RAADETS DIREKTIV af 11 . december 1989 om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked ( 89/662/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og
ud fra foelgende betragtninger :
Faellesskabet skal fastsaette foranstaltninger for gradvis at virkeliggoere det indre marked i loebet af en periode, der udloeber den 31 . december 1992;
hvis de faelles markedsordninger for animalske produkter og produkter af animalsk oprindelse skal fungere harmonisk, forudsaetter det, at de veterinaere hindringer for udviklingen af samhandelen i Faellesskabet med de paagaeldende produkter forsvinder; i dette oejemed udgoer de frie varebevaegelser for landbrugsprodukter et grundlaeggende element i de faelles markedsordninger og boer muliggoere en rationel udvikling af landbrugsproduktionen samt en optimal anvendelse af produktionsfaktorerne;
paa veterinaeromraadet benyttes graenserne for oejeblikket til at foretage kontrol, der gaar ud paa at sikre beskyttelse af folkesundheden og dyresundheden;
det endelige maal gaar ud paa et begraense veterinaerkontrollen til afsendelsesstedet; gennemfoerelsen af dette maal indebaerer en harmonisering af vaesentlige krav med hensyn til beskyttelse af folkesundheden og dyresundheden;
med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked boer der indtil dette maal faktisk er gennemfoert laegges vaegt paa den kontrol, der skal foretages ved afsendelsen og organisere kontrol, der kan finde sted paa bestemmelsesstedet; med loesning afskaffes muligheden for at foretage veterinaerkontrol ved Faellesskabets indre graenser;
denne loesning indebaerer en staerkere tillid til den veterinaerkontrol, der foretages af afsendelsesmedlemsstaten; det er vigtigt, at denne drager omsorg for, at veterinaerkontrollen foretages paa passende maade;
i bestemmelsesmedlemsstaten kan veterinaerkontrollen foretages ved stikproever paa bestemmelsesstedet; i tilfaelde af grov mistanke om uregelmaessigheder kan veterinaerkontrollen dog foretages, medens varen er undervejs;
medlemsstaterne skal forelaegge en plan, hvori de goer rede for, hvorledes de agter at gennemfoere kontrollen; denne plan skal godkendes af Faellesskabet;
det er vigtigt at fastsaette, hvad der skal goeres i tilfaelde af en veterinaerkontrol, der viser, at forsendelsen er uregelmaessig; i den forbindelse findes der tre muligheder : den foerste gaar ud paa at fastsaette, at de urigtige dokumenter bringes i orden, den anden har til formaal at forhindre enhver fare ved konstateringen af en epizootisk sygdom, en ny, alvorlig og smitsom sygdom, eller ethvert andet forhold, der kan
medfoere fare for dyrs eller menneskers sundhed, medens den
tredje drejer sig om det tilfaelde, hvor varerne ikke svarer til de stillede betingelser af andre grunde end de ovenfor omhandlede;
der boer fastsaettes en procedure for afgoerelse af tvister, der kan opstaa med hensyn til forsendelser fra en virksomhed, et produktionscenter eller et foretagende;
det er vigtigt at fastsaette en beskyttelsesordning; paa dette felt boer ansvaret isaer af effektivitetsaarsager i foerste omgang paahvile afsendelsesmedlemsstaten; Kommissionen boer kunne gribe hurtigt ind, bl.a . ved at begive sig til stedet og ved at traeffe foranstaltninger, der er passende for situationen;
for at have virkning boer bestemmelserne i dette direktiv daekke samtlige varer, der i samhandelen i Faellesskabet er underkastet veterinaermaessige krav;
med hensyn til visse epizootier hersker der endnu forskellige sundhedsmaessige tilstande i medlemsstaterne, og indtil Faellesskabet har taget stilling til midlerne til bekaempelse af disse sygdomme, boer der midlertidigt tages forbehold med hensyn til spoergsmaalet om kontrol af EF-samhandelen med levende dyr og gives tilladelse til at foretage en kontrol af dokumenterne under transporten; paa det nuvaerende harmoniseringstrin, og indtil der foreligger EF-regler, boer varer, som ikke omfattes af harmoniserede regler, stadig opfylde bestemmelseslandets krav, for saa vidt som disse er i overensstemmelse med Traktatens artikel 36;
bestemmelserne i de eksisterende direktiver boer tilpasses de nye regler i naervaerende direktiv;
disse regler boer gennemgaas paany inden 1993;
det boer overlades til Kommissionen at fastsaette gennemfoerelsesbestemmelser til dette direktiv; i dette oejemed boer der fastsaettes procedurer, der indfoerer et snaevert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i Den Staaende Veterinaerkomité -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
Medlemsstaterne soerger for, at veterinaerkontrollen med produkter af animalsk oprindelse, der er omfattet af de i bilag A anfoerte direktiver eller af artikel 14, og som skal indgaa i samhandelen, ikke laengere foretages ved graenserne, men foretages efter bestemmelserne i dette direktiv, jf . dog artikel 6 .
Artikel 2
I dette direktiv forstaas ved
1 ) Veterinaerkontrol : fysisk kontrol af og/eller administrative formaliteter vedroerende de i artikel 1 i naevnte produkter med henblik paa direkte eller indirekte at beskytte dyrs og menneskers sundhed
2 ) Samhandel : handel mellem medlemsstater med varer i henhold til Traktatens artikel 9, stk . 2
3 ) Virksomhed: enhver autoriseret virksomhed, som producerer, oplagrer eller forarbejder de i artikel 1 naevnte produkter
4 ) Kompetente myndigheder : en medlemsstats centrale myndigheder, der er kompetent til at udfoere veterinaerkontrol, eller enhver myndighed, til hvem de har delegeret denne kompetence
5 ) Embedsdyrlaege : dyrlaege udpeget af medlemsstatens kompetente centrale myndigheder .
KAPITEL I
Kontrol paa oprindelsesstedet
Artikel 3
1 . Medlemsstaterne soerger for, at samhandelen kun omfatter de i artikel 1 omhandlede produkter, der er fremstillet, kontrolleret, maerket og etiketteret i henhold til EF-bestemmelserne med henblik paa produkternes bestemmelse, og som under hele transporten frem til modtageren er ledsaget af sundhedscertifikatet eller hygiejnecertifikatet, hvori modtageren er anfoert, eller af et hvilket som helst andet dokument som foreskrevet i EF-veterinaerbestemmelserne .
Oprindelsesvirksomhederne soerger ved loebende selvkontrol for, at deres produkter opfylder de i foerste afsnit omhandlede krav .
Uden at det i oevrigt beroerer de kontrolopgaver, som ifoelge EF-bestemmelserne paahviler embedsdyrlaegerne, foretager de kompetente myndigheder regelmaessigt kontrol af virksomhederne med henblik paa at sikre, at de produkter, der skal indgaa i samhandelen, er i overensstemmelse med EF-kravene eller - i de i denne artikels stk . 3, og i artikel 14 omhandlede tilfaelde - med bestemmelsesmedlemsstatens krav .
Naar der er begrundet mistanke om, at betingelserne ikke overholdes, foretager de kompetente myndigheder de fornoedne undersoegelser, og naar mistanken bekraeftes, traeffer de passende foranstaltninger, som i givet fald kan indebaere tilbagekaldelse af autorisationen .
2 . Naar en transport omfatter produkter til flere forskellige bestemmelsessteder, skal produkterne pakkes i et antal varepartier, der svarer til antallet af bestemmelsessteder . Hvert vareparti skal ledsages af det ovenfor naevnte certifikat eller dokument .
Naar de i artikel 1 omhandlede produkter skal eksporteres til tredjelande, skal transporten vaere under toldkontrol helt frem til det sted, hvor Faellesskabets toldomraade forlades .
3 . Medlemsstater, som fakultativt indfoerer produkter fra visse tredjelande, underretter Kommissionen og de andre medlemsstater om en saadan import .
Naar produkterne indfoeres til Faellesskabets toldomraade af en anden medlemsstat end dem, der er naevnt i foerste afsnit, foretager den paagaeldende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 6, stk . 1 ved hjaelp af dokumenterne en kontrol af de paagaeldende produkters oprindelses - og bestemmelsessted .
Bestemmelsesmedlemsstaterne forbyder videreforsendelse fra deres omraade af saadanne produkter, medmindre bestemmelsesstedet er en anden medlemsstat, der ligeledes foretager fakultativ import fra tredjelande .
Artikel 4
1 . Afsendermedlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at virksomhederne opfylder de veterinaermaessige krav paa alle stadier af produktionen, oplagringen, markedsfoeringen og transporten af de i artikel 1 naevnte produkter .
De soerger isaer for,
- at de produkter, der er fremstillet i overensstemmelse med de i bilag A naevnte direktiver, veterinaermaessigt kontrolleres paa samme maade, hvadenten de skal indgaa i EF-samhandelen eller er bestemt til medlemsstatens eget marked,
- at de i bilag B omhandlede produkter ikke videreforsendes til en anden medlemsstats omraade, hvis de ikke kan afsaettes paa deres eget omraade af de aarsager, som naevnes i Traktatens artikel 36 .
2 . Afsendermedlemsstaterne traeffer passende administrative, lovmaessige og strafferetlige foranstaltninger med henblik paa at sanktionere enhver overtraedelse af veterinaerlovgivningen, der begaas af fysiske eller juridiske personer, naar det konstateres, at EF-bestemmelserne overtraedes, eller isaer naar det fastslaas, at de udstedte certifikater eller dokumenter ikke svarer til produkternes virkelige tilstand, eller at hygiejnemaerket er blevet anbragt paa produkter, som ikke er i overensstemmelse med de naevnte bestemmelser .
KAPITEL II
Kontrol paa bestemmelsesstedet
Artikel 5
1 . Bestemmelsesmedlemsstaten ivaerksaetter foelgende kontrolforanstaltninger :
a ) De kompetente myndigheder kan paa varens bestemmelsessted ved ikke-diskriminerende veterinaer stikproevekontrol undersoege, om kravene i artikel 3 er opfyldt; de kan i den forbindelse udtage proever .
Endvidere kan transit - eller bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder, naar de ligger inde med oplysninger, som tyder paa, at der er sket en overtraedelse, ligeledes foretage kontrol under varernes transport paa den paagaeldende medlemsstat omraade, herunder kontrol af transportmidlernes overensstemmelse med gaeldende regler .
b ) Saafremt de i artikel 1 omhandlede produkter, der har oprindelse i en anden medlemsstat, er bestemt til
- en virksomhed, der kontrolleres af en embedsdyrlaege, skal denne soerge for, at den paagaeldende virksomhed kun modtager de paagaeldende produkter, hvis de med hensyn til maerkning, etikettering og ledsagedokumenter opfylder kravene i artikel 3, stk . 1, eller - for saa vidt angaar de i bilag B omhandlede produkter - hvis de er forsynet med det dokument, som er foreskrevet i bestemmelseslandets lovgivning,
- en autoriseret mellemhandler, som foretager en opdeling af varepartierne, eller en handelsvirksomhed med mange filialer eller enhver anden virksomhed, der ikke til stadighed er underkastet kontrol, har de paagaeldende virksomheder pligt til foer enhver opdeling eller markedsfoering at kontrollere, at de i foerste led naevnte maerker, certifikater eller dokumenter forefindes, samt at indberette enhver forsoemmelse eller afvigelse til de kompetente myndigheder,
- andre modtagere, bl.a . ved aflaesning af en del af varepartiet under transporten, skal varepartiet i overensstemmelse med artikel 3, stk . 1, vaere ledsaget af originalen til det i foerste led naevnte certifikat .
Den garanti, de i andet og tredje led omtalte modtagere skal give, fastlaegges i en aftale, der indgaas med de kompetente myndigheder i forbindelse med den i stk . 3 omhandlede forudgaaende registrering . De kompetente myndigheder kontrollerer ved hjaelp af stikproever, om disse garantier overholdes .
2 . Hvor der ikke, som EF-bestemmelserne foreskriver det, er fastlagt EF-normer samt i det i artikel 14 omhandlede tilfaelde, kan bestemmelsesmedlemsstaten, under overholdelse af Traktatens generelle bestemmelser, kraeve, at oprindelsesvirksomheden overholder de normer, der gaelder i henhold til den paagaeldende medlemsstats nationale lovgivning, jf . dog artikel 4 . Oprindelsesmedlemsstaten sikrer, at de paagaeldende produkter opfylder disse krav .
3 . Virksomheder, som modtager produkter fra en anden medlemsstat, eller som foretager en fuldstaendig opdeling af et vareparti af saadanne produkter .
a ) skal paa de kompetente myndigheders anmodning forinden registreres,
b ) skal foere et register over leverancerne,
c ) skal paa de kompentente myndigheders anmodning underrette disse om ankomsten af varer fra en anden medlemsstat, i det omfang det er noedvendigt for den i stk . 1 naevnte kontrol;
d ) skal i en periode, der fastsaettes af de kompetente myndigheder, dog i mindst seks maaneder, opbevare de i artikel 3 naevnte sundhedscertifikater, hygiejnecertifikater eller dokumenter med henblik paa forevisning for de kompetente myndigheder paa disses anmodning .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
5 . Paa grundlag af en rapport fra Kommissionen ledsaget af eventuelle aendringsforslag behandler Raadet paa ny denne artikel tre aar efter direktivets ivaerksaettelse .
Artikel 6
1 . Medlemsstaterne paaser ved den kontrol, der foretages paa steder, hvor produkter fra tredjelande kan indfoeres til Faellesskabets toldomraade, saasom havne, lufthavne og graenseovergangssteder faelles med tredjelande, at foelgende foranstaltninger traeffes :
a ) Kontrol af produkternes oprindelsesdokumenter .
b ) Hvis der er tale om produkter indfoert fra tredjelande, skal de under toldkontrol sendes til inspektionsstederne for der at underkastes veterinaerkontrol .
De i bilag A naevnte produkter kan ikke toldklareres, medmindre kontrollen viser, at de er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne .
De i bilag B naevnte produkter eller produkter, som er genstand for fakultativ indfoersel i henhold til artikel 3, stk . 3, og som efter indfoersel til Faellesskabet skal videresendes til en anden medlemsstats omraade, skal
- enten underkastes veterinaerkontrol med henblik paa at sikre, at de er i overensstemmelse med bestemmelsesmedlemsstatens lovgivning .
- eller efter almindelig visuel kontrol af, at der er overensstemmelse mellem dokumenter og produkter, under toldkontrol videreforsendes til bestemmelsesstedet, hvor veterinaerkontrollen skal finde sted .
c ) Produkter med oprindelse i Faellesskabet underkastes de kontrolregler, som er fastsat i artikel 5 .
2 . Fra den 1 . januar 1993 og uanset stk . 1 skal alle produkter, som transporteres med transportmidler, som regelmaessigt og direkte forbinder to geografiske punkter i Faellesskabet, underkastes de i artikel 5 omhandlede kontrolbestemmelser .
Artikel 7
1 . Konstaterer bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder ved en kontrol paa forsendelsens bestemmelsessted eller under transporten,
a ) at der forekommer stoffer, som har foraarsaget en af de sygdomme, der er naevnt i direktiv 82/894/EOEF ( 4 ), senest aendret ved Kommissionens afgoerelse 89/162/EOEF ( 5 ), eller en zoonose eller sygdom eller et hvilket som helst andet forhold, der kan udgoere en alvorlig fare for dyr eller mennesker, goer sig gaeldende, eller at produkterne kommer fra et omraade, der er smittet med en epizootisk sygdom, paabyder de, medmindre det drejer sig om veterinaerpolitimaessige forhold eller om produkter, som er blevet underkastet en af de behandlinger, der er naevnt i artikel 4 i direktiv 80/215/EOEF ( 6 ), senest aendret ved direktiv 88/660/EOEF ( 7 ), destruktion af partiet eller enhver anden anvendelse, som er fastsat i EF-bestemmelserne .
Udgifterne til destruktion af partiet paahviler afsenderen eller dennes repraesentant.
De kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten giver oejeblikkelig pr . telex de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de konstaterede forhold samt om de afgoerelser, de har truffet, og begrundelsen herfor .
Der kan ivaerksaettes beskyttelsesforanstaltninger som fastsat i artikel 9 .
Endvidere kan kommissionen, efter anmodning fra en medlemsstat og efter fremgangsmaaden i artikel 17, for at imoedegaa situationer, der ikke er daekket af EF-bestemmelserne, traeffe afgoerelse om enhver noedvendig foranstaltning med henblik paa at sikre en faelles strategi blandt medlemsstaterne;
b ) at varerne ikke opfylder betingelserne i EF-direktiverne eller eventuelt nationale normer, hvor der ikke er truffet afgoerelse om de i direktiverne foreskrevne EF-normer, kan de, medmindre der fra et sundhedsmaessigt eller veterinaerpolitimaessigt synspunkt er noget til hinder herfor, give afsenderen eller dennes repraesentant valget mellem :
- destruktion af varerne eller
- anden anvendelse af varerne, herunder tilbagesendelse med tilladelse fra de kompetente myndigheder i det land, hvor oprindelsesvirksomheden er beliggende .
b ) - Dog kan der, hvis der konstateres forsoemmelser vedroerende certifikatet eller dokumenterne, gives afsenderen en frist til at faa bragt dokumenterne i orden, foer sidstnaevnte mulighed benyttes .
2 . Kommissionen udarbejder efter fremgangsmaaden i artikel 18 en liste over i de stk . 1 omhandlede stoffer eller sygdomme samt gennemfoerelsesbestemmelserne til naervaerende artikel .
Artikel 8
1 . I de i artikel 7 omhandlede tilfaelde saetter de kompetente myndigheder i en bestemmelsesmedlemsstat sig straks i forbindelse med de kompetente myndigheder i afsendermedlemsstaten . Sidstnaevnte myndigheder traeffer de noedvendige foranstaltninger og meddeler de kompetente myndigheder i foerstnaevnte medlemsstat, hvilken kontrol der er udfoert, hvilke afgoerelser der er truffet samt begrundelsen for disse .
Hvis bestemmelsesmedlemsstaten naerer frygt, for, at disse foranstaltninger ikke er tilstraekkelige, soeger den sammen med de kompetente myndigheder i den anden implicerede medlemsstat at rette op paa situationen, idet der eventuelt aflaegges et besoeg paa stedet .
Naar den i artikel 7 omhandlede kontrol foerer til konstatering af gentagne forsoemmelser, underretter de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten Kommissionen og de oevrige medlemsstaters veterinaertjenester herom .
Kommissionen kan efter anmodning fra de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten eller paa eget initiativ under hensyn til arten af de konstaterede overtraedelser
- sende en kontroldelegation til stedet,
- paalaegge en embedsdyrlaege, som er godkendt af de involverede parter, og hvis navn skal staa paa en liste, der udarbejdes af Kommissionen efter indstilling fra medlemsstaterne, at kontrollere forholdene i den paagaeldende virksomhed, eller
- paalaegge de kompetente myndigheder at foroege antallet af proever af den paagaeldende virksomheds produktion .
Den meddeler medlemsstaterne sine konklusioner .
Naar disse foranstaltninger traeffes for at imoedegaa gentagne forsoemmelser fra en given virksomheds side, paalaegger Kommissionen den paagaeldende virksomhed at afholde udgifterne i forbindelse med anvendelsen af de ovenstaaende led .
Indtil Kommissionens konklusioner foreligger, skal afsendermedlemsstaten efter anmodning fra bestemmelsesmedlemsstaten forstaerke kontrollen med produkterne fra den paagaeldende virksomhed, og naar tungtvejende hensyn til dyrs og menneskers sundhed taler herfor, tilbagekalde virksomhedens autorisation .
Bestemmelmsesmedlemsstaten kan for sit vedkommende skaerpe kontrollen med produkterne fra samme virksomhed .
Efter anmodning fra en af de to beroerte medlemsstater skal Kommissionen, hvis den sagkyndiges udtalelse bekraefter forsoemmelserne, efter fremgangsmaaden i artikel 17 traeffe passende foranstaltninger, som kan vaere saa vidtraekkende som at give medlemsstaterne tilladelse til midlertidigt at naegte indfoersel paa deres omraade af produkter fra denne virksomhed . Foranstaltningerne skal hurtigst muligt stadfaestes eller aendres efter fremgangsmaaden i artikel 17 .
De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
2 . De klagemuligheder, der i henhold til gaeldende lovgivning i medlemsstaterne kan anvendes over for de afgoerelser, der traeffes af de kompetente myndigheder, beroeres ikke af dette direktiv .
De afgoerelser, der traeffes af bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder, skal meddeles afsenderen eller dennes repraesentant med angivelse af grundene dertil, samt de kompetente myndigheder i afsendermedlemsstaten .
Efter anmodning fra afsenderen eller dennes repraesentant skal de begrundede afgoerelser meddeles ham skriftligt med angivelse af de klagemuligheder, der efter gaeldende lov staar til hans raadighed, samt af form og frister for indgivelse af klage .
Dog kan de to parter i tilfaelde af tvist - uden at det beroerer ovennaevnte klagemuligheder - hvis de er enige herom, inden for en frist paa hoejst 1 maaned, forelaegge tvisten for en sagkyndig, som skal vaere opfoert paa en liste over Faellesskabets sagkyndige, der skal opstilles af Kommissionen . Udgifterne i forbindelse med denne sagkyndige bistand paahviler Faellesskabet .
Den sagkyndige skal afgive udtalelse inden for hoejst 72 timer . Parterne underkaster sig den sagkyndiges udtalelse under overholdelse af EF-veterinaerbestemmelserne .
3 . Udgifterne til tilbagesendelse af forsendelsen, oplagring af varerne, disses anvendelse til andre formaal eller destruktion paahviler modtageren .
KAPITEL III
Faelles bestemmelser
Artikel 9
1 . En medlemsstat underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen, naar det konstateres, at der paa dens
omraade forekommer en af de i direktiv 82/894/EOEF omhandlede sygdomme, eller naar der konstateres zoonoser, sygdomme eller andre forhold, der kan udgoere en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed .
Oprindelsesmedlemsstaten ivaerksaetter straks de bekaempelsesforanstaltninger eller forebyggende foranstaltninger, der er fastlagt i EF-bestemmelserne, navnlig afgraensning af de heri foreskrevne iagttagelsesdistrikter, eller traeffer enhver anden foranstaltning, som den finder hensigtsmaessig .
Bestemmelses - eller transitmedlemsstaten, som under en kontrol omhandlet i artikel 5 har konstateret en af de sygdomme eller andre forhold, som er omhandlet i foerste afsnit, kan om noedvendigt traeffe forebyggende foranstaltninger, der er fastlagt i EF-bestemmelserne .
Indtil der er truffet foranstaltninger i overensstemmelse med stk . 4, kan bestemmelsesmedlemsstaten, naar tungtvejende hensyn til menneskers og dyrs sundhed taler herfor, traeffe sikkerhedsforanstaltninger over for de beroerte virksomheder eller i tilfaelde af en epizooti oprette det iagttagelsesdistrikt, som er foreskrevet i EF-bestemmelserne .
De trufne foranstaltninger meddeles straks Kommissionen og de oevrige medlemsstater .
2 . En eller flere repraesentanter for Kommissionen kan efter anmodning fra den i stk . 1, foerste afsnit, naevnte medlemsstat eller paa Kommissionens initiativ straks tage til stedet, for i samarbejde med de kompetente myndigheder at undersoege, hvilke foranstaltninger der er truffet, og afgive en udtalelse om foranstaltningerne .
3 . Hvis Kommissionen ikke er blevet informeret om disse foranstaltninger, eller hvis den finder foranstaltningerne utilstraekkelige, kan den i samarbejde med den beroerte medlemsstat traeffe sikkerhedsforanstaltninger med hensyn til produkterne fra det epizooti -ramte omraade eller fra en bestemt virksomhed, indtil Den Staaende Veterinaerkomité traeder sammen . Disse foranstaltninger skal saa hurtigt som muligt forelaegges Den Staaende Veterinaerkomité for at blive stadtfaestet, aendret eller ophaevet efter fremgangsmaaden i artikel 17 .
4 . Under alle omstaendigheder lader Kommissionen snarest muligt Den Staaende Veterinaerkomité undersoege situationen . Den traeffer efter fremgangsmaaden i artikel 17 de noedvendige foranstaltninger for de i artikel 1 omhandlede produkter og, hvis situationen kraever det, for produkter med oprindelsesstatus eller heraf afledte produkter . Den foelger situationens udvikling og aendrer eller ophaever de trufne afgoerelser efter samme procedure paa baggrund af denne udvikling .
5 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel samt listen over zoonoser og andre forhold, der kan udgoere en alvorlig fare for menneskers sundhed, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
Artikel 10
Hver medlemsstat og Kommissionen udpeger den eller de tjenester med kompetence paa veterinaerkontrolomraadet, der skal foretage veterinaerkontrollen og varetage samarbejdet med kontroltjenesterne i de oevrige medlemsstater .
Artikel 11
Medlemsstaterne soerger ligeledes for, at funktionaerer fra deres veterinaerjenester, i givet fald i samarbejde med funktionaerer fra andre tjenester, der har befoejelser hertil, bl.a . kan
- foretage tilsyn med lokaler, kontorer, laboratorier, anlaeg, transportmidler, udstyr og materiel, rengoerings - og vedligeholdelsesmidler, metoder til produktion og behandling af produkter samt maerkning, etikettering og praesentation af disse produkter,
- kontrollere, om personalet overholder kravene i de tekster, der er anfoert i bilag A
- udtage proever af produkter, som er oplagret eller til salg, er markedsfoert eller er under transport
- gennemgaa den dokumentation eller de edb-oplysninger, der anvendes ved den kontrol, som er et resultat af de i henhold til artikel 3, stk . 1, trufne foranstaltninger .
Med henblik herpaa skal de kontrollerede virksomheder samarbejde med de paagaeldende funktionaerer i det omfang, det er noedvendigt for udfoerelsen af disses opgave .
Artikel 12
1 . Artikel 8, stk . 3, samt artikel 10 og 11 i direktiv 64/433/EOEF ( 8 ), senest aendret ved direktiv 88/657/EOEF ( 9 ), udgaar .
2 . Artikel 5, stk . 3 og 4, samt artikel 9, 10 og 11 i direktiv 71/118/EOEF ( 10 ), senest aendret ved direktiv 88/657/EOEF, udgaar .
3 . I direktiv 72/461/EOEF ( 11 ), senest aendret ved direktiv 87/489/EOEF ( 12 ),
ii ) udgaar artikel 5, stk . 2 til 5, samt artikel 6 og 8;
ii ) erstattes i artikel 8a henvisningen til artikel 8 med en henvisning til artikel 9 i direktiv 89/662/EOEF .
4 . Artikel 7, stk . 3, samt artikel 12 og 16 i direktiv 77/99/EOEF ( 13 ), senest aendret ved direktiv 89/227/EOEF ( 14 ), udgaar .
5 . I direktiv 80/215/EOEF
ii ) udgaar artikel 5, stk . 2 til 5, samt artikel 6 og 7;
ii ) erstattes i artikel 7a henvisningen til artikel 7 med en henvisning til artikel 9 i direktiv 89/662/EOEF .
6 . Artikel 5, stk . 3 og 4, samt artikel 7, 8 og 12 i direktiv 85/397/EOEF ( 15 ), senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 3768/85 ( 16 ), udgaar .
7 . Artikel 10, stk . 1 og 3, i direktiv 88/657/EOEF ( 17 ) udgaar .
8 . Artikel 8 og 9 i direktiv 89/437/EOEF ( 18 ) udgaar .
9 . I bilag B til direktiv 72/462 /EOEF tilfoejes foelgende i certifikatet : »Foerste modtagers navn og adresse «.
Artikel 13
1 . I direktiv 64/433/EOEF og 71/118/EOEF tilfoejes foelgende artikel :
»Artikel 19
De i direktiv 89/662/EOEF (*) fastsatte regler om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked finder isaer anvendelse med hensyn til kontrol paa oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes .
(*) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989, s . 13 .«
2 . I direktiv 72 /461/EOEF og 80/215/EOEF tilfoejes foelgende artikel :
»Artikel 15
De i direktiv 89/662/EOEF (*) fastsatte regler om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked finder isaer anvendelse med hensyn til kontrol paa oprindelsesstedet, med
hensyn til tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes .
(*) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989, s . 13.«
3 . I direktiv 77/99/EOEF tilfoejes foelgende artikel :
»Artikel 24
De i direktiv 89/662/EOEF (*) fastsatte regler om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked finder isaer anvendelse med hensyn til kontrol paa oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes .
(*) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989, s . 13 .«
4 . I direktiv 85/397/EOEF og 88/657/EOEF tilfoejes foelgende artikel :
»Artikel 18
De i direktiv 89/662/EOEF (*) fastsatte regler om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked finder isaer anvendelse med hensyn til kontrol paa oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes .
(*) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989, s . 13 .«
5 . I direktiv 89/437/EOEF tilfoejes foelgende artikel :
»Artikel 17
De i direktiv 89/662/EOEF (*) fastsatte regler om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked finder isaer anvendelse med hensyn til kontrol paa oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes .
(*) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989, s . 13 .«
Artikel 14
Indtil den 31 . december 1992 er samhandelen med de i bilag B omtalte produkter, i afventen af EF-bestemmelser, underkastet de kontrolregler, der er fastsat i dette direktiv, saerlig reglerne i artikel 5, stk . 2 .
Medlemsstaterne meddeler inden den i artikel 19 fastsatte dato de betingelser og regler, som for oejeblikket gaelder for samhandelen med de i stk . 1 naevnte produkter .
Raadet, der traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen, fastsaetter inden den 31 . december 1991 den endelige ordning, der skal gaelde for samhandelen med de i bilag B omtalte produkter .
Artikel 15
I artikel 9 i direktiv 64/432/EOEF ( 19 ) indsaettes foelgende stk .:
»2a . En eller flere repraesentanter for Kommissionen kan efter anmodning fra medlemsstaten eller paa Kommissionens initiativ straks tage til stedet for i forstaaelse med de kompetente myndigheder at undersoege, hvilke foranstaltninger der er truffet og de afgiver en udtalelse om foranstaltningerne .«
Artikel 16
1 . Medlemsstaterne forelaegger senest tre maaneder inden den dato, der er fastsat i artikel 19 stk . 1, en plan for Kommissionen med oplysning om de nationale foranstaltninger, som de agter at ivaerksaette for at gennemfoere maalsaetningerne i dette direktiv, navnlig kontrolhyppigheden .
2 . Kommissionen gennemgaar de planer, som medlemsstaterne forelaegger den i henhold til stk . 1 .
3. Kommissionen tilstiller hvert aar og for foerste gang i 1991 medlemsstaterne en henstilling vedroerende et kontrolprogram for det foelgende aar; Den Staaende Veterinaerkomité udtaler sig forinden om denne henstilling . Henstillingen kan goeres til genstand for senere tilpasninger .
Artikel 17
1 . Naar der henvises til den fremgangsmaade, der er fastsat i denne artikel, indbringer formanden straks sagen for Den Staaende Veterinaerkomité, der er nedsat ved afgoerelse 68/361/EOEF ( 20 ), i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstat .
2 . Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster . Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk . 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag
af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel . Formanden deltager ikke i afstemningen .
3 . Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse .
4 . Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes .
Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .
Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden femten dage efter forslagets forelaeggelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod dem .
Artikel 18
1 . Naar der henvises til den fremgangsmaade, der er fastsat i denne artikel, indbringer formanden straks sagen for komitéen enten paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstat .
2 . Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget de paagaeldende spoergsmaal haster . Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk . 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen . Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel . Formanden deltager ikke i afstemningen .
3 . Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse .
4 . Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes .
Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .
Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden tre maaneder efter forslagets forelaeggelse, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod dem .
KAPITEL IV
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 19
1 . Inden den 31 . december 1990 traeffer Raadet med kvalificeret flertal afgoerelse om Kommissionens forslag om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med levende dyr .
Inden den i foerste afsnit naevnte dato traeffer Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen afgoerelse om de generelle regler og principper for kontrollen i tredjelande og med import fra disse lande af produkter omhandlet i dette direktiv . Kontrolstederne ved de ydre graenser, og de krav, som disse kontrolsteder skal opfylde, fastlaegges inden naevnte dato .
2 . Inden den 31 . december 1992 foretager Raadet en nyvurdering af bestemmelserne i dette direktiv paa grundlag af en rapport fra Kommissionen om den indvundne erfaring ledsaget af eventuelle forslag til aendringer, om hvilke Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .
Artikel 20
Indtil den 31 . december 1992 kan medlemsstaterne uanset artikel 5, stk . 1, og for at goere det muligt gradvist at ivaerksaette dette direktiv,
- fortsat kontrollere dokumenter under transporten af koed og koedprodukter for at sikre overholdelse af de saerlige krav i faellesskabsreglerne med hensyn til mund - og klovesyge og svinepest,
- kontrollere dokumenter under transporten af produkter indfoert fra tredjelande til medlemsstaterne .
Artikel 21
Inden den 1 . oktober 1992 fastsaetter Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen den ordning, der skal gaelde efter udloebet af gyldigheden af overgangsbestemmelserne i artikel 20 .
Artikel 22
Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden en dato, dog senest den 31 . december 1991, som skal fastsaettes ved den afgoerelse, der skal traeffes i henhold til artikel 19, stk . 1, andet afsnit, inden den 31 . december 1990 .
Den Hellenske Republik har dog en yderligere frist paa et aar til at efterkomme direktivet .
Artikel 23
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles, den 11 . december 1989 .
31989L0662
L 395/13
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 11 декември 1989 година
относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар
(89/662/EИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че Общността трябва да приеме мерки, предназначени за постепенното изграждане на вътрешния пазар през периода до 31 декември 1992 г.;
като има предвид, че хармоничното функциониране на общата организация на пазара на животински продукти и продукти от животински произход предполага премахването на ветеринарните бариери пред развитието на търговията със съответните продукти вътре в Общността; като има предвид, че в това отношение свободното движение на земеделски продукти е основна черта на общата организация на пазарите и следва да улеснява рационалното развитие на селскостопанското производство и оптималното използване на производствените фактори;
като има предвид, че във ветеринарната област понастоящем границите се използват за извършване на проверки, които целят опазване на общественото здраве и здравето на животните,
като има предвид, че крайната цел е да се гарантира, че ветеринарните проверки се извършват единствено на мястото на изпращане; като има предвид, че постигането на тази цел предполага хармонизиране на основните изисквания, свързани с опазване на общественото здраве и здравето на животните;
като има предвид, че с оглед доизграждането на вътрешния пазар по време на постигането на тази цел трябва да се акцентира върху необходимостта проверките да се извършват на мястото на изпращане и върху организирането на онези, които могат да бъдат извършени по местоназначението; като има предвид, че подобно решение би наложило преустановяване на ветеринарните проверки по вътрешните граници на Общността;
като има предвид, че това решение предполага по-голяма степен на доверие във ветеринарните проверки, извършвани от държавата по изпращане; като има предвид, че последната трябва да гарантира, че ветеринарните проверки се извършват по подходящ начин;
като има предвид, че в държавата по местоназначение, ветеринарните проверки на място могат да се извършват чрез вземане на проби по местоназначението; като има предвид, че в случай на сериозно предположение за нередовност, ветеринарните проверки могат да се извършват и по време на транзитния превоз на стоките;
като има предвид, че държавите-членки трябва да уточнят в план, който да представят, начина, по който възнамеряват да извършват проверките, и като има предвид, че тези планове следва да бъдат предмет на одобрение от Общността;
като има предвид, че трябва да се предвидят последиците когато дадена ветеринарна проверка установи, че пратката е нередовна; като има предвид, че в подобна ситуация могат да се предложат три възможни решения: първото е да се поправят нередовните документи; второто е да се предотвративсякаква опасност при констатирането на епизоотична болест, друга нова сериозна и заразна болест или на друга причина, която би представлявала сериозна опасност за здравето на животните или за общественото здраве; докато третото е необходимо, в случай че стоките не отговарят на определените изисквания, по причини, различни от горепосочените;
като има предвид, че трябва да се предвиди процедура за разрешаване на конфликти, които биха възникнали по отношение на пратките от предприятие или производствен център;
като има предвид, че трябва да се предвидят превантивни мерки; като има предвид, че в тази област, особено от съображения за ефективност, отговорността трябва да се носи на първо място от държавата по изпращане; като има предвид, че Комисията трябва да е в състояние да действа бързо, най-вече чрез посещения на място и предприемане на подходящи за ситуацията мерки;
като има предвид, че с оглед на бъдат ефективни, правилата, определени от настоящата директива, трябва да обхващат всички стоки, които са предмет ветеринарните изисквания при търговия вътре в Общността;
като има предвид, обаче, че с оглед на определени епизоотични болести в държавите-членки все още преобладават различни здравни ситуации, и като има предвид, че в очакване на подход на Общността относно методите за борба с тези болести, въпросът за проверка на търговията с добитък вътре в Общността следва да бъде временно изоставен и да се разреши документна проверка по време на транспортирането; като има предвид, че с оглед на настоящия етап на хармонизиране и в очакване на правила на Общността, стоките, които не са предмет на хармонизираните правила, следва да съответстват на изискванията на държавата по местоназначение, при условие че последните са съобразени с член 36 от Договора;
като има предвид, че разпоредбите в съществуващите директиви следва да се адаптират към новите правила, определени в настоящата директива;
като има, че тези правила следва да бъдат преразгледани преди края на 1993 г.;
като има предвид, че на Комисията следва да се възложи задачата за приемане на мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че с тази цел следва да се предвидят процедури, установяващи тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Държавите-членки гарантират, че ветеринарните проверки, които трябва да се извършват върху продукти от животински произход, които са обхванати от директивите, изброени в приложение А, или от член 14, и които са предназначени за търговия, без да се засяга член 6, повече не се извършват по границите, а в съответствие с настоящата директива.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
1.
„Ветеринарна проверка“ означава физическа проверка и/или всяка административна формалност, която се прилага за продуктите, посочени в член 1, и която е предназначена за опазването, пряко или по друг начин, на общественото здраве и на здравето на животните;
2.
„Търговия“ означава търговията между държавите-членки със стоки по смисъла на член 9, параграф 2 от Договора;
3.
„Предприятие“ означава всяко предприятие, което произвежда, съхранява или преработва продуктите, посочени в член 1;
4.
„Компетентен орган“ означава централен орган на власт на дадена държава-членка, компетентен да извършва ветеринарни проверки или друг орган на власт, на която тя е делегирала такава компетентност;
5.
„Официален ветеринарен лекар“ означава ветеринарният лекар, назначен от компетентния орган на централна власт на дадена държава-членка.
ГЛАВА I
Проверки при произхода
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че единствените продукти, предназначени за търговия са онези, посочени в член 1, които са били получени, проверени, маркирани и етикетирани в съответствие с правилата на Общността за въпросното местоназначение, и които се придружават до посочения на тях краен получател от здравен сертификат, санитарен сертификат или какъвто и да било друг документ, предвиден от ветеринарните правила на Общността.
Предприятията по произход гарантират, чрез постоянен самоконтрол, че продуктите отговарят на изискванията по първата алинея.
Без да се засягат задълженията по контрола, възложени на официалния ветеринарен лекар съгласно законодателството на Общността, компетентният орган извършва редовни проверки в предприятията, за да се увери, че продуктите, предназначени за търговия, съответстват на изискванията на Общността, или че, в случаите, посочени в параграф 3 от настоящия член и член 14, на изискванията на държавата-членка по местоназначение.
Когато са налице основания да се предполага, че изискванията не са спазени, компетентният орган извършва необходимите проверки и, ако съмнението се потвърди, предприема подходящите мерки, които могат да включват и оттегляне на одобрението.
2. Когато транспортирането включва няколко местоназначения, продуктите трябва да се групират в толкова партиди, колкото са и местоназначенията. Всяка партида трябва да бъде придружена от горепосочения сертификат или документ.
Когато продуктите, посочени в член 1, са предназначени за износ към трета страна, транспортирането им трябва да остане под митнически надзор до мястото на излизане от територията на Общността.
3. Държавите-членки, които осъществяват внос от дадени трети страни по избор, информират Комисията и другите държави-членки за съществуването на такъв внос.
Когато продуктите са доставени на територията на Общността от държава-членка, различна от тези, посочени по-горе, държавата-членка извършва документна проверка на произхода и местоназначението на стоките съгласно член 6, параграф 1.
Държавите-членки по местоназначение забраняват напускането на територията им от съответните продукти, освен ако те не са предназначени за друга друга-членка, която използва същата възможност.
Член 4
1. Държавите-членки по изпращане предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че операторите спазват ветеринарните изисквания на всички етапи от производството, съхранението, търговията и транспортирането на продуктите, посочени в член 1. По-специално, те гарантират, че:
-
продуктите, получени в съответствие с директивите, посочени в приложение А, са проверени по един и същ начин от ветеринарна гледна точка, независимо дали са предназначени за търговия вътре в Общността или за националния пазар,
-
продуктите, обхванати от приложение Б, не се изпращат до територията на друга държава-членка, ако те не могат да бъдат търгувани на собствената им територия по причини, обосновани от член 36 от Договора.
2. Държавите-членки по изпращане предприемат подходящите административни, правни или наказателни мерки за санкциониране на всяко нарушение на ветеринарното законодателство от страна на физически или юридически лица, в случай че е се установи нарушение на правилата на Общността и особено когато се установи, че изготвените сертификати или документи не съответстват на действителното състояние на продуктите, или че са поставени здравни печати на продукти, които не отговарят на тези правила.
ГЛАВА II
Проверки при пристигане по местоназначението
Член 5
1. Държавите-членки по местоназначение прилагат следните мерки:
а)
Компетентният орган може, при местоназначението на стоките, да провери посредством ветеринарни проверки на място с недискриминационен характер дали изискванията на член 3 са били спазени; той може същевременно да вземе проби.
Освен това в случаите, в които компетентният орган на държавата-членка по транзита или на държавата-членка по местоназначение разполага с информация, от която той може да предположи наличието на нарушение, проверките могат също да се извършат и по време на транспортирането на стоките на нейна територия, включително и проверки за съответствие по отношение на транспортните средства;
б)
когато продуктите, посочени в член 1, произхождащи от друга държава-членка, са предназначени:
-
за предприятие, поставено под отговорността на официален ветеринарен лекар, последният трябва да гарантира, че в това предприятие се допускат само продукти, които отговарят на изискванията по член 3, параграф 1 по отношение на маркирането и придружаващите ги документи или, в случая на продуктите, посочени в приложение Б, се придружават от документ, определен от правилата на страната по местоназначение,
-
за одобрен посредник, който разделя партидите или за търговско предприятие с много клонове, или за всяко предприятие, което не е предмет на постоянен надзор, последните трябва да проверят, преди партидата да бъде разделена или търгувана, дали въпросните марки, свидетелства или документи, посочени в първото тире, са налице и да уведоми компетентния орган за всякакви нередности или аномалии,
-
за други получатели, по-специално когато по време на транспортирането партидата е частично разтоварена, в съответствие с член 3, параграф 1 партидата трябва да бъде придружена от оригинала на сертификата, посочен в първото тире.
Гаранциите, които трябва да бъдат предоставени от получателите, посочени във второто и трето тирета, се уточняват в споразумение с компетентния орган, което трябва да бъде подписано по време на предварителната регистрация, предвидена в параграф 3. Компетентният орган извършва случайни проверки, за да се увери в спазването на тези гаранции.
2. Без да се засяга член 4, когато стандартите на Общността, предвидени в правилата на Общността, не са били установени, и в случая, предвиден в член 14, държавата-членка по местоназначение може да изиска, при спазване на общите разпоредби на Договора, предприятието по произход да прилага стандартите, които са в сила съгласно националните правила на тази държава-членка. Държавата-членка по произход гарантира, че въпросният продукт отговаря на тези изисквания.
3. Оператори, на които се доставят продукти от друга държава-членка, или които напълно разпределят партида от такива продукти:
а)
са задължени да се регистрират предварително, ако това бъде поискано от компетентния орган;
б)
водят регистър, в който такива доставки се вписват;
в)
ако това бъде поискано от компетентния орган, докладват за пристигането на продукти от друга държава-членка, до степента, необходима за извършването на проверките, посочени в параграф 1;
г)
съхраняват за срок, който се определя от компетентния орган, но не по-малко от шест месеца, здравните сертификати и документите, посочени в член 3, с оглед представянето им на компетентния орган, ако последният поиска това.
4. Подробните правила за изпълнение на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
5. Съветът, въз основа на доклад на Комисията, придружен от всякакви предложения за изменения, преразглежда настоящия член в рамките на срок от три години от прилагането на настоящата директива.
Член 6
1. Държавите-членки гарантират, че по време на проверките, които се извършват на местата, в които продукти от трети страни могат да бъдат въведени на територията на Общността, като пристанища, летища и гранични пунктове с трети страни, се вземат следните мерки:
а)
извършва се документна проверка на произхода на продуктите;
б)
в случаите, в които от трети страни се внасят продукти, те трябва да бъдат изпратени под митнически надзор до инспекционните пунктове с оглед да бъде възможно извършването на съответните ветеринарни проверки.
Продуктите, посочени в приложение А, не могат да бъдат обмитени, освен ако такива проверки са показали, че те отговарят на правилата на Общността.
Продуктите, посочени в приложение Б, както и онези, които са предмет на внос по избор в съответствие с член 3, параграф 3, и които, след като са били въведени на територията на Общността, трябва да бъдат изпратени на територията на друга държава-членка, трябва:
-
или да преминат ветеринарна проверка, която да покаже, че отговарят на правилата на държавата-членка по местоназначение,
-
или, след провеждането на проста визуална проверка за установяване на съответствието между документите и продуктите, да бъдат изпращани под митнически надзор до местоназначението им, където трябва да се извършват ветеринарни проверки;
в)
продукти с произход от Общността са подложени на правилата за контрол, предвидени в член 5.
2. Въпреки това, считано от 1 януари 1993 г. и чрез дерогация от параграф 1, всички продукти, транспортирани редовно и директно с транспортни средства, свързващи две географски точки от Общността, подлежат на правилата за контрол, предвидени в член 5.
Член 7
1. В случай че по време на проверка, която се извършва по местоназначението на дадена пратка или по време на транспортирането, компетентните органи на дадена държава-членка установят:
а)
наличието на вещества, причинители на заболяване, посочено в Директива 82/894/ЕИО (4), последно изменена с Решение 89/162/ЕИО на Комисията (5), зооноза или заболяване, или каквато и да е друга причина, която има вероятност да представлява сериозна опасност за животни или хора, или че продуктите идват от област, заразена с епизоотична болест, те разпореждат, с изключение що се отнася до ветеринарно-санитарните аспекти, в случая на продукти, които подлежат на една от обработките, посочени в член 4 от Директива 80/215/ЕИО (6), последно изменена с Директива 88/660/ЕИО (7), партидата да бъде унищожена или използвана по всякакъв друг начин, предвиден от правилата на Общността.
Разходите, свързани с унищожаването на партидата, се поемат от изпращача или от негов представител.
Компетентните органи на държавата-членка по местоназначение незабавно уведомяват по телекс компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията относно направените констатации, взетите решения, както и относно причините за такива решения.
Могат да се прилагат защитните мерки, предвидени в член 9.
Освен това, по искане на държава-членка и в съответствие с процедурата, установена в член 17, с оглед справяне с непредвидени от законодателството на Общността ситуации, Комисията може да приеме мерки, необходими за постигане на съгласуван от държавите-членки подход;
б)
че стоките не отговарят на условията, установени в директивите на Общността, или при липса на решения относно стандартите на Общността, предвидени в директивите - в националните стандарти, те могат, при условие че здравните и ветеринарно-санитарни съображения позволяват, да дадат на изпращача или на негов представител избора между:
-
унищожаване на стоките, или
-
използване на стоките за други цели, включително връщането им с разрешението на компетентния орган на страната на предприятието по произход.
Въпреки това, ако се установи, че сертификатът или документите съдържат нередности, на изпращача трябва да бъде предоставен период за привеждане в съответствие на документите, преди да се прибегне до тази последна възможност.
2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 18, Комисията съставя списък с веществата и заболяванията, посочени в параграф 1, както и подробни правила за прилагането на настоящия член.
Член 8
1. В случаите, предвидени в член 7, компетентният орган на държавата-членка по местоназначение незабавно установява връзка с компетентните органи на държавата-членка по изпращане. Последните вземат всички необходими мерки и уведомяват компетентния орган на първата държава-членка относно естеството на извършените проверки, взетите решения и основанията за такива решения.
В случай че органът на първата държава-членка се опасява, че тези мерки не са достатъчни, компетентните органи на двете държави-членки заедно търсят начини и средства за справяне с положението; ако е подходящо, това може да включва и проверка на място.
Когато проверките, предвидени в член 7, констатират системни нередности, компетентният орган на държавата-членка по местоназначение информира Комисията и ветеринарните служби на останалите държави-членки.
Комисията, по искане на компетентния орган на държавата-членка по местоназначение или по своя собствена инициатива, като отчита естеството на установените нарушения, може:
-
да изпрати мисия за инспекция на съответното предприятие, или
-
да натовари официален ветеринарен лекар, чието име е в списък, който трябва да бъде изготвен от Комисията по предложение на държавите-членки, и който се приема от различните заинтересувани страни, да провери фактите в съответното предприятие,
-
да поиска компетентният орган да ускори вземането на проби от продуктите на съответното предприятие.
Тя информира държавите-членки за своите заключения.
В случаите, в които тези мерки се взимат за справяне със системни нередности от страна на предприятието, Комисията начислява всички разходи, възникнали във връзка с прилагането на тиретата от предходната алинея, на въпросното предприятие.
В очакване на заключенията на Комисията по искане на държавата-членка по местоназначение, държавата-членка по изпращане засилва проверките на продуктите, които идват от въпросното предприятие, а ако съществуват сериозни основания от гледна точка на здравето на животните или на общественото здраве, спира действието на одобрението.
Държавата-членка по местоназначение може, от своя страна, да засили проверките на продукти, идващи от същото предприятие.
По искане на една от двете държави-членки - в случаите, в които нередностите бъдат потвърдени от становище на експерти - Комисията трябва, в съответствие с процедурите, установени в член 17, да вземе подходящи мерки, които могат да се простират дотам, че на държавите-членки да бъде разрешено временно да забранят въвеждането на тяхна територия на продукти, идващи от това предприятие. Тези мерки трябва да се потвърдят или преразгледат във възможно най-кратки срокове и в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 18.
2. Начините на обжалване, предвидени в действащите законодателства в държавите-членки, на решения, издадени от компетентните органи, не се засягат от настоящата директива.
Решенията, които се вземат от компетентния орган на държавата по местоназначение, както и мотивите за такива решения се съобщават на изпращача или на негов представител, както и на компетентния орган на държавата-членка по изпращане.
По молба от страна на изпращача или на негов представител, на същите се изпращат посочените решения и мотиви в писмен вид с подробности относно начините на обжалване, предвидени в действащото законодателство в държавата-членка по местоназначение, както и относно приложимите процедури и срокове.
Въпреки това в случай на спор и без да се засягат горепосочените начини на обжалване, ако се споразумеят за това, двете страни могат в рамките най-много на едномесечен срок, да отнесат спора за преценка от експерт, чието име фигурира в списъка с експерти на Общността, който трябва да се изготви от Комисията; разходите по консултирането с експерта се поемат от Общността.
Такива експерти дават становищата си в рамките на не повече от 72 часа. Страните са обвързани от становището на експерта, като надлежно спазват ветеринарното законодателство на Общността.
3. Разходите по връщане на пратката, съхранение на стоките, пренасочването им към други приложения или унищожаването им, се поемат от получателя.
ГЛАВА III
Общи разпоредби
Член 9
1. Всяка държава-членка незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията относно всяка поява на нейната територия, различна от появата на заболяванията, посочени в Директива 82/894/ЕИО, на зоонози, заболявания или на други причини, които има вероятност да представляват сериозна опасност за здравето на животните или на хората.
Държавата-членка по произход незабавно въвежда контрола или защитните мерки, предвидени в правилата на Общността, в частност определянето на буферните зони, предвидени в тези правила, или приема всякакви други мерки, които счете за уместни.
Държавата-членка по местоназначение или по транзитно преминаване, която по време на проверка, посочена в член 5, е установила съществуването на една от болестите или причините, посочени в първата алинея, ако е необходимо, може да вземе защитните мерки, предвидени в правилата на Общността.
В очакване на предприемането на мерките в съответствие с параграф 4, държавата-членка по местоназначение, при сериозни основания за защита на общественото здраве или на здравето на животните, може да предприеме временни защитни мерки по отношение на съответните предприятия или, в случай на епизоотична болест, по отношение на защитната зона, предвидена в правилата на Общността.
Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията и останалите държави-членки относно взетите мерки.
2. По искане на държавата-членка, посочена в първата алинея от параграф 1 или по инициатива на Комисията, един или няколко от представителите на Комисията могат незабавно да отидат на съответното място, за да проучат, в сътрудничество с компетентните органи, какви мерки са били взети, както и да дадат становище по тези мерки.
3. Ако Комисията не е била информирана относно взетите мерки, или ако счита взетите мерки за неподходящи, тя може, в сътрудничество със съответната държава-членка във времето, оставащо до заседанието на Постоянния ветеринарен комитет, да предприеме временни защитни мерки по отношение на продукти от региона, засегнат от епизоотичната болест, или от дадено предприятие. Тези мерки се представят във възможно най-кратки срокове на Постоянния ветеринарен комитет за утвърждаване, изменение или отмяна в съответствие с процедурата, установена в член 17.
4. При първа възможност, Комисията при всички случаи прави преглед на положението в рамките на Постоянния ветеринарен комитет. Той приема необходимите мерки по отношение на продуктите, посочени в член 1 и, ако положението го налага, по отношение на изходните продукти или продуктите, получени от тези продукти в съответствие с процедурата, предвидена в член 17. Комисията следи развитието на обстановката и, чрез същата процедура, изменя или отменя взетите решения в зависимост от това развитие.
5. Подробни правила за прилагането на настоящия член, и в частност списъкът със зоонози или причини, които има вероятност да представляват сериозна опасност за здравето на хората, се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 18.
Член 10
Всяка държава-членка и Комисията определят ветеринарната служба или служби, които отговарят за извършването на ветеринарните проверки и си сътрудничат със службите за извършване на проверкина другите държави-членки.
Член 11
Държавите-членки също така гарантират, че служителите на техните ветеринарни служби, ако е подходящо, в сътрудничество със служителите на другите служби, оправомощени за тази цел, имат възможност, по-специално:
-
да провеждат инспекции на помещения, офиси, лаборатории, инсталации, средства за транспорт, съоръжения и оборудване, продукти за почистване и поддръжка, процедури, прилагани за производството и преработката на продукти, както и маркирането и етикетирането и търговското представяне на тези продукти,
-
да провеждат проверки за това дали персоналът отговаря на изискванията, установени в текстовете, посочени в приложение А,
-
да вземат проби от продукти, държани с оглед тяхното съхранение или продажба, пускане на пазара или транспортиране;
-
да проучват документните или електронните материали, имащи отношение към провежданите проверки и по-нататъшните мерки, взимани в съответствие с член 3, параграф 1.
За тази цел те трябва да получават необходимото за изпълняването на техните задължения сътрудничество от страна на предприятията, в които се извършват проверки.
Член 12
1. Член 8, параграф 3 и членове 10 и 11 от Директива 64/433/ЕИО (8), последно изменена с Директива 88/657/ЕИО (9) се заличават.
2. Член 5, параграфи 3 и 4 и членове 9, 10 и 11 от Директива 71/118/ЕИО (10), последно изменена с Директива 88/657/ЕИО, се заличават.
3. В Директива 74/461/ЕИО (11), последно изменена с Директива 87/489/ЕИО (12):
i)
член 5, параграфи 2, 3, 4 и 5, и членове 6 и 8 се заличават;
ii)
в член 8a, позоваванията на член 8 се заменят с позоваване на член 9 от Директива 89/662/ЕИО.
4. Член 7, параграф 3 и членове 12 и 16 от Директива 77/99/ЕИО (13), последно изменена с Директива 89/227/ЕИО (14), се заличават.
5. В Директива 80/215/ЕИО:
i)
член 5, параграфи 2, 3, 4 и 5, и членове 6 и 7 се заличават;
ii)
в член 7a, позоваванията на член 7 се заменят с позоваване на член 9 от Директива 89/662/ЕИО.
6. Член 5, параграфи 3 и 4, и членове 7, 8 и 12 от Директива 85/397/ЕИО (15), изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (16), се заличават.
7. Член 10, параграфи 1 и 3 от Директива 88/657/ЕИО се заличават.
8. Членове 8 и 9 от Директива 89/437/ЕИО (17) се заличават.
9. В приложение Б към Директива 72/462/ЕИО (18), към сертификата се добавя следният текст: „Име и адрес на първия получател“.
Член 13
1. Следният член се добавя към Директиви 64/433/ЕИО и 71/118/ЕИО:
„Член 19
Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО (19), свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.
2. Следният член се добавя към Директиви 72/461/ЕИО и 80/215/ЕИО:
„Член 15
Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО (20), свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.
3. Следният член се добавя към Директива 77/99/ЕИО:
„Член 24
Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО (21), свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.
4. Следният член се добавя към Директиви 85/397/ЕИО и 88/657/ЕИО:
„Член 18
Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО (22), свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.
5. Следният член се добавя към Директива 88/437/ЕИО:
„Член 17
Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО (23), свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.
Член 14
До 31 декември 1992 г. търговията с продуктите, изброени в списъка в приложение Б, до приемането на правила на Общността, са предмет на правилата за контрол, установени с настоящата директива, и по-специално онези, предвидени в член 5, параграф 2.
Преди датата, посочена в член 19, държавите-членки съобщават условията и процедурите, които понастоящем са приложими за търговията с продуктите, посочени в първата алинея.
Съветът по предложение на Комисията определя окончателния режим, приложим за търговията с продуктите, изброени в приложение Б преди 31 декември 1991 г.
Член 15
В член 9 от Директива 64/432/ЕИО (24), се добавя следната точка:
„2a.
По искане на държава-членка или по инициатива на самата Комисия, един или повече представители на Комисията могат незабавно да отидат на въпросното място и, в сътрудничество с компетентните органи, да направят преглед на взетите мерки и да дадат становище по тези мерки.“
Член 16
1. Не по-късно от три месеца, преди датата, посочена в член 19, параграф 1, държавите-членки представят на Комисията програма, в която са изложени националните мерки, които трябва да се вземат за постигане на посочената в настоящата директива цел, и по-специално честотата на проверките.
2. Комисията разглежда програмите, представени от държавите-членки в съответствие с параграф 1.
3. Всяка година и за първи път през 1991 г., Комисията отправя до държавите-членки препоръка относно програма за проверки за следващата година; Постоянният ветеринарен комитет ще изразява становището си по препоръката предварително. Тази препоръка може да подлежи на допълнително адаптиране.
Член 17
1. В случаите, в които трябва да се следва процедурата, посочена в настоящия член, председателят, по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка, незабавно сезира Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу „Комитетът“), създаден с Решение 68/361/ЕИО (25).
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя становището си по проекта в рамките на два дни. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, когато се отнася за решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в този член. Председателят не гласува.
3. Комисията приема предвидените мерки, при условие че те са в съответствие със становището на Комитета.
4. В случай че предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета, или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да бъдат взети.
Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на 15-дневен период от датата на сезиране на Съвета, Съветът не се е произнесъл, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът не се произнесъл против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 18
1. В случаите, в които трябва да се следва процедурата, посочена в настоящия член, председателят, по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка, незабавно сезира Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу „Комитетът“), създаден с Решение 68/361/ЕИО.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя становището си по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, когато се отнася за решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в този член. Председателят не гласува.
3. Комисията приема предвидените мерки, при условие че те са в съответствие със становището на Комитета.
4. В случай че предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета, или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да бъдат взети.
Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на тримесечният период от датата на сезиране на Съвета, Съветът не се е произнесъл, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът не се произнесъл против посочените мерки с обикновено мнозинство.
ГЛАВА IV
Преходни и заключителни разпоредби
Член 19
1. Преди 31 декември 1990 г. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията относно ветеринарните проверки при търговията вътре в Общността с живи животни.
Преди датата, посочена в първата алинея, Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, взема решение относно правилата и общите принципи, приложими за проверките при вноса от трети страни на продукти, обхванати от настоящата директива. По същия начин пунктовете за проверка по външните граници, заедно с изискванията, на които тези пунктове ще трябва да отговарят, се определят преди тази дата.
2. Преди 31 декември 1992 г. Съветът преразглежда разпоредбите на настоящата директива въз основа на доклад от Комисията относно придобития опит, придружен със съответните предложения, по които Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство.
Член 20
До 31 декември 1992 г. с цел да се даде възможност за постепенното въвеждане на режима за контрол, определен от настоящата директива, чрез дерогация от член 5, параграф 1, държавите-членки могат:
-
да продължат документните проверки по време на транспортиране на месо и на продукти, получени от него, с цел да се гарантира спазването на специфичните изисквания, определени в правилата на Общността, отнасящи се до шап и чума по свинете,
-
да провеждат документни проверки по време на транспортирането на продукти, внесени от трети страни, предназначени за тях.
Член 21
Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, преди 1 октомври 1992 г., определя режима, приложим след изтичане срока на действие на временните разпоредби, определени в член 20.
Член 22
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива на дата, която трябва да се определи в решението, което трябва да бъде взето преди 31 декември 1990 г., в съответствие с втората алинея от член 19, параграф 1, но не по-късно от 31 декември 1991 г.
Република Гърция, обаче, разполага с допълнителен период от една година, в рамките на който да се съобрази с нея.
Член 23
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 1989 година.