, stk. 1, 3, 4 og 5, og artikel 6, 7, 13 og 14, artikel 15, stk. 3 og 4, artikel 16-21, 29-35 og 37-41, artikel 42, første punktum, artikel 42a-42d, artikel 45, stk. 1, artikel 46, stk. 1 og 2, artikel 48, 49, 50 og 50a, artikel 51, stk. 1, artikel 56-59, 61 og 61a i direktiv 78/660/EØF gælder for de i nærværende direktivs artikel 2 omhandlede institutter, medmindre andet er fastsat i nærværende direktiv. Artikel 35, stk. 3, artikel 36 og 37 og artikel 39, stk. 1-4, i nærværende direktiv finder dog ikke anvendelse på aktiver og passiver, der er værdiansat i overensstemmelse med afdeling 7a i direktiv 78/660/EØF."
Artikel 4
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 1. januar 2004. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 5
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2001.
32001L0065
L 283/28
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/65/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 септември 2001 година
за изменение на Директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 86/635/ЕИО относно правилата за оценка на годишните счетоводни и консолидираните отчети на някои видове дружества, както и на банките и на някои други финансови институции
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 44, параграф 2, буква ж) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Член 32 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (4) предвижда позициите в годишните счетоводни отчети да се оценяват съгласно принципа за цена на придобиване или себестойност.
(2)
Член 33 от Директива 78/660/ЕИО дава право на държавите-членки да разрешават или да изискват от дружествата да ревалоризират стойността на някои активи, да оценяват определени активи по новата цена на възстановителна стойност или да прилагат към позициите в годишните счетоводни отчети други методи на оценка, които да отчитат влиянието на инфлацията.
(3)
Член 29 от Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните отчети (5) предвижда активите и пасивите, които ще се включват в консолидираните отчети, да се оценяват съгласно членове от 31 до 42 и съгласно член 60 от Директива 78/660/ЕИО.
(4)
Член 1 от Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни и консолидираните отчети на банките и на другите финансови институции (6) предвижда активите и пасивите да се оценяват съгласно членове от 31 до 42 от Директива 78/660/ЕИО, освен в случаите, когато Директива 86/635/ЕИО постановява друго.
(5)
Годишните счетоводни и консолидираните отчети на застрахователните дружества се изготвят съгласно Директива 91/674/ЕИО на Съвета от 19 декември 1991 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните отчети на застрахователните дружества (7). Измененията на Директива 78/660/ЕИО и Директива 83/349/ЕИО не се отнасят до разпоредбите на Директива 91/674/ЕИО, но Комисията може да внесе предложения за попълнение и изменение на тази директива, след като посочената консултации с компетентната експертно-консултативна комисия.
(6)
Динамичният характер на международните финансови пазари има за резултат широко разпространената съвременна употреба не само на традиционните и обичайни финансови инструменти, като акции и облигации, но и на различни форми деривативни финансови инструменти като фючърси, форуърдни договори, опции и суопи.
(7)
Основните световни организации по стандартизация на счетоводството се отдалечават все повече и повече от модела на историческата себестойност, на базата на който се оценяват понастоящем тези финансови инструменти, и се стремят все повече към модела на осчетоводяване по реалната стойност.
(8)
Съобщение на Комисията със заглавие: „Хармонизиране на счетоводството: нова стратегия по отношение на международната хармонизация“ призовава Европейския съюз да работи за поддържане на съответствие между директивите на Общността в сферата на счетоводството и развитието в областта на международните счетоводни стандарти, и по-специално в Комисията по международни счетоводни стандарти (IASC).
(9)
За да се поддържа такова съответствие между международно признатите счетоводни стандарти и Директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 86/635/ЕИО, е необходимо тези директиви да се изменят, така че да се разреши оценяването на определени финансови активи и пасиви по реалната им стойност. Това ще позволи на европейските дружества да водят счетоводната си отчетност в съответствие с актуалните промени в тази област в международен план.
(10)
Такова изменение на Директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 86/635/ЕИО е в съответствие със съобщението на Комисията до Европейския парламент и до Съвета от 13 юни 2000 г. относно стратегията за финансова информация на ЕС, което разпорежда да се използват признатите международни счетоводни стандарти при изготвянето на консолидираните финансови отчети от котираните на борсата дружества. Целта на настоящото и изменение е да се разреши приложението на международния счетоводен стандарт, третиращ отразяването и оценяването на финансовите инструменти.
(11)
Нуждата от съпоставимост на финансовата информация в Общността поражда необходимостта да се разреши на държавите-членки да въведат система на осчетоводяване по реална стойност за определени финансови инструменти. Държавите-членки трябва да разрешат възприемането на тази система от всички дружества или от всички категории дружества, които са обект на Директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 86/635/ЕИО, по отношение както на годишните счетоводни, така и на консолидираните отчети или само по отношение на консолидираните отчети. Освен това, на държавите-членки трябва да се разреши да изискват възприемането на тази система по отношение на всички дружества или на всички категории дружества както за годишните счетоводни, така и за консолидираните отчети или само за консолидираните отчети.
(12)
Осчетоводяването по реална стойност трябва да е разрешено само за онези счетоводни позиции, за които има добре изразен международен консенсус, че осчетоводяването по реална стойност е подходящо. В момента има консенсус, че осчетоводяването по реална стойност не трябва да се прилага към всички финансови активи и пасиви: например то не трябва да се прилага към повечето активи и пасиви, свързани с банковата книга.
(13)
Приложенията към отчета трябва да включват определена информация относно онези финансови инструменти в баланса, които са оценени по реална стойност. В годишния счетоводен отчет трябва да са посочени задачите и стратегиите на управлението на риска на дружеството във връзка с използването от него на финансови инструменти.
(14)
Деривативните финансови инструменти могат да имат съществено влияние върху финансовото състояние на компаниите. Разкриването на информация за деривативните финансови инструменти и тяхната реална стойност се счита за уместно, дори ако дружеството не използва осчетоводяване по реална стойност. За да се ограничи административната тежест за малките дружества, на държавите-членки трябва да се разреши да освобождават малките дружества от това задължение за публичност.
(15)
Осчетоводяването на финансовите инструменти е една бързо развиваща се и променяща се област на финансовата информация, която изисква периодично преразглеждане от страна на Комисията на базата на практическия опит на държавите-членки в осчетоводяването по реална стойност,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 78/660/ЕИО се променя, както следва:
1.
Включва се следният раздел:
„РАЗДЕЛ 7а
Оценяване по реална стойност
Член 42а
1. Чрез дерогация от член 32 и съгласно условията, определени в параграфи 2 - 4 от настоящия член, държавите-членки разрешават или изискват по отношение на всички дружества или на всички категории дружества оценяване по реална стойност на финансовите инструменти, включително и на деривативите.
Горепосоченото разрешение или изискване може да бъде ограничено само до консолидираните отчети, както е дефинирано в Директива 83/349/ЕИО.
2. По смисъла на настоящата директива договорите за основни продукти, които дават право на коя да е от страните по договора да изпълни задълженията си по договора, като плати в брой или чрез друг финансов инструмент, ще се считат за деривативни финансови инструменти освен в случаите, когато:
а)
са били сключени и продължават да отговарят на изискванията на дружеството за очаквана покупка, продажба или употреба като основни;
б)
са били сключени за такава цел от самото начало; и
в)
се очаква позицията по тях да бъде приключена посредством реална доставка на основния продукт.
3. Параграф 1 важи само за пасиви, които:
а)
се държат като част от търговско портфолио; или
б)
са деривативни финансови инструменти.
4. Оценяването съгласно параграф 1 не е приложимо за:
а)
недеривативни финансови инструменти, държани до техния падеж;
б)
инициирани от дружествата заеми и вземания, които не се държат с цел търговия; и
в)
дялове на собственост в дъщерни компании, свързани предприятия и съвместни предприятия, инструменти на дялово участие в капитала, издадени от дружеството, договори, при които заплащането зависи от евентуалното настъпване на дадено събитие в бизнес комбинация, както и други финансови инструменти с такива особени характеристики, че съгласно общоприетото трябва да се отчитат различно от другите финансови инструменти.
5. Чрез дерогация от член 32 по отношение на активи или пасиви, които отговарят на изискванията за хеджирани количества, съгласно счетоводна система за отчитане на хеджирането по реални стойности или установени части от такива активи или пасиви, държавите-членки могат да разрешат оценяване на конкретното ниво, изискващо се съгласно системата на хеджиране.
Член 42б
1. Посочената в член 42а реална стойност ще се определя чрез позоваване на:
а)
пазарната стойност за онези финансови инструменти, за които лесно може да се идентифицира надежден пазар. Когато за даден инструмент не може да се идентифицира пазарна стойност, но за компонентите му или за подобен може да се идентифицира такава, пазарната стойност може да се изведе от пазарната стойност на компонентите или от тази на подобния инструмент;
б)
стойност, получена посредством общоприетите модели и техники на оценяване за онези инструменти, за които не може лесно да се идентифицира надежден пазар. В такъв случай моделите и техниките на оценка осигуряват достатъчно точно приближение на пазарната стойност.
2. Онези финансови инструменти, които не могат да се оценят надеждно по никой от методите, описани в параграф 1, ще се оценяват в съответствие с членове 34 - 42.
Член 42в
1. Независимо от член 31, параграф 1, буква в), когато даден финансов инструмент се оценява в съответствие с член 42б, всяка евентуална промяна в стойността се включва в отчета за приходите и разходите. Такава промяна, обаче, се включва пряко в акционерния капитал на дружеството, в резерва по реална стойност, когато:
а)
оценяваният инструмент е хеджиращ инструмент при система на хеджиращо счетоводство, което позволява част от промяната или цялата промяна в стойността да не се показва в отчета за приходите и разходите; или
б)
промяната в стойността е свързана с курсова разлика, възникваща по повод на паричен актив, който формира част от нетната инвестиция на дружеството в друго дружество.
2. Държавите-членки могат да разрешат или да изискват промените в стойността на финансов актив, който е на разположение за продажба и който не е деривативен финансов инструмент, да се включват директно в акционерния капитал, в резерва по реална стойност.
3. Резервът по реална стойност се коригира, когато величините, регистрирани там, вече не са необходими за изпълнение на параграфи 1 и 2.
Член 42г
Тогава, когато е приложено оценяване на финансови инструменти по реална стойност, в сметките трябва да се включат:
a)
основните допускания, които са в основата на моделите и техниките на оценяване, в случаите, когато реалната стойност е определена съгласно член 42б, параграф 1, буква б);
б)
за всяка една категория финансови инструменти - реалната стойност, промените в стойността, включени директно в отчета за приходи и разходи, както и промените, включени в резерва по реалната стойност;
в)
за всеки един клас деривативни финансови инструменти - информация относно обхвата и естеството на инструментите, включително важните условия и положения, които могат да повлияят на количеството, времето и сигурността на бъдещите парични потоци; и
г)
таблица, показваща движението на резерва по реалната стойност в рамките на финансовата година.“
2.
В член 43, параграф 1:
а)
позоваването в точка 10 на „членове 31 и 34 - 42“ се заменя с позоваване на „членове 31 и 34 - 42в“; и
б)
се прибавя следната 14 точка:
„14.
Там където не е приложено оценяване на финансовите инструменти по реална стойност съгласно раздел 7а:
а)
за всяка група деривативни финансови инструменти:
i)
реалната стойност на инструментите, ако такава стойност може да се определи чрез някой от методите, описани в член 42б, параграф 1;
ii)
информация относно обхвата и естеството на инструментите; и
б)
за финансови активи с фиксиран доход, попадащи в обхвата на член 42а, които се водят на стойност, надхвърляща реалната им стойност, и при които не е използвана опцията да се направи корекция на стойността съгласно член 35, параграф 1, буква в), аа):
i)
счетоводната стойност и реалната стойност или стойността на въпросните активи поотделно или подходящо групирани;
ii)
причините, поради които не е намалена номиналната стойност, в частност естеството на съображенията, на базата на които се смята, че счетоводната стойност ще бъде възвърната.“
3.
Текстът на член 44, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Държавите-членки могат да разрешат на дружествата, визирани в член 11, да оформят кратко приложение, без информацията, изискваща се от член 43, параграфи 1, 5 - 12 и параграф 14, буква а). Приложението обаче трябва да дава информацията, посочена в член 43, параграфи 1 и 6, общо за всички съответни точки.“
4.
В член 46, параграф 2 се прибавя следната буква:
„е)
по отношение на използването от дружеството на финансови инструменти и там, където това е от значение за оценяване на активите и пасивите му, на финансовото му състояние и на баланса му:
-
целите и политика на дружеството за управление на финансовия риск, включително политиката му на хеджиране на всеки един основен тип прогнозирана сделка, за която се използва отчитане на хеджирането, и
-
експозицията на компанията по отношение на ценови риск, кредитен риск, риск на ликвидността и риск на паричния поток.“
5.
В член 59, параграф 2, букви а) и б) позоваването на „членове 31 - 42“ се заменя с позоваване на „раздел 7 или 7а“;
6.
Добавя се член 61а:
„Член 61а
Не по-късно от 1 януари 2007 г. Комисията преразглежда разпоредбите, залегнали в членове от 42а до 42 г, член 43, параграф 1, точки 10 и 14, член 44, параграф 1, член 46, параграф 2, буква е) и член 59, параграф 2, букви а) и б), в светлината на опита, натрупан при прилагането на разпоредбите по осчетоводяване по реална стойност и вземайки предвид развитието и промените в международен план в областта на счетоводството и, ако това е необходимо, ще представи предложение пред Европейския парламент и пред Съвета със становище за допълнение и изменение на горепосочените членове.“
Член 2
Директива 83/349/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Текстът в член 29, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Активите и пасивите, които ще се включат в консолидираните отчети, се оценяват съгласно унифицирани методи и в съответствие с раздели 7 и 7а и член 60 от Директива 78/660/ЕИО.“
2.
В член 34:
а)
позоваването в точка 10 на „членове 31 и 34 - 42“ се заменя с позоваване на „членове 31 и 34 - 42в“; и
б)
се прибавят следните точки 14 и 15:
„14.
Когато е приложено оценяване на финансовите инструменти по реална стойност съгласно раздел 7а от Директива 78/660/ЕИО:
а)
основните допускания, които са в основата на моделите и техниките за оценяване, в случаите, когато реалната стойност се определя съгласно член 42б, параграф 1, буква б) от споменатата директива;
б)
по категории финансови инструменти - реалната стойност, промените в стойността, включени директно в отчета за приходите и разходите, както и промените, включени в резерва по реална стойност, съгласно член 42в от посочената директива;
в)
по класове деривативни финансови инструменти - информация относно обхвата и естеството на инструментите, в частност - и важни условия и положения, които могат да повлияят на размера, графика и степента на сигурност на бъдещите парични потоци; и
г)
таблица, показваща движението в резерва по реална стойност през финансовата година.
15.
Когато не е било приложено оценяване на финансовите инструменти по реална стойност съгласно раздел 7а от Директива 78/660/EИО:
а)
за всяка група деривативни инструменти:
i)
реалната стойност на инструментите, ако такава стойност може да бъде определена по някой от методите, описани в член 42б, параграф 1 от посочената директива;
ii)
информация относно обхвата и естеството на инструментите; и
б)
за финансови активи с фиксиран доход, визирани в член 42а от споменатата директива, които се водят на стойност, надхвърляща реалната им стойност, и при които не е използвана опцията да се направи корекция на стойността съгласно член 35, параграф 1, буква в, аа) от упоменатата директива:
i)
счетоводната стойност и реалната стойност на активите поотделно или подходящо групирани;
ii)
причините, поради които не е намалена счетоводната стойност, включително естеството на съображенията, на базата на които се смята, че счетоводната стойност ще бъде възвърната.“
3.
В член 36, параграф 2 се добавя следната буква д):
„д)
по отношение на използването от дружеството на финансови инструменти и когато това е от значение за оценяване на активите, пасивите, финансовото състояние и баланса му:
-
целите и политиката на дружеството за управление на финансовия риск, включително и процедурите му за хеджиране на всеки един основен тип прогнозирана сделка, за която се използва отчитане тип „хедж“, и
-
експозицията на ценови риск, кредитен риск, риск на ликвидността и риск на паричния поток;“.
4.
Добавя се член 50а:
„Член 50а
Не по-късно от 1 януари 2007 г. Комисията преразглежда разпоредбите, залегнали в член 29, параграф 1, член 34, параграфи 10, 14 и 15 и член 36, параграф 2, буква д), в светлината на опита, натрупан при прилагането на разпоредбите по осчетоводяване по реална стойност и вземайки предвид развитието и промените в международен план в областта на счетоводството и, ако е необходимо, представя предложение пред Европейския парламент и пред Съвета със становище за допълнение и изменение на горепосочените членове.“
Член 3
Текстът на член 1, параграф 1 от Директива 86/635/ЕИО се заменя със следния текст:
„1. Членове 2, 3, член 4, параграфи 1 и 3 - 5, членове 6, 7, 13, 14, член 15, параграфи 3 и 4, членове 16 - 21, 29-35, 37 - 41, член 42, първо изречение, членове 42а - 42 г, член 45, параграф 1, член 46, параграфи 1 и 2, членове 48 - 50, 50а, член 51, параграф 1, членове 56 - 59, 61 и 61а от Директива 78/660/ЕИО важат за учрежденията, визирани в член 2 от настоящата директива, освен в случаите, където настоящата директива постановява друго. Член 35, параграф 3, членове 36 и 37 и член 39, параграфи 1 - 4 от настоящата директива не са в сила по отношение на активи и пасиви, които са оценени в съответствие с раздел 7а от Директива 78/660/ЕИО.“
Член 4
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 1 януари 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисиятатекста основните разпоредби на националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2001 година.