RÅDETS AFGØRELSE
af 22. december 2009
om ændring af bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser om statsborgere fra tredjelande, som er underlagt kravet om lufthavnstransitvisum
(2009/1015/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 789/2001 af 24. april 2001 om at forbeholde Rådet gennemførelsesbeføjelserne vedrørende visse detailbestemmelser og konkrete procedurer i forbindelse med behandling af visumansøgninger (1),
under henvisning til initiativ fra Forbundsrepublikken Tyskland, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser indeholder en fælles liste over tredjelande, hvis statsborgere er underlagt kravet om lufthavnstransitvisum (ATV) i alle medlemsstater.
(2)
Tyskland og Nederlandene ønsker at begrænse kravet om ATV til kun at gælde for etiopiske statsborgere, som ikke er i besiddelse af et gyldigt visum til en medlemsstat eller en stat, der er part i EØS-aftalen af 2. maj 1992, Canada, Japan eller USA. Bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(3)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter at der er truffet afgørelse om denne afgørelse til udbygning af Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne afgørelse i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen om Danmarks stilling.
(4)
For så vidt angår Island og Norge er denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (2), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (3).
(5)
For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (4), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3, i Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse af nævnte aftale på Det Europæiske Fællesskabs vegne (5).
(6)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2008/261/EF af 28. februar 2008 om undertegnelse af nævnte protokol på Det Europæiske Fællesskabs vegne (6).
(7)
Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (7). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(8)
Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (8). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(9)
For så vidt angår Cypern er denne afgørelse en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.
(10)
Denne afgørelse er en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser foretages følgende ændringer:
1)
I angivelsen vedrørende Etiopien indsættes følgende fodnote:
»For Tyskland og Nederlandene:
gælder, at følgende personer er fritaget for kravet om lufthavnstransitvisum:
-
Statsborgere i besiddelse af et visum, som er gyldigt i en medlemsstat eller en stat, der er part i EØS-aftalen af 2. maj 1992, Canada, Japan eller USA, eller når de vender tilbage fra disse lande efter anvendelse af visummet.«
2)
Efter listen over tredjelande i den forklarende del i tredje afsnit tilføjes følgende nye afsnit:
»Undtagelserne fra kravet om lufthavnstransitvisum gælder også for lufthavnstransit for en tredjelandsstatsborger, som er i besiddelse af et gyldigt visum til en medlemsstat eller en stat, der er part i EØS-aftalen af 2. maj 1992, Canada, Japan eller USA, og som rejser til ethvert andet tredjeland. De gælder ikke for lufthavnstransit for en tredjelandsstatsborger, som vender tilbage fra ethvert andet tredjeland efter at visummet er udløbet.«
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2009
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 декември 2009 година
за изменение на приложение 3, част I към Общите консулски инструкции относно гражданите на трети държави, за които се изисква виза за летищен транзит
(2009/1015/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 789/2001 на Съвета от 24 април 2001 г. за запазване на изпълнителни правомощия на Съвета във връзка с някои подробни разпоредби и практически процедури за разглеждане на молби за визи (1),
като взе предвид инициативата на Германия,
като има предвид, че:
(1)
Приложение 3, част I към Общите консулски инструкции съдържа общия списък на трети държави, за чиито граждани всички държави-членки изискват виза за летищен транзит (ВЛТ).
(2)
По отношение на гражданите на Етиопия, Германия и Нидерландия желаят да ограничат изискването за виза за летищен транзит до лицата, които не притежават валидна виза за държава-членка или за държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., за Канада, Япония, или Съединените американски щати. Ето защо приложение 3, част I към Общите консулски инструкции следва съответно да бъдат изменено.
(3)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение, не е обвързана с него, нито с неговото прилагане. Доколкото настоящото решение развива достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на част 3, дял IV от Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания, в съответствие с член 4 от посочения протокол, решава в рамките на шест месеца след датата на приемането на настоящото решение дали ще го въведе в своето национално право.
(4)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (2), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия за прилагането на това споразумение (3).
(5)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (4), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, четен във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (5) от 28 януари 2008 г. за сключване на посоченото споразумение от името на Европейската общност (6).
(6)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола, подписан между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, четен във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО от 28 февруари 2008 г. за подписване на посочения протокол от името на Европейската общност (7).
(7)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в което Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (8). Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане, не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(8)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (9). Следователно Ирландия не участва в неговото приемане, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(9)
По отношение на Кипър, настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или е свързан с тях по друг начин по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(10)
Настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или е свързан с тях по друг начин по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приложение 3, част I към Общите консулски инструкции се изменя, както следва:
1.
Във вписването по отношение на Етиопия се вмъква следната бележка под линия:
„За Германия и Нидерландия
Следните лица се освобождават от изискването за виза за летищен транзит:
-
Граждани, притежаващи валидна виза за държава-членка или за държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., за Канада,, Япония или Съединените американски щати, или когато се връщат от тези държави, след като са използвали визата.“
2.
Под списъка на трети държави, в обяснителната част след трета алинея се добавя следната алинея:
„Освобождаванията от изискването за виза за летищен транзит се прилагат също за летищните транзити на граждани на трета държава, притежаващи валидна виза за държава-членка или за държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., за Канада, Япония или Съединените американски щати, които пътуват за която и да е друга трета държава. Те не се прилагат за летищните транзити на граждани на трета държава при завръщането им от която и да е друга трета държава, след изтичане на срока на споменатата по-горе виза.“
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2009 година.