RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1419/2006
af 25. september 2006
om ophævelse af forordning (EØF) nr. 4056/86 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 på søtransport og ændring af forordning (EF) nr. 1/2003 med henblik på udvidelse af dens anvendelsesområde til at omfatte cabotagesejlads og international trampfart
(EØS-relevant tekst)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 83,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Siden 1987 har anvendelsen af konkurrencereglerne inden for søtransport været omfattet af forordning (EØF) nr. 4056/86 (3). Forordning (EØF) nr. 4056/86 havde oprindelig to funktioner. For det første indeholdt den procedureregler for håndhævelsen af Fællesskabets konkurrenceregler inden for søtransport. For det andet indeholdt den en række specifikke, materielle konkurrenceregler for søtransportsektoren, navnlig en gruppefritagelse for linjekonferencer, hvorved de fik mulighed for at fastsætte priserne og regulere kapaciteten på bestemte betingelser, en bestemmelse om udelukkelse af rent tekniske aftaler fra anvendelsen af traktatens artikel 81, stk. 1, og en procedure for behandling af internationale lovkonflikter. Forordningen fandt ikke anvendelse på søtransport mellem havne i en og samme medlemsstat (cabotagesejlads) og international trampfart.
(2)
Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (4) ændrede forordning (EØF) nr. 4056/86, så søtransport, undtagen cabotagesejlads og international trampfart, kom til at falde ind under de fælles gennemførelsesbestemmelser på konkurrenceområdet, der gjaldt for samtlige erhvervssektorer med virkning fra 1. maj 2004. De specifikke, materielle konkurrenceregler for søtransportsektoren falder dog fortsat ind under forordning (EØF) nr. 4056/86.
(3)
Gruppefritagelsen for linjekonferencer i forordning (EØF) nr. 4056/86 indebærer, at aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem alle eller nogle af en eller flere linjekonferencers medlemmer er fritaget fra forbuddet i traktatens artikel 81, stk. 1, på bestemte betingelser. Begrundelsen for gruppefritagelsen er hovedsagelig, at konferencerne formodes at medføre stabilitet og dermed sikrer eksportørerne pålidelige ydelser, som ikke kan opnås med mindre restriktive midler. Ved en indgående undersøgelse af denne branche har Kommissionen dog påvist, at linjefart ikke er enestående, da dens omkostningsstruktur ikke adskiller sig væsentligt fra andre branchers. Der er derfor ikke noget belæg for, at denne branche behøver at være beskyttet mod konkurrence.
(4)
Den første betingelse for fritagelse efter traktatens artikel 81, stk. 3, er, at den restriktive aftale bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller økonomiske udvikling. Med hensyn til de effektivitetsgevinster, som konferencerne muliggør, er linjekonferencerne ikke længere i stand til at håndhæve konferencetariffen, selv om de stadig kan fastsætte tillæg og gebyrer, der er en del af transportprisen. Der foreligger heller ikke noget bevis på, at konferencesystemet medfører mere stabile fragtrater eller mere pålidelige shippingydelser, end det ville have været tilfældet på et fuldt konkurrenceudsat marked. Konferencerederierne tilbyder i stigende omfang deres ydelser gennem individuelle serviceaftaler, som de indgår med de enkelte eksportører. Konferencerne styrer heller ikke den transportkapacitet, der er til rådighed, da denne fastsættes af det enkelte rederi ved en individuel beslutning. Under de nuværende markedsforhold er det de individuelle serviceaftaler, der skaber prisstabilitet og pålidelige serviceydelser. Den årsagsforbindelse, der angiveligt skulle være mellem begrænsningerne (prisfastsættelse og regulering af udbuddet) og de påståede effektivitetsgevinster (pålidelige serviceydelser), er derfor alt for svag til, at den første betingelse i artikel 81, stk. 3, er opfyldt.
(5)
Den anden betingelse for fritagelse efter traktatens artikel 81, stk. 3, er, at forbrugerne skal have kompensation for konkurrencebegrænsningernes negative virkninger. I tilfælde af særlig alvorlige begrænsninger, såsom horisontal prisfastsættelse, der forekommer ved fastlæggelsen af konferencetariffen og ved den fælles fastsættelse af tillæg og gebyrer, er de negative virkninger meget alvorlige. Der er dog ikke påvist nogen klart positive virkninger. Transportbrugerne finder, at konferencerne opererer til fordel for de mindst effektive medlemmer og foreslår dem afskaffet. Konferencerne opfylder ikke i dag anden betingelse i artikel 81, stk. 3.
(6)
Den tredje betingelse for fritagelse efter traktatens artikel 81, stk. 3, er, at den omhandlede adfærd ikke pålægger de pågældende virksomheder begrænsninger, som ikke er nødvendige for at nå dens mål. Konsortier er samarbejdsaftaler mellem linjerederier, som ikke indebærer prisfastsættelse og derfor er mindre restriktive end konferencer. Transportbrugerne mener, at konsortierne sikrer tilstrækkelig, pålidelig og effektiv linjesejlads. Desuden er anvendelsen af individuelle serviceaftaler vokset betydeligt i de senere år. Sådanne individuelle serviceaftaler er pr. definition ikke konkurrencebegrænsende og er til gavn for eksportørerne, som herved får mulighed for at få skræddersyede specialydelser. Da prisen er fastsat på forhånd og ikke svinger i en forudbestemt periode (normalt op til et år), kan serviceaftalerne desuden bidrage til prisstabilitet. Det er derfor ikke påvist, at de konkurrencebegrænsninger, der er tilladt efter forordning (EØF) nr. 4056/86 (prisfastsættelse og regulering af kapaciteten), er nødvendige for, at transportbrugerne kan få leveret pålidelige shippingydelser, da disse kan opnås med mindre restriktive midler. Den tredje betingelse i artikel 81, stk. 3, er derfor ikke opfyldt.
(7)
Den fjerde og sidste betingelse i traktatens artikel 81, stk. 3, er, at konferencen skal være udsat for effektiv konkurrence. Under de nuværende markedsforhold er der konferencer på næsten alle større fragtruter, og de konkurrerer med konsortier og uafhængige rederier. Selv om der kan være tale om priskonkurrence på oceanfragtraterne som følge af svækkelsen af konferencesystemet, er der stort set ingen konkurrence inden for de forskellige former for tillæg. Disse fastsættes af konferencen, og rederier, der ikke er medlemmer af nogen konference, anvender samme niveau. Desuden deltager rederierne i konferencer og konsortier på den samme rute, hvor de udveksler kommercielt følsomme oplysninger og kumulerer fordelene ved gruppefritagelsen for konferencer (prisfastsættelse og regulering af kapacitet) og for konsortier (driftssamarbejde om levering af en fælles serviceydelse). I betragtning af det stigende antal forbindelser mellem rederierne på samme rute er det meget kompliceret at fastslå, i hvilket omfang konferencerne er udsat for effektiv intern og ekstern konkurrence, og dette kan kun vurderes fra sag til sag.
(8)
Linjekonferencerne opfylder derfor ikke længere samtlige fire betingelser for fritagelse i traktatens artikel 81, stk. 3, og gruppefritagelsen for sådanne konferencer bør ophæves.
(9)
Udelukkelse af rent tekniske aftaler fra forbuddet i traktatens artikel 81, stk. 1, og proceduren for behandling af eventuelle lovkonflikter er også overflødige. Disse bestemmelser bør derfor også ophæves.
(10)
På baggrund af ovenstående bør forordning (EØF) nr. 4056/86 helt ophæves.
(11)
Linjekonferencer er tilladt i flere jurisdiktioner, men som det er tilfældet inden for andre sektorer anvendes konkurrencereglerne ikke på samme måde overalt i verden. Da linjeskibsfarten er international, bør Kommissionen tage passende skridt til at fremskynde afskaffelsen af fritagelsen for prisfastsættelse for linjekonferencer, der eksisterer andre steder, og samtidig opretholde fritagelsen for driftssamarbejde mellem linjerederier, der indgår i konsortier og alliancer, i overensstemmelse med OECD-sekretariatets henstillinger i 2002.
(12)
Cabotagesejlads og international trampfart er udelukket fra reglerne om anvendelse af traktatens artikel 81 og 82, som oprindelig blev fastlagt i forordning (EØF) nr. 4056/86 og senere i forordning (EF) nr. 1/2003. De er for øjeblikket de eneste sektorer, der fortsat skal udelukkes fra Fællesskabets gennemførelsesbestemmelser på konkurrenceområdet. Manglen på effektive håndhævelsesbeføjelser for disse sektorer er en lovgivningsmæssig brist.
(13)
Udelukkelsen af trampfart fra forordning (EF) nr. 1/2003 skyldes, at raterne for denne sejlads forhandles frit fra sag til sag på grundlag af efterspørgsels- og udbudsbetingelserne. Sådanne markedsvilkår gør sig dog også gældende i andre sektorer, og de materielle bestemmelser i traktatens artikel 81 og 82 anvendes allerede på disse ydelser. Der er ikke fremført nogen overbevisende begrundelse for fortsat at udelukke disse serviceydelser fra reglerne for anvendelse af traktatens artikel 81 og 82. Ofte påvirker cabotagesejlads ikke samhandelen mellem medlemsstaterne, men det betyder ikke, at den fra begyndelsen bør udelukkes fra anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1/2003.
(14)
Da foranstaltningerne i forordning (EF) nr. 1/2003 er hensigtsmæssige, når det gælder anvendelsen af konkurrencereglerne på samtlige sektorer, bør forordningens anvendelsesområde ændres, så den kommer til at omfatte cabotagesejlads og trampfart.
(15)
Forordning (EF) nr. 1/2003 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(16)
Da medlemsstaterne måske skal tilpasse deres internationale forpligtelser på grund af afskaffelsen af konferencesystemet, bør bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 4056/86 om gruppefritagelse for linjekonferencer fortsat gælde i en overgangsperiode for konferencer, der på nærværende forordnings ikrafttrædelsestidspunkt opfylder kravene i forordning (EØF) nr. 4056/86 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 4056/86 ophæves.
Artikel 1, stk. 3, litra b) og c), artikel 3-7, artikel 8, stk. 2, og artikel 26 i forordning (EØF) nr. 4056/86 gælder dog fortsat for linjekonferencer, der den 18. oktober 2006 opfylder kravene i forordning (EØF) nr. 4056/86 i en overgangsperiode på to år fra nævnte dato.
Artikel 2
Artikel 32 i forordning (EF) nr. 1/2003 ophæves.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2006.
32006R1419
L 269/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1419/2006 НА СЪВЕТА
от 25 септември 2006 година
за отмяна на Регламент (ЕИО) № 4056/86 за определяне на подробни правила за прилагането на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) № 1/2003 с цел разширяване на обхвата му с включване на морския каботаж и международни услуги за случайни превози с плавателни съдове
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 83 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Прилагането на правилата на конкуренцията в областта на морския транспорт се подчинява на разпоредбите от Регламент (ЕИО) № 4056/86 (3) от 1987 г. Регламент (ЕИО) № 4056/86 първоначално изпълняваше двояка функция. На първо място, определяше процедурните разпоредби за прилагането на правилата на Общността за конкуренция в областта на морския превоз. На второ място, в него са посочени някои материални разпоредби относно конкуренцията в тази област, а именно за груповото освобождаване в полза на линейни конференции, което им позволява при наличието на определени условия да фиксират цени и да регламентират предлаганата вместимост на превози, като същевременно се изключва приложението на член 81, параграф 1 от Договора по отношение на технически споразумения и се определя ред за уреждане на конфликти с международното право. Той не се прилага по отношение на морския превоз в рамките на една и съща държава-членка (морски каботаж), нито по отношение на международни услуги за случайни превози с плавателни съдове.
(2)
С Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. за прилагане на правилата за конкуренцията, определени в членове 81 и 82 от Договора (4) се изменя Регламент (ЕИО) № 4056/86 с цел включване на морския транспорт в приложното поле на правилата за конкуренция, приложими за всички отрасли в сила от 1 май 2004 г., с изключение на морския каботаж и международните услуги за случайни превози с плавателни съдове. Независимо от това конкретните материални разпоредби за конкуренцията, отнасящи се до морския сектор, все още попадат в обхвата на Регламент (ЕИО) № 4056/86.
(3)
Групово освобождаване в полза на линейните конференции, предвидено с Регламент (ЕИО) № 4056/86, освобождава от забраната, установена в член 81, параграф 1 от Договора, споразуменията, решенията и съгласуваните практики на всички или част от членовете на една или повече линейни конференции, които изпълняват определени условия. Груповото освобождаване по същество се основава на разбирането, че конференциите осигуряват стабилност, като осигуряват на износителите надеждни услуги, които не могат да се постигнат с по-малко рестриктивни средства. При все това, един цялостен преглед на отрасъла, извършен от Комисията, показва, че морските превозни услуги не са единствени по рода си по структурата на разходите си, нито се различават съществено от структурата на разходите при другите отрасли. Следователно не са налице доказателства, че този отрасъл изпитва нужда от защита от конкуренция.
(4)
Първото условие за освобождаване по член 81, параграф 3 изисква рестриктивното споразумение да допринася за подобряване на производството или разпространението на стоки или за развитието на техническия или икономическия прогрес. Относно ефективността, която е продукт от дейността на тези конференции, те вече не са в състояние да прилагат тарифите на конференциите, въпреки че все още успяват да фиксират такси и свръхтакси, които са част от цената за транспорта. Освен това няма налице доказателства, че системата с картелите води до по-стабилни навла, нито че води до по-надеждни услуги в областта на морските превози, отколкото в случая, когато пазарът е организиран на принципа на пълната конкуренция. Членовете на конференции във все по-голяма степен предлагат своите услуги чрез отделни споразумения за услуги, с които те сключват с отделни износители. В допълнение към това конференциите не управляват наличните транспортни мощности, тъй като те са в кръга на собствените решения, които всеки превозвач взема самостоятелно. При съществуващите понастоящем пазарни условия стабилността на цените и надеждността на услугите се дължат на отделни споразумения за услуги. Следователно твърденията за наличието на причинно-следствена връзка между рестрикциите (определяне на фиксирани цени и регулиране на предлагането) и претенциите за ефективност (надеждни услуги) изглеждат твърде необосновани, за да отговарят на първото условие от член 81, параграф 3.
(5)
Второто условие за освобождаване по член 81, параграф 3 е, че потребителите следва задължително да бъдат компенсирани за негативните последици в резултат от ограничаването на конкуренцията. По отношение на особено тежките ограничения, например хоризонталното ценообразуване, което възниква в случаите, в които се фиксира тарифата на конференциите, а таксите и свръхтаксите се фиксират съвместно, отрицателните последици са много сериозни. При все това обаче не са констатирани ясни положителни последствия. Потребителите на транспортни услуги считат, че конференциите работят в полза на най-слабо ефективните си членове и призовават към тяхната отмяна. Конференциите вече не изпълняват второто условие от член 81, параграф 3.
(6)
Третото условие за освобождаване по член 81, параграф 3 е, че практиката в никакъв случай не бива да налага на участващите предприятия ограничения, които не са абсолютно необходими за постигането на своите цели. Консорциумите са споразумения за кооперация между дружествата, предоставящи линейни услуги за превоз, които не се ангажират с определянето на фиксирани цени и следователно са по-малко рестриктивни от конференциите. Потребителите на транспортни услуги смятат, че консорциумите предоставят адекватни, надеждни и ефективни морски транспортни услуги по график. В добавка към това през последните години значително нараства използването на отделени споразумения за услуги. По дефиниция такива отделни споразумения за услуги не ограничават конкуренцията и осигуряват ползи за износителите, тъй като дават възможност за предоставяне на специални услуги. Наред с това, тъй като цената се определя предварително и не плава в течение на предварително определен период (обикновено до една година), договорите за услуги могат да допринесат за стабилността на цените. Така че не е безспорен факт, че ограниченията за конкуренцията, позволени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 4056/86 (определяне на фиксирани цени и регламентиране на предлаганата вместимост на превози), са неизбежни при предлагането на надеждни морски превозни услуги на потребителите, тъй като такива услуги могат да се постигнат и с по-малко рестриктивни средства. Следователно третото условие по член 81, параграф 3 не е спазено.
(7)
И накрая, четвъртото условие по член 81, параграф 3 изисква конференцията продължава дейността си в условията на ефективен конкурентен натиск. При съществуващите понастоящем пазарни обстоятелства линейните конференции присъстват по всички по-важни търговски морски пътища и се конкурират с превозвачи, групирани в консорциуми, както и с несдружени корабни линии. Докато са налице условия за съществуване на конкуренция нивата на морските навла поради отслабването на системата на конференции, конкуренция в цените по отношение на свръхтаксите и допълнителните такси надали съществува изобщо. Последните се определят от конференциите и често се получава така, че превозвачите извън тях прилагат същите такси. Освен това превозвачите участват в конференции и консорциуми по едни и същи рейсове, като си обменят важна търговска информация и натрупват ползите, произтичащи от груповото освобождаване, присъщо на конференциите (определяне на фиксирани цени и регламентиране на предлаганата вместимост) и присъщо на консорциумите (работно сътрудничество за предоставяне на съвместна услуга). Като се има предвид увеличаващият се брой връзки между превозвачи по едни и същи линии, определянето на степента, в която конференциите се подлагат на действителна вътрешна и външна конкуренция, е твърде сложно и може да се извършва успешно само поотделно за всеки конкретен случай.
(8)
Във връзка с казаното по-горе линейните конференции вече не изпълняват четирите кумулативно посочени условия за освобождаване по член 81, параграф 3 от Договора и следователно груповото освобождаване , от което се ползват, следва да бъде отменено.
(9)
Освобождаването от забраната по член 81, параграф 1 oт Договора на технически споразумения и редът за уреждане на конфликти с международното право са също излишни. Следователно тези разпоредби също следва да се отменят.
(10)
Предвид казаното по-горе Регламент (ЕИО) № 4056/86 следва да се отмени изцяло.
(11)
Линейните конференции се толерират в няколко правни системи. И в този сектор, както и в някои други, законът за конкуренцията не се прилага по един и същ начин в целия свят. Предвид глобалния характер на сектора на линейните морски превози, Комисията следва да предприеме подходящи мерки за оттегляне на освобождаването в областта на определяне на фиксирани цени, от която се ползват конференциите, което е налице другаде, като същевременно запази освобождаването в областта на техническо сътрудничество между линии за морски превози, групирани в консорциуми и сдружения, което е в съответствие с препоръките на секретариата на ОИСР, направени през 2002 г.
(12)
Каботажът и международните услуги за случайни превози с плавателни съдове са изключени от правилата за прилагане на членове 81 и 82 от Договора, които първоначално са изложени в Регламент (ЕИО) № 4056/86, а впоследствие и в Регламент (ЕО) № 1/2003. Понастоящем те са единствените останали сектори, изключени от правилата на Общността за прилагане на конкуренцията. Липсата на ефективни изпълнителни пълномощия за тези сектори представлява аномалия от нормативна гледна точка.
(13)
Изключването на международни услуги за случайни превози с плавателни съдове от Регламент (ЕО) № 1/2003 се основава на факта, че тарифите за тези услуги се уговарят свободно за всеки конкретен случай в съответствие с условията на търсенето и предлагането. При това обаче такива пазарни условия са налице в други сектори и по отношение на тези услуги вече се прилагат основните разпоредби от членове 81 и 82. Не е приведена нито една убедителна причина за оставането на съществуващото понастоящем изключване на тези услуги от правилата за прилагане на членове 81 и 82 от Договора. Освен това, въпреки че услугите в областта на морския каботаж често не се отразяват върху търговията на Общността, това не означава, че тези услуги следва да се изключат от обхвата на Регламент (ЕО) № 1/2003 още от самото начало.
(14)
Тъй като механизмите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1/2003, са подходящи за прилагане на правилата за конкуренцията към всички сектори, обхватът на настоящия регламент следва да бъде изменен по такъв начин, че в него да се включат морският каботаж и международните услуги за случайни превози с плавателни съдове.
(15)
Във връзка с това в Регламент (ЕО) № 1/2003 следва да се внесат съответните изменения.
(16)
Тъй като на държавите-членки може да се наложи да коригират своите международни ангажименти предвид отмяната на системата на конференциите, разпоредбите от Регламент (ЕИО) № 4056/86, свързани с груповото освобождаване на линейни конференции, следва да продължат да се прилагат по отношение на конференции, отговарящи на изискванията от Регламент (ЕИО) № 4056/86 към датата на влизане в сила на настоящия регламент, което важи в течение на даден преходен период,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 4056/86 се отменя.
При все това обаче член 1, параграф 3, букви б) и в), членове 3-7, член 8, параграф 2 и член 26 от Регламент (ЕИО) № 4056/86 продължават да се прилагат по отношение на линейни конференции, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕИО) № 4056/86 към 18 октомври 2006 г., за преходен период с продължителност две години считано от тази дата.
Член 2
Член 32 от Регламент (ЕО) № 1/2003 се заличава.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2006 година.