EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1013/2006
af 14. juni 2006
om overførsel af affald
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Denne forordnings vigtigste og overordnede målsætning og komponent er miljøbeskyttelse, og dens eventuelle indvirkning på den internationale handel er helt utilsigtet.
(2)
Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (3) er allerede blevet væsentligt ændret adskillige gange, og det er nødvendigt at ændre den yderligere. Det er især nødvendigt, at indholdet af Kommissionens beslutning 94/774/EF af 24. november 1994 om det standardledsagedokument, der er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (4), og af Kommissionens beslutning 1999/412/EF af 3. juni 1999 om et spørgeskema til brug for medlemsstaterne ved rapportering i henhold til artikel 41, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (5) indarbejdes i forordningen. Forordning (EØF) nr. 259/93 bør derfor erstattes af hensyn til klarheden.
(3)
Rådets afgørelse 93/98/EØF (6) vedrørte indgåelse på Fællesskabets vegne af Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf (7), som Fællesskabet har været part i siden 1994. Med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 259/93 har Rådet fastlagt regler med henblik på at begrænse og kontrollere sådanne overførsler ved bl.a. at bringe den gældende fællesskabsordning for overvågning af og kontrol med overførsel af affald i overensstemmelse med kravene i Basel-konventionen.
(4)
Rådets afgørelse 97/640/EF (8) vedrørte godkendelse på Fællesskabets vegne af ændringen til Basel-konventionen som fastsat i partskonferencens beslutning III/1. Med den ændring blev al udførsel af farligt affald bestemt til bortskaffelse fra lande anført i konventionens bilag VII til lande, der ikke er anført heri, forbudt, såvel som, med virkning fra 1. januar 1998, al udførsel af farligt affald som omhandlet i konventionens artikel 1, stk. 1, litra a), bestemt til nyttiggørelse. Forordning (EØF) nr. 259/93 blev ændret i overensstemmelse hermed ved Rådets forordning (EF) nr. 120/97 (9).
(5)
I betragtning af, at Fællesskabet har godkendt OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald til nyttiggørelse (OECD-beslutningen) er det, for at harmonisere affaldslister med Basel-konventionen og revidere visse andre krav, nødvendigt at indarbejde indholdet af den pågældende beslutning i fællesskabslovgivningen.
(6)
Fællesskabet har undertegnet Stockholm-konventionen af 22. maj 2001 om persistente organiske miljøgifte.
(7)
Det er vigtigt at tilrettelægge og regulere overvågningen af og kontrollen med overførsler af affald på en sådan måde, at der tages hensyn til behovet for at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten og folkesundheden, og således at en mere ensartet anvendelse af forordningen fremmes overalt i Fællesskabet.
(8)
Det er også vigtigt at tage hensyn til kravet i Basel-konventionens artikel 4, stk. 2, litra d), om, at overførsler af farligt affald skal begrænses til et minimum, som er foreneligt med en miljømæssigt forsvarlig og effektiv håndtering af sådant affald.
(9)
Derudover er det vigtigt at holde sig for øje, at de enkelte parter i Basel-konventionen i henhold til dennes artikel 4, stk. 1, har ret til at forbyde import af farligt affald og affald, der er opført i konventionens bilag II.
(10)
Overførsel af affald fra væbnede styrker eller hjælpeorganisationer bør udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde, når det importeres til Fællesskabet i visse situationer (herunder transit inden for Fællesskabet, når affaldet er ankommet dertil). Krav i henhold til folkeretten og internationale aftaler bør overholdes i forbindelse med sådanne overførsler. I sådanne tilfælde bør enhver kompetent transitmyndighed og den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet på forhånd underrettes om overførslen og dens bestemmelsessted.
(11)
Det er nødvendigt at undgå overlapning med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (10), der allerede indeholder bestemmelser, der generelt dækker sendingen, kanaliseringen og overførslen (indsamling, transport, håndtering, forarbejdning, anvendelse, nyttiggørelse eller bortskaffelse, registre, ledsagedokumenter og sporbarhed) af animalske biprodukter i, til og ud af Fællesskabet.
(12)
Kommissionen bør senest på datoen for denne forordnings ikrafttræden aflægge rapport om forholdet mellem gældende sektorlovgivning om dyrs og menneskers sundhed og denne forordnings bestemmelser og bør senest samme dato fremsætte eventuelle forslag, der er nødvendige for at bringe denne lovgivning i overensstemmelse med denne forordning med henblik på at opnå et tilsvarende kontrolniveau.
(13)
Selv om overvågning af og kontrol med affaldsoverførsler i en medlemsstat henhører under den pågældende medlemsstats ansvarsområde, bør de nationale ordninger for overførsel af affald tilgodese behovet for overensstemmelse med fællesskabsordningen for at sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet og folkesundheden.
(14)
Hvad angår overførsel af affald bestemt til bortskaffelse og af affald bestemt til nyttiggørelse, der ikke er opført i bilag III, III A eller III B, bør der sikres optimal overvågning og kontrol ved at kræve forudgående skriftligt samtykke til sådanne overførsler. En sådan fremgangsmåde bør forudsætte forudgående anmeldelse, hvorved de kompetente myndigheder bliver behørigt informeret, således at de kan træffe alle nødvendige foranstaltninger til at beskytte folkesundheden og miljøet. Disse myndigheder bør ligeledes kunne gøre begrundede indsigelser mod en sådan overførsel.
(15)
Hvad angår overførsel af affald opført i bilag III, III A eller III B bestemt til nyttiggørelse, bør der sikres et minimumsniveau af overvågning og kontrol ved at kræve, at sådanne overførsler ledsages af bestemte oplysninger.
(16)
Med henblik på en ensartet anvendelse af denne forordning og for at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt, er det af hensyn til effektiviteten nødvendigt at kræve, at anmeldelserne behandles af den kompetente afsendelsesmyndighed.
(17)
Det er ligeledes vigtigt at tydeliggøre ordningen for finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
(18)
I betragtning af det ansvar, der påhviler affaldsproducenterne med hensyn til miljømæssigt forsvarlig håndtering af affald, bør anmeldelses- eller transportformularerne vedrørende overførsel af affald udfyldes af affaldsproducenterne, når dette er praktisk muligt.
(19)
Det er nødvendigt at indføre proceduremæssige forholdsregler for anmelderen, både af hensyn til retlig klarhed og for at sikre ensartet anvendelse af denne forordning, samt for at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt.
(20)
I tilfælde af overførsel af affald til bortskaffelse bør medlemsstaterne tage hensyn til principperne om nærhed, prioritering af nyttiggørelse og tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og på nationalt plan i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald (11) ved i overensstemmelse med traktaten at træffe foranstaltninger med henblik på helt eller delvis at nedlægge forbud mod sådan overførsel eller systematisk at gøre indsigelse herimod. Der bør ligeledes tages hensyn til kravet i direktiv 2006/12/EF, ifølge hvilket medlemsstaterne skal oprette et integreret og hensigtsmæssigt netværk af affaldsbortskaffelsesanlæg, for at Fællesskabet som helhed kan blive selvforsynende inden for affaldsbortskaffelse, og for at medlemsstaterne kan forfølge dette mål enkeltvis under hensyntagen til geografiske omstændigheder eller behovet for særlige faciliteter til bestemte typer affald. Medlemsstaterne bør ligeledes kunne sikre, at affaldsbehandlingsanlæg, der er omfattet af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (12), anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i direktivet og i overensstemmelse med anlæggets tilladelse, og at affaldet behandles under overholdelse af retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med bortskaffelse som fastlagt i fællesskabslovgivningen.
(21)
I tilfælde af overførsel af affald til nyttiggørelse bør medlemsstaterne kunne sikre, at affaldsbehandlingsanlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i direktivet i overensstemmelse med anlæggets tilladelse. Medlemsstaterne bør ligeledes kunne sikre, at affaldet behandles under overholdelse af retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med nyttiggørelse som fastlagt i fællesskabslovgivningen, og at affaldet, under hensyntagen til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2006/12/EF, behandles i overensstemmelse med de affaldshåndteringsplaner, der er udarbejdet i medfør af sidstnævnte direktiv med det formål at sikre gennemførelse af retligt bindende nyttiggørelses- og genanvendelseskrav som fastlagt i fællesskabslovgivningen.
(22)
Opstillingen på fællesskabsplan af obligatoriske krav til affaldsanlæg og behandling af bestemte typer affald kan sammen med gældende bestemmelser i fællesskabsretten bidrage til at skabe et højt miljøbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, medvirke til at skabe lige vilkår på genanvendelsesområdet og bidrage til at sikre, at etableringen af et økonomisk levedygtigt indre genanvendelsesmarked ikke hæmmes. Det er således nødvendigt at skabe lige vilkår for genanvendelse i Fællesskabet gennem anvendelse af fælles standarder på visse områder, hvor det er hensigtsmæssigt for at øge kvaliteten af genanvendelsen, herunder i forbindelse med sekundære materialer. Kommissionen bør derfor i nødvendigt omfang fremsætte forslag til sådanne standarder for visse affaldstyper og visse genanvendelsesanlæg, så snart det er praktisk muligt, på baggrund af yderligere overvejelser omkring affaldsstrategien og under hensyntagen til gældende lovgivning i Fællesskabet og medlemsstaterne. Indtil da bør det under visse forhold være muligt at gøre indsigelse mod planlagte overførsler, hvis den dertil knyttede nyttiggørelse ikke er i overensstemmelse med afsenderlandets nationale lovgivning om nyttiggørelse. I mellemtiden bør Kommissionen tillige overvåge situationen for så vidt angår eventuelle uønskede overførsler af affald til de nye medlemsstater og om nødvendigt fremsætte relevante forslag til, hvordan sådanne situationer kan håndteres.
(23)
Det bør pålægges medlemsstaterne at sikre, at de pågældende kompetente myndigheder i overensstemmelse med De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE) konvention om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet af 25. juni 1998 (Århus-konventionen) på passende måde gør oplysninger om anmeldelser af overførsler offentligt tilgængelige, såfremt disse oplysninger ikke er fortrolige i henhold til national lovgivning eller fællesskabsretten.
(24)
Der bør indføres et krav om, at affald fra en overførsel, der ikke kan fuldendes som planlagt, returneres til afsendelseslandet, nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde.
(25)
Der bør ligeledes være pligt til, at den person, hvis handling forårsager en ulovlig overførsel, tager det pågældende affald tilbage eller træffer alternative foranstaltninger til nyttiggørelse eller bortskaffelse heraf. Såfremt den pågældende undlader at gøre det, bør den kompetente afsendelses- eller bestemmelsesmyndighed, alt efter omstændighederne, selv gribe ind.
(26)
Det er nødvendigt med henblik på at beskytte miljøet i de pågældende lande at tydeliggøre omfanget af det forbud, der er fastsat i overensstemmelse med Basel-konventionen, mod eksport fra Fællesskabet af affald til bortskaffelse i et tredjeland, der ikke er et EFTA-land (Den Europæiske Frihandelssammenslutning).
(27)
Lande, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, kan indføre de kontrolprocedurer, der gælder for overførsler inden for Fællesskabet.
(28)
Det er desuden nødvendigt med henblik på at beskytte miljøet i de pågældende lande at tydeliggøre omfanget af det forbud mod eksport af farligt affald til nyttiggørelse i et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og som også er fastsat i overensstemmelse med Basel-konventionen. Det er især nødvendigt at tydeliggøre listen over det affald, som forbuddet omfatter, og sikre, at det ligeledes omfatter affald fra bilag II til Basel-konventionen, dvs. indsamlet husholdningsaffald og rester fra forbrænding af husholdningsaffald.
(29)
Der bør opretholdes specifikke ordninger for eksport af ikke-farligt affald til nyttiggørelse i lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og der bør fastsættes bestemmelse om, at de tilpasses yderligere på et senere tidspunkt.
(30)
Import til Fællesskabet af affald til bortskaffelse bør være tilladt, hvis eksportlandet er part i Basel-konventionen. Import til Fællesskabet af affald til nyttiggørelse bør være tilladt, hvis eksportlandet er et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller som er part i Basel-konventionen. I andre tilfælde bør import kun være tilladt, hvis eksportlandet er omfattet af en bilateral eller multilateral aftale eller ordning, der er forenelig med fællesskabslovgivningen og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, undtagen i tilfælde, hvor dette ikke er muligt på grund af krisesituationer, fredsskabende eller fredsbevarende operationer eller krig.
(31)
Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med international havret.
(32)
Denne forordning bør afspejle reglerne for eksport og import af affald til og fra oversøiske lande og territorier som fastsat i Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (13).
(33)
Der bør træffes de nødvendige foranstaltninger, således at det i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF og anden fællesskabslovgivning vedrørende affald sikres, at affald, der overføres inden for Fællesskabet, og affald, der importeres til Fællesskabet, i hele overførselsperioden og også når der er tale om nyttiggørelse eller bortskaffelse i bestemmelseslandet, håndteres uden at bringe folkesundheden i fare og uden at anvende processer og metoder, der kan skade miljøet. Hvad angår eksport fra Fællesskabet af affald, der ikke er omfattet af et forbud, bør det tilstræbes at sikre, at affaldet håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden, der også omfatter nyttiggørelse eller bortskaffelse i bestemmelsestredjelandet. Det anlæg, der modtager affaldet, bør drives i overensstemmelse med standarder for menneskers sundhed og miljøbeskyttelse, som i store linjer svarer til de standarder, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen. Der bør udarbejdes en liste med ikke-bindende retningslinjer for miljømæssigt forsvarlig håndtering.
(34)
Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om gennemførelsen af denne forordning, både ved hjælp af de beretninger, der sendes til Basel-konventionens sekretariat, og ved hjælp af et særskilt spørgeskema.
(35)
Det er nødvendigt at garantere sikker og miljømæssig forsvarlig ophugning af skibe for at beskytte folkesundheden og miljøet. Desuden bør det bemærkes, at et skib kan blive til affald som defineret i artikel 2 i Basel-konventionen, og at det samtidig kan defineres som et skib i henhold til andre internationale regler. Det er vigtigt at erindre om, at der pågår et arbejde, som involverer et tværfagligt samarbejde mellem Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og Basel-konventionens sekretariat, for på globalt plan at fastlægge bindende forskrifter, der kan sikre en effektiv løsning på problemet med ophugning af skibe.
(36)
Effektivt internationalt samarbejde om kontrol med overførsel af affald er et middel til at sikre, at overførsler af farligt affald kontrolleres. Informationsudveksling, fælles ansvar og samarbejde mellem Fællesskabet og dets medlemsstater og tredjelande bør fremmes med henblik på at sikre forsvarlig affaldshåndtering.
(37)
Visse bilag til denne forordning bør vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF. Den fremgangsmåde bør ligeledes anvendes ved ændring af bilagene for at tilpasse dem til de videnskabelige og tekniske fremskridt, til ændringer i den relevante fællesskabslovgivning eller til begivenheder i forbindelse med OECD-beslutningen eller Basel-konventionen og andre relevante internationale konventioner og aftaler.
(38)
I forbindelse med udarbejdelsen af vejledningen i udfyldelse af anmeldelses- og transportformularerne i bilag I C bør Kommissionen, under hensyntagen til OECD-beslutningen og Basel-konventionen, bl.a. præcisere, at anmeldelses- og transportformularerne så vidt muligt bør være på to sider, samt angive den nøjagtige tidsplan for udfyldelsen af anmeldelses- og transportformularerne i bilag I A og I B under hensyntagen til bilag II. Herudover bør de nærmere krav præciseres, hvis der er afvigelser mellem terminologien og kravene i OECD-beslutningen eller Basel-konventionen og denne forordning.
(39)
Når det overvejes, hvilke blandinger af affald der skal tilføjes i bilag III A, bør der bl.a. tages hensyn til følgende: affaldets egenskaber, f.eks. dets eventuelle farlige egenskaber, forureningspotentiale, fysiske form, de håndteringsmæssige aspekter som den teknologiske kapacitet til nyttiggørelse af affaldet og de miljømæssige fordele ved nyttiggørelsen, herunder om en miljømæssigt forsvarlig håndtering af affaldet eventuelt hæmmes. Kommissionen bør bestræbe sig på i videst muligt omfang at færdiggøre dette bilag inden datoen for denne forordnings ikrafttræden og afslutte denne opgave senest seks måneder efter denne dato.
(40)
Kommissionen bør også efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF vedtage supplerende foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning. Disse foranstaltninger bør omfatte en metode til beregning af den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som Kommissionen, hvis det er muligt, skal færdiggøre inden datoen for denne forordnings anvendelse.
(41)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (14).
(42)
Målet for denne forordning, nemlig at sikre miljøbeskyttelsen i forbindelse med overførsel af affald kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af forordningens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres procedurer og kontrolordninger for overførsel af affald, der afhænger af overførslens oprindelse, bestemmelsessted og rute, affaldstypen og den behandling, affaldet skal gennemgå ved bestemmelsesstedet.
2. Denne forordning gælder for overførsel af affald:
a)
mellem medlemsstater inden for Fællesskabet eller med transit gennem tredjelande
b)
importeret til Fællesskabet fra tredjelande
c)
eksporteret fra Fællesskabet til tredjelande
d)
i transit gennem Fællesskabet på vej til eller fra tredjelande.
3. Denne forordning omfatter ikke:
a)
losning på land af affald opstået ved skibes og offshore-platformes normale drift, herunder spildevand og reststoffer, for så vidt affaldet er omfattet af kravene i den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe af 1973, som ændret ved protokollen af 1978 hertil (Marpol 73/78), eller andre bindende internationale retsakter
b)
overførsel af affald opstået om bord på køretøjer, tog, flyvemaskiner og skibe, indtil dette affald losses med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse
c)
overførsel af radioaktivt affald som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet (15)
d)
overførsler, der er underlagt godkendelseskravene i forordning (EF) nr. 1774/2002
e)
overførsel af affald som nævnt i artikel 2, stk. 1, litra b), nr. ii), iv) og v), i direktiv 2006/12/EF, såfremt overførslen allerede er omfattet af anden fællesskabslovgivning med lignende bestemmelser
f)
overførsel af affald fra Antarktis til Fællesskabet som sker i overensstemmelse med kravene i protokollen om miljøbeskyttelse til traktaten om Antarktis af 1991
g)
import til Fællesskabet af affald fra væbnede styrker eller hjælpeorganisationer i forbindelse med krisesituationer og fredsskabende eller fredsbevarende operationer, når affaldet overføres direkte eller indirekte til bestemmelseslandet af eller på vegne af de pågældende væbnede styrker eller hjælpeorganisationer. I sådanne tilfælde underrettes enhver kompetent transitmyndighed og den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet på forhånd om overførslen og dens bestemmelsessted.
4. Overførsel af affald, der transporteres gennem Fællesskabet fra Antarktis til lande uden for Fællesskabet er omfattet af bestemmelserne i artikel 36 og 49.
5. Overførsler af affald, der udelukkende finder sted inden for en medlemsstat, er kun omfattet af bestemmelserne i artikel 33.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»affald«: affald som defineret i artikel 1, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/12/EF
2)
»farligt affald«: affald som defineret i artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (16)
3)
»blandet affald«: affald, der opstår ved forsætlig eller uforsætlig sammenblanding af to eller flere forskellige affaldstyper, og for hvilken der ikke findes en enkelt indgang i bilag III, III B, IV og IV A. En enkelt overførsel af affald, der består af to eller flere indbyrdes adskilte affaldstyper, er ikke blandet affald
4)
»bortskaffelse«: bortskaffelse som defineret i artikel 1, stk. 1, litra e), i direktiv 2006/12/EF
5)
»midlertidig bortskaffelse«: bortskaffelsesoperation D 13, D 14 og D 15 som defineret i bilag II A til direktiv 2006/12/EF
6)
»nyttiggørelse«: nyttiggørelse som defineret i artikel 1, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/12/EF
7)
»midlertidig nyttiggørelse«: nyttiggørelsesoperation R 12 og R 13 som defineret i bilag II B til direktiv 2006/12/EF
8)
»miljømæssigt forsvarlig håndtering«: alle praktisk mulige foranstaltninger er truffet til at sikre, at affald håndteres på en sådan måde, at folkesundheden og miljøet beskyttes mod de negative virkninger, der måtte opstå i forbindelse med sådant affald
9)
»producent«: enhver, hvis aktiviteter frembringer affald (oprindelig producent), og/eller enhver, der udfører forbehandling, blanding eller andre behandlingsprocesser, hvorved affaldets art eller sammensætning ændres (ny producent) (som defineret i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv 2006/12/EF)
10)
»indehaver«: producenten af affaldet eller den fysiske eller juridiske person, der er i besiddelse heraf (og som defineret i artikel 1, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/12/EF)
11)
»indsamler«: enhver, der foretager indsamling af affald som defineret i artikel 1, stk. 1, litra g), i direktiv 2006/12/EF
12)
»forhandler«: enhver, der optræder som hovedmand ved køb og efterfølgende salg af affald, herunder forhandlere, der ikke fysisk tager affaldet i besiddelse, jf. artikel 12 i direktiv 2006/12/EF
13)
»mægler«: enhver, der arrangerer nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald på andres vegne, herunder mæglere, der ikke fysisk tager affaldet i besiddelse, jf. artikel 12 i direktiv 2006/12/EF
14)
»modtager«: den person eller virksomhed under bestemmelseslandets jurisdiktion, hvortil affaldet overføres med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse
15)
»anmelder«:
a)
ved overførsel fra en medlemsstat enhver fysisk eller juridisk person, der henhører under den pågældende medlemsstats jurisdiktion, som har til hensigt at overføre affald eller lade affald overføre, og som har anmeldepligt. Anmelderen er en af nedennævnte personer i den nedenfor anførte rækkefølge:
i)
den oprindelige producent
ii)
den godkendte nye producent, der udfører behandling af affaldet inden overførsel
iii)
en godkendt indsamler, som har indsamlet små mængder af samme type affalds fra forskellige kilder til en samlet overførsel, der skal påbegyndes fra en enkelt anmeldt lokalitet
iv)
en registreret forhandler, der har fået skriftlig bemyndigelse af den i punkt i), ii) og iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler til at handle på dennes vegne som anmelder
v)
en registreret mægler, der har fået skriftlig bemyndigelse af den i punkt i), ii) og iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler til at handle på dennes vegne som anmelder, eller
vi)
indehaveren, hvis alle de under punkt i), ii), iii), iv) og v) anførte personer er ukendte eller insolvente.
Hvis en anmelder som omhandlet i punkt iv) eller v) ikke i enhver henseende opfylder den tilbagetagelsespligt, der er omhandlet i artikel 22-25, anses den i henholdsvis punkt i), ii) eller iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler, der bemyndigede den pågældende forhandler eller mægler til at handle på sine vegne, som anmelder ved anvendelsen af nævnte tilbagetagelsespligt. I tilfælde af ulovlig overførsel, der er anmeldt af en forhandler eller mægler som omhandlet i punkt iv) eller v), anses den i punkt i), ii) eller iii) omhandlede person, der bemyndigede den pågældende forhandler eller mægler til at handle på sine vegne, som anmelder ved anvendelsen af denne forordning.
b)
ved import til eller transit gennem Fællesskabet af affald, der ikke kommer fra en medlemsstat, enhver af de følgende fysiske eller juridiske personer, som henhører under bestemmelseslandets jurisdiktion, som har til hensigt at overføre affald eller lade affald overføre, eller som allerede har overført eller ladet overføre affald, enten:
i)
den person, der er udpeget efter lovgivningen i bestemmelseslandet, eller hvis ingen er udpeget
ii)
indehaveren på det tidspunkt, eksporten fandt sted.
16)
»Basel-konventionen«: Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf
17)
»OECD-beslutningen«: OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse.
18)
»kompetent myndighed«:
a)
i en medlemsstat det organ, der er udpeget af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 53 eller
b)
i en ikke-medlemsstat, der er part i Basel-konventionen, det organ, der er udpeget af landet som kompetent myndighed med hensyn til konventionen i overensstemmelse med dens artikel 5, eller
c)
i et land, der hverken henhører under litra a) eller b), det organ, der er udpeget som kompetent myndighed af det pågældende land eller den pågældende region, eller hvis et sådant ikke er udpeget, den regeludstedende myndighed i det land eller den region, under hvis jurisdiktion overførsel af affald henhører, alt efter om det drejer sig om overførsel med henblik på nyttiggørelse, bortskaffelse eller transit
19)
»kompetent afsendelsesmyndighed«: den kompetente myndighed for det område, hvorfra overførslen er planlagt påbegyndt eller påbegyndes
20)
»kompetent bestemmelsesmyndighed«: den kompetente myndighed for det område, hvortil overførslen er planlagt eller finder sted, eller hvor affald lastes forud for nyttiggørelse eller bortskaffelse i et område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion
21)
»kompetent transitmyndighed«: den kompetente myndighed i ethvert andet land end den kompetente afsendelsesmyndigheds land eller den kompetente bestemmelsesmyndigheds land, hvorigennem overførslen er planlagt eller finder sted
22)
»afsendelsesland«: et land, hvorfra en overførsel af affald er planlagt påbegyndt eller påbegyndes
23)
»bestemmelsesland«: et land, hvortil en overførsel er planlagt eller finder sted med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse i dette land eller med henblik på lastning forud for nyttiggørelse eller bortskaffelse i et område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion
24)
»transitland«: et land, bortset fra afsendelseslandet og bestemmelseslandet, hvorigennem en overførsel af affald er planlagt eller finder sted
25)
»område under et lands nationale jurisdiktion«: et landområde eller havområde, inden for hvilket en stat har det administrative og lovgivningsmæssige ansvar i henhold til folkeretten med henblik på beskyttelse af menneskers sundhed eller miljøet
26)
»oversøiske lande og territorier«: de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag I A til Rådets beslutning 2001/822/EF
27)
»Fællesskabets eksporttoldsted«: toldstedet som defineret i artikel 161, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførsel af en EF-toldkodeks (17)
28)
»Fællesskabets udgangstoldsted«: toldstedet som defineret i artikel 793, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (18)
29)
»Fællesskabets indgangstoldsted«: det toldsted, hvortil affald, der er ført ind i Fællesskabets toldområde, skal befordres i overensstemmelse med artikel 38, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2913/92
30)
»import«: indførsel af affald til Fællesskabet, dog med undtagelse af transit gennem Fællesskabet
31)
»eksport«: udførsel af affald fra Fællesskabet, dog med undtagelse af transit gennem Fællesskabet
32)
»transit«: overførsel af affald eller planlagt overførsel af affald igennem et eller flere andre lande end afsendelseslandet eller bestemmelseslandet
33)
»transport«: vej- og jernbanetransport, transport ad luft- og søvejen og ad indre vandveje af affald
34)
»overførsel«: transport af affald bestemt til nyttiggørelse eller bortskaffelse, som er planlagt eller finder sted
a)
mellem to lande
b)
mellem et land og oversøiske lande og territorier eller andre områder under det pågældende lands beskyttelse
c)
mellem et land og et landområde, der ikke tilhører noget land ifølge folkeretten
d)
mellem et land og Antarktis
e)
fra et land gennem et af de ovenfor beskrevne områder
f)
i et land gennem et eller flere af de ovenfor beskrevne områder og som oprinder eller ender i det pågældende land, eller
g)
fra et geografisk område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion, til et land
35)
»ulovlig overførsel«: overførsel af affald, der foretages:
a)
uden anmeldelse til alle de berørte kompetente myndigheder i henhold til denne forordning
b)
uden de berørte kompetente myndigheders samtykke i henhold til denne forordning
c)
med samtykke fra de berørte kompetente myndigheder opnået ved forfalskning, afgivelse af vildledende oplysninger eller svig
d)
på en måde, der ikke er klart specificeret i anmeldelses- eller transportformularerne
e)
på en måde, der resulterer i nyttiggørelse eller bortskaffelse i strid med fællesskabsreglerne eller internationale regler
f)
i strid med artikel 34, 36, 39, 40, 41 og 43, eller
g)
i forbindelse med overførsel af affald som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 4, og hvor det viser sig,
i)
at affaldet ikke står anført i bilag III, III A eller III B
ii)
at artikel 3, stk. 4, ikke er overholdt, eller
iii)
at overførslen foretages på en måde, der ikke klart er specificeret i dokumentet i bilag VII.
AFSNIT II
OVERFØRSLER INDEN FOR FÆLLESSKABET MED ELLER UDEN TRANSIT GENNEM TREDJELANDE
Artikel 3
Almindelig fremgangsmåde
1. Overførsler af følgende affald er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i bestemmelserne i dette afsnit:
a)
Hvis overførslen er bestemt til bortskaffelse:
alt affald
b)
Hvis overførslen er bestemt til nyttiggørelse:
i)
affald anført i bilag IV, der bl.a. omfatter affald anført i bilag II og VIII til Basel-konventionen
ii)
affald anført i bilag IV A
iii)
affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A
iv)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A, medmindre det er anført i bilag III A.
2. Overførsel af følgende affald bestemt til nyttiggørelse er underlagt de generelle oplysningskrav i artikel 18, hvis mængden af det overførte affald er over 20 kg:
a)
affald anført i bilag III eller III B
b)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, bestående af to eller flere affaldstyper, der er anført i bilag III, forudsat at dette blandede affalds sammensætning ikke vil indvirke negativt på en miljømæssigt forsvarlig nyttiggørelse, og forudsat, at sådant blandet affald er anført i bilag III A i overensstemmelse med artikel 58.
3. For affald anført i bilag III anvendes i undtagelsestilfælde de relevante bestemmelser, som om affaldet havde været anført i bilag IV, hvis det pågældende affald udviser en eller flere af de farlige egenskaber, der er anført i bilag III til Rådets direktiv 91/689/EØF. Disse tilfælde behandles i overensstemmelse med artikel 58.
4. Overførsel af affald, der udtrykkeligt er bestemt til laboratorieanalyse for enten at vurdere dets fysiske eller kemiske egenskaber eller for at bestemme dets egnethed til nyttiggørelse eller bortskaffelse er ikke omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som beskrevet i stk. 1. I stedet gælder de i artikel 18 anførte proceduremæssige krav. Mængden af affald, der kan undtages, når det udtrykkeligt er bestemt til laboratorieanalyse, fastsættes som den rimelige mindstemængde, der er nødvendig for på passende vis at kunne foretage analysen i hvert enkelt tilfælde, og må ikke overstige 25 kg.
5. Overførsel af blandet kommunalt affald (affaldsindgang 20 03 01) indsamlet fra private husholdninger, herunder i tilfælde, hvor denne indsamling også omfatter sådant affald fra andre producenter, til nyttiggørelses- og bortskaffelsesanlæg er i overensstemmelse med denne forordning underlagt samme bestemmelser som overførsel af affald bestemt til bortskaffelse.
KAPITEL 1
Forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke
Artikel 4
Anmeldelse
Hvis en anmelder agter at overføre affald som nævnt i artikel 3, stk. 1, litra a) eller b), skal denne forudgående anmelde dette skriftligt til og gennem den kompetente afsendelsesmyndighed og, hvis der foretages en samlet anmeldelse, overholde artikel 13.
Ved anmeldelse skal følgende krav være opfyldt:
1)
Anmeldelses- og transportformularer:
Anmeldelse skal ske ved hjælp af følgende formularer:
a)
anmeldelsesformularen i bilag I A og
b)
transportformularen i bilag I B.
Ved anmeldelse skal anmelderen udfylde anmeldelsesformularen og, når det er relevant, transportformularen.
Når anmelderen ikke er den oprindelige producent i henhold til artikel 2, nr. 15), litra a), punkt i), sikrer anmelderen, at denne producent eller en af de i artikel 2, nr. 15), litra a), punkt ii), eller iii), anførte personer, når dette er muligt, også underskriver det i bilag I A omhandlede anmeldelsesformular.
Den kompetente afsendelsesmyndighed udsteder anmeldelsesformularen og transportformularen til anmelderen.
2)
Oplysninger og dokumentation i anmeldelses- og transportformularer:
Anmelderen giver på eller vedlægger anmeldelsesformularen de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 1. Anmelderen giver på eller vedlægger transportformularen de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 2, i den udstrækning, det er muligt på anmeldelsestidspunktet.
En anmeldelse anses først for korrekt udfyldt, når den kompetente afsendelsesmyndighed har vished for, at anmeldelsesformularen og transportformularen er udfyldt i henhold til første afsnit.
3)
Yderligere oplysninger og dokumentation:
Hvis en af de berørte kompetente myndigheder anmoder herom, skal anmelderen forelægge yderligere oplysninger og dokumentation. Bilag II, del 3, indeholder en liste over yderligere oplysninger og dokumentation, som der kan anmodes om.
En anmeldelse anses for korrekt og endeligt udført, når den kompetente bestemmelsesmyndighed har vished for, at anmeldelsesformularen og transportformularen er udfyldt, og at anmelderen har givet de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 1 og 2, såvel som eventuelle yderligere oplysninger og dokumentation, der måtte være anmodet om i medfør af dette stykke og som anført i bilag II, del 3.
4)
Indgåelse af kontrakt mellem anmelderen og modtageren:
Anmelderen skal indgå en kontrakt som beskrevet i artikel 5 med modtageren med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.
Dokumentation for denne kontrakt eller en erklæring, der godtgør dens eksistens i overensstemmelse med bilag I A, skal gives til de berørte kompetente myndigheder på anmeldelsestidspunktet. Anmelderen eller modtageren skal på anmodning af den berørte kompetente myndighed forelægge denne en kopi af kontrakten eller lignende dokumentation, som den kompetente myndighed finder acceptabel.
5)
Finansiel sikkerhedsstillelse eller tilsvarende forsikring:
Der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring som beskrevet i artikel 6. Anmelderen afgiver en erklæring herom ved at udfylde den relevante del af anmeldelsesformularen i bilag I A.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring (eller, hvis den kompetente myndighed tillader det, dokumentation for denne sikkerhed eller forsikring eller en erklæring, der godtgør eksistensen heraf) stilles i forbindelse med anmeldelsesformularen på anmeldelsestidspunktet eller, hvis den kompetente myndighed tillader det i henhold til national lovgivning, på et givet tidspunkt, inden overførslen påbegyndes.
6)
Anmeldelsens omfang:
En anmeldelse dækker overførslen af affaldet fra det oprindelige afsendelsessted og omfatter midlertidig og ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet.
Hvis der efterfølgende foretages midlertidige eller ikke-midlertidige behandlinger i et andet land end det første bestemmelsesland, anføres den ikke-midlertidige behandling og bestemmelsesstedet herfor i anmeldelsen, og bestemmelserne i artikel 15, litra f), finder anvendelse.
Hver anmeldelse må kun omfatte en enkelt affaldsidentifikationskode, bortset fra:
a)
affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A. I dette tilfælde anføres kun en affaldstype
b)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A, medmindre det er anført i bilag III A. I dette tilfælde anføres koden for hver bestanddel af affaldet i prioriteret rækkefølge.
Artikel 5
Kontrakt
1. For overførsler af affald, der er omfattet af anmeldelseskravet, skal der indgås en kontrakt mellem anmelderen og modtageren med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.
2. Kontrakten skal være indgået og gældende på anmeldelsestidspunktet og for overførslens varighed, indtil der er udstedt en attest i henhold til artikel 15, litra e), artikel 16, litra e), eller, hvis det er relevant, artikel 15, litra d).
3. Kontrakten skal indeholde krav om:
a)
at anmelderen skal tage affaldet tilbage, hvis overførslen eller nyttiggørelsen eller bortskaffelsen ikke gennemføres som planlagt, eller hvis den er gennemført som en ulovlig overførsel, i henhold til artikel 22 og artikel 24, stk. 2
b)
at modtageren skal nyttiggøre eller bortskaffe affaldet, hvis der er gennemført en ulovlig overførsel i henhold til artikel 24, stk. 3, og
c)
at anlægget i medfør af artikel 16, litra e), skal forelægge et bevis for, at affaldet er nyttiggjort eller bortskaffet i overensstemmelse med anmeldelsen og de i denne omhandlede betingelser samt med kravene i denne forordning.
4. Hvis det overførte affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal kontrakten yderligere indeholde følgende krav:
a)
i medfør af artikel 15, litra d), og hvis det er relevant, e), skal bestemmelsesanlægget forelægge attesterne om, at affaldet er blevet nyttiggjort eller bortskaffet i overensstemmelse med anmeldelsen og de i denne omhandlede betingelser, samt med kravene i denne forordning, og
b)
modtageren skal foretage anmeldelse til den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed i det oprindelige afsendelsesland i overensstemmelse med artikel 15, litra f), nr. ii).
5. Hvis overførslen finder sted mellem to anlæg henhørende under samme retlige enhed, kan kontrakten erstattes med en erklæring fra den pågældende enhed om, at denne forpligter sig til at nyttiggøre eller bortskaffe det anmeldte affald.
Artikel 6
Finansiel sikkerhedsstillelse
1. For overførsler af affald, der er omfattet af anmeldelseskravet, skal der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, der dækker:
a)
transportomkostninger
b)
omkostningerne ved nyttiggørelse eller bortskaffelse, herunder eventuelle nødvendige midlertidige behandlinger og
c)
omkostninger i forbindelse med oplagring i 90 dage.
2. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal dække omkostninger i forbindelse med:
a)
tilfælde, hvor en overførsel eller nyttiggørelse eller bortskaffelse ikke kan gennemføres som planlagt, jf. artikel 22, og
b)
tilfælde, hvor en overførsel eller nyttiggørelse eller bortskaffelse er ulovlig, jf. artikel 24.
3. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring stilles af anmelderen eller af en anden fysisk eller juridisk person på dennes vegne og skal være gyldig på anmeldelsestidspunktet eller senest på det tidspunkt, hvor overførslen påbegyndes, hvis den kompetente myndighed, der godkender den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, tillader dette, og skal gælde for den anmeldte overførsel, senest når overførslen påbegyndes.
4. Den kompetente afsendelsesmyndighed godkender den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, herunder formen, affattelsen og dækningsbeløbet.
Ved import til Fællesskabet skal den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet imidlertid vurdere dækningsbeløbet og om nødvendigt godkende en yderligere finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
5. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal være gyldig og dække en anmeldt overførsel, indtil nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det anmeldte affald er afsluttet.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal frigives, når den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 16, litra e), eller, hvis dette er relevant, i artikel 15, litra e), hvad angår midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse.
6. Hvis overførslen af affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, og en yderligere nyttiggørelse eller bortskaffelse finder sted i bestemmelseslandet, kan den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som en undtagelse fra stk. 5, frigives, når affaldet forlader det anlæg, der udfører den midlertidige behandling, og den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 15, litra d). I så fald skal enhver yderligere overførsel til nyttiggørelse eller bortskaffelse dækkes af en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, medmindre den kompetente bestemmelsesmyndighed accepterer, at en sådan finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring ikke er nødvendig. Dette indebærer, at den kompetente bestemmelsesmyndighed er ansvarlig for at opfylde forpligtelser, der opstår i forbindelse med en ulovlig overførsel, eller for tilbagetagelse, hvis overførslen eller den yderligere nyttiggørelse eller bortskaffelse ikke kan afsluttes som planlagt.
7. Den kompetente myndighed i Fællesskabet, der har godkendt den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, skal have adgang til den og skal anvende disse midler, herunder til betaling af andre berørte myndigheder for at opfylde de forpligtelser, der følger af artikel 23 og 25.
8. I tilfælde af en samlet anmeldelse i medfør af artikel 13 kan der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, der dækker dele af den samlede anmeldelse, i stedet for en sikkerhedsstillelse, der dækker hele den samlede anmeldelse. I sådanne tilfælde skal den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring gælde for overførslen, senest når den anmeldte overførsel, der er dækket, påbegyndes.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal frigives, når den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 16, litra e) eller, hvis dette er relevant, i artikel 15, litra e), hvad angår midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, for det pågældende affald. Stk. 6 finder tilsvarende anvendelse.
9. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke nationale retsforskrifter de udsteder i henhold til denne artikel.
Artikel 7
Den kompetente afsendelsesmyndigheds fremsendelse af anmeldelsen
1. Når den kompetente afsendelsesmyndighed har modtaget en korrekt udfyldt anmeldelse som beskrevet i artikel 4, stk. 2, nr. 2), beholder den en kopi af anmeldelsen og fremsender anmeldelsen til den kompetente bestemmelsesmyndighed med kopi til den/de kompetente transitmyndighed(er), og den oplyser anmelderen om denne fremsendelse. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra anmeldelsens modtagelse.
2. Hvis anmeldelsen ikke er korrekt udfyldt, kan den kompetente afsendelsesmyndighed udbede sig oplysninger og dokumentation fra anmelderen i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, nr. 2).
Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra anmeldelsens modtagelse.
I sådanne tilfælde har den kompetente afsendelsesmyndighed en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af de ønskede oplysninger og/eller den ønskede dokumentation til at efterkomme stk. 1.
3. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan beslutte inden for en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af en korrekt udfyldt anmeldelse som omhandlet i artikel 4, stk. 2, nr. 2), ikke at gå videre med anmeldelsen, hvis den har indsigelser mod en overførsel i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Den meddeler straks anmelderen sin afgørelse og disse indsigelser.
4. Hvis den kompetente afsendelsesmyndighed ikke inden 30 dage efter modtagelsen af en anmeldelse har fremsendt anmeldelsen som krævet i henhold til stk. 1, skal den efter anmodning fra anmelderen give denne en begrundet forklaring. Dette gælder ikke, hvis den i stk. 2 omhandlede anmodning om oplysninger ikke er efterkommet.
Artikel 8
Anmodninger fra de berørte kompetente myndigheder om oplysninger og dokumentation og bekræftelse fra bestemmelsesmyndigheden
1. Hvis en af de berørte kompetente myndigheder efter modtagelse af anmeldelsen fra den kompetente afsendelsesmyndighed finder, at der er behov for yderligere oplysninger og dokumentation, jf. artikel 4, stk. 2, nr. 3), anmoder den anmelderen om disse oplysninger og denne dokumentation, og underretter de øvrige kompetente myndigheder om denne anmodning. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra modtagelsen af anmeldelsen. I sådanne tilfælde har de berørte kompetente myndigheder en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af de ønskede oplysninger og den ønskede dokumentation til at underrette den kompetente bestemmelsesmyndighed.
2. Når den kompetente bestemmelsesmyndighed finder, at anmeldelsen er korrekt og endeligt udført, som beskrevet i artikel 4, stk. 2, nr. 3), sender den en bekræftelse af modtagelsen til anmelderen og en kopi heraf til de øvrige berørte kompetente myndigheder. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra modtagelsen af den korrekt og endeligt udførte anmeldelse.
3. Hvis den kompetente bestemmelsesmyndighed ikke inden 30 dage efter modtagelsen af en anmeldelse har bekræftet anmeldelsen som krævet i henhold til stk. 2, skal den efter anmodning fra anmelderen give denne en begrundet forklaring.
Artikel 9
Samtykke fra de kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder samt tidsfrister for transport, nyttiggørelse og bortskaffelse
1. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder skal, inden 30 dage efter datoen for afsendelsen af den kompetente bestemmelsesmyndigheds bekræftelse i overensstemmelse med artikel 8, træffe en af følgende behørigt begrundede afgørelser skriftligt, hvad angår den anmeldte overførsel:
a)
betingelsesløst samtykke
b)
samtykke med betingelser i overensstemmelse med artikel 10 eller
c)
indsigelse i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Hvis den kompetente transitmyndighed ikke har gjort indsigelse inden ovennævnte frist på 30 dage, formodes stiltiende samtykke at foreligge.
2. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og eventuelt transitmyndigheder meddeler skriftligt afgørelsen og begrundelserne herfor til anmelderen inden udløbet af fristen på 30 dage, jf. stk. 1, med kopi til de øvrige berørte kompetente myndigheder.
3. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og eventuelt transitmyndigheder tilkendegiver deres godkendelse ved at stemple, underskrive og datere anmeldelsesformularen eller deres kopier af dette.
4. Et skriftligt samtykke til en planlagt overførsel udløber et kalenderår efter, det er givet, eller på den senere dato, som er angivet i anmeldelsesformularen. Dette gælder imidlertid ikke, hvis de berørte kompetente myndigheder angiver en kortere periode.
5. Stiltiende samtykke til en planlagt overførsel udløber et kalenderår efter udløbet af fristen på 30 dage, jf. stk. 1.
6. Den planlagte overførsel må kun finde sted, hvis kravene i artikel 16, litra a) og b), er opfyldt, og kun i den periode i hvilken alle de kompetente myndigheders stiltiende eller skriftlige samtykke, er gyldigt.
7. Nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af affald i forbindelse med en planlagt overførsel skal være afsluttet senest et kalenderår efter, at anlægget har modtaget affaldet, medmindre de berørte kompetente myndigheder angiver en kortere periode.
8. De berørte kompetente myndigheder tilbagetrækker deres samtykke, når de har kendskab til,
a)
at affaldets sammensætning ikke er som anmeldt
b)
at de for overførslen fastsatte betingelser ikke er overholdt
c)
at affaldet ikke nyttiggøres eller bortskaffes i overensstemmelse med tilladelsen til det anlæg, der udfører den pågældende proces, eller
d)
at affaldet vil blive eller er blevet overført, nyttiggjort eller bortskaffet på en måde, der ikke er i overensstemmelse med de oplysninger, der er givet på eller vedlagt anmeldelsesformularen og transportformularen.
9. En tilbagekaldelse af samtykke sker ved hjælp af en officiel meddelelse til anmelderen med kopi til de øvrige berørte kompetente myndigheder samt til modtageren.
Artikel 10
Betingelser i forbindelse med en overførsel
1. De kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder kan inden 30 dage efter den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 8, fastsætte betingelser i forbindelse med deres samtykke til en anmeldt overførsel. Sådanne betingelser kan baseres på en eller flere grunde af de i artikel 11 eller 12 anførte grunde.
2. De kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder kan ligeledes inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, fastsætte betingelser for transporten af affaldet på deres område. Sådanne transportbetingelser må ikke være strengere end dem, der kræves for tilsvarende overførsler, som udelukkende foretages på deres område, og skal være i overensstemmelse med gældende aftaler, navnlig relevante internationale aftaler.
3. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder kan ligeledes inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, fastsætte en betingelse om, at deres samtykke trækkes tilbage, hvis den finansielle garanti eller tilsvarende forsikring ikke er gældende, senest når den anmeldte overførsel påbegyndes, som krævet i artikel 6, stk. 3.
4. Betingelserne meddeles anmelderen skriftligt af den kompetente myndighed, der fastsætter betingelserne, med kopi til de berørte kompetente myndigheder.
Betingelserne angives i eller vedlægges anmeldelsesformularen af den relevante kompetente myndighed.
5. Den kompetente bestemmelsesmyndighed kan også, inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, betinge sig, at det anlæg, der modtager affaldet, regelmæssigt udarbejder en fortegnelse over indførsel, udførsel og/eller bestand af affald og de dermed forbundne nyttiggørelses- eller bortskaffelsesoperationer som anført i anmeldelsen og for anmeldelsens gyldighedsperiode. Disse fortegnelser underskrives af en person, der er juridisk ansvarlig for anlægget, og sendes til den kompetente bestemmelsesmyndighed inden for en måned efter afslutningen af den anmeldte nyttiggørelse eller bortskaffelse.
Artikel 11
Indsigelser mod overførsler af affald bestemt til bortskaffelse
1. Når der foretages en anmeldelse af en planlagt overførsel af affald bestemt til bortskaffelse, kan de kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndigheder inden 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8 gøre begrundet indsigelse baseret på en eller flere af følgende grunde og i overensstemmelse med traktaten:
a)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse vil ikke være i overensstemmelse med de foranstaltninger til helt eller delvist forbud eller systematisk indsigelse mod overførsel af affald til bortskaffelse, der er truffet med henblik på at iværksætte principperne om nærhed, prioritering af nyttiggørelse og tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og på nationalt plan, jf. direktiv 2006/12/EF
b)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning om miljøbeskyttelse, offentlig orden, offentlig sikkerhed eller sundhedsbeskyttelse, som vedrører forhold, der finder sted i det land, der gør indsigelse
c)
anmelderen eller modtageren er tidligere straffet for ulovlige overførsler eller anden ulovlig handling i forbindelse med miljøbeskyttelse. I så tilfælde kan den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed afvise alle overførsler, hvori den pågældende person er involveret, i overensstemmelse med national lovgivning
d)
anmelderen eller anlægget har gentagne gange ikke overholdt artikel 15 og 16 i forbindelse med tidligere overførsler
e)
medlemsstaten ønsker at udøve sin ret i medfør af Basel-konventionens artikel 4, stk. 1, til at forbyde import af farligt affald eller affald opført i konventionens bilag II
f)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse strider mod forpligtelser ifølge internationale konventioner, som den eller de berørte medlemsstater eller Fællesskabet har indgået
g)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse ikke er i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF, navnlig dets artikel 5 og 7, dog under hensyntagen til geografiske forhold eller behovet for specialiserede anlæg til visse affaldstyper:
i)
for at gennemføre princippet om tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og nationalt plan
ii)
i tilfælde, hvor det specialiserede anlæg skal bortskaffe affald fra en nærmere kilde og den kompetente myndighed har prioriteret dette affald, eller
iii)
for at sikre, at overførslerne foretages i overensstemmelse med affaldshåndteringsplanerne
h)
det pågældende affald vil blive behandlet i et anlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, men som ikke anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 9, stk. 4, i overensstemmelse med anlæggets tilladelse, eller
i)
affaldet er blandet kommunalt indsamlet husholdningsaffald (affaldsnøglenummer 20 03 01), eller
j)
det pågældende affald ikke vil blive behandlet i overensstemmelse med retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med bortskaffelse, som fastlagt i fællesskabslovgivningen, (også når der er indrømmet midlertidige dispensationer).
2. De(n) kompetente transitmyndighed(er) kan inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, gøre begrundet indsigelse, men udelukkende på grundlag af stk. 1, litra b), c), d) og f).
3. Hvis der er tale om farligt affald, der fremstilles i så begrænsede årlige mængder i en afsendelsesmedlemsstat, at oprettelse af nye, specialiserede bortskaffelsesanlæg i den medlemsstat ville være uøkonomisk, finder bestemmelserne i stk. 1, litra a), ikke anvendelse.
Den kompetente bestemmelsesmyndighed samarbejder med den kompetente afsendelsesmyndighed, hvis sidstnævnte finder, at dette stykke, og ikke stk. 1, litra a), bør anvendes, med henblik på at afklare spørgsmålet bilateralt.
Hvis der ikke findes en tilfredsstillende løsning, kan hver af medlemsstaterne forelægge sagen for Kommissionen. Kommissionen træffer afgørelse i sagen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
4. Hvis de kompetente myndigheder inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, finder, at de problemer, der gav anledning til indsigelsen, er løst, underretter de omgående anmelderen skriftligt herom med kopi til modtageren og de øvrige berørte kompetente myndigheder.
5. Hvis de problemer, der gav anledning til indsigelsen, ikke er blevet løst inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, ophører anmeldelsens gyldighed. Hvis anmelderen fortsat agter at udføre overførslen, skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder og anmelderen er enige om en anden løsning.
6. Foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med stk. 1, litra a), med henblik på helt eller delvis at nedlægge forbud mod overførsel af affald til bortskaffelse eller systematisk at gøre indsigelse herimod eller i overensstemmelse med stk. 1, litra e), skal straks meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 12
Indsigelser mod overførsler af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når der foretages en anmeldelse af en planlagt overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse, kan de kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndigheder inden 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8 gøre begrundet indsigelse baseret på en eller flere af følgende grunde og i overensstemmelse med traktaten:
a)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF, navnlig dets artikel 3, 4, 7 og 10
b)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning om miljøbeskyttelse, offentlig orden, offentlig sikkerhed eller sundhedsbeskyttelse, som vedrører forhold, der finder sted i det land, der gør indsigelse
c)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning i afsendelseslandet om nyttiggørelse af affald, herunder også når den planlagte overførsel af affald er bestemt til nyttiggørelse i et anlæg, der har lavere behandlingsstandarder for det pågældende affalds end anlæggene i afsendelseslandet, idet der tages hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked.
Disse bestemmelser finder ikke anvendelse, hvis:
i)
der findes tilsvarende fællesskabslovgivning, navnlig om affald, og der i den nationale lovgivning, der skal gennemføre denne fællesskabslovgivning på nationalt plan, er indarbejdet mindst lige så strenge krav som i fællesskabslovgivningen
ii)
nyttiggørelsen i bestemmelseslandet finder sted under betingelser, der stort set svarer til dem, der er foreskrevet i afsendelseslandets nationale lovgivning
iii)
bestemmelserne i anden national lovgivning i afsendelseslandet end den under nr. i) nævnte ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (19), når det er påkrævet ifølge det nævnte direktiv
d)
anmelderen eller modtageren er tidligere straffet for ulovlige overførsler eller anden ulovlig handling i forbindelse med miljøbeskyttelse. I så tilfælde kan den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed afvise alle overførsler, hvori den pågældende person er involveret, i overensstemmelse med national lovgivning
e)
anmelderen eller anlægget har gentagne gange ikke overholdt artikel 15 og 16, i forbindelse med tidligere overførsler
f)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse strider mod forpligtelser ifølge internationale konventioner, som den eller de berørte medlemsstater eller Fællesskabet har indgået
g)
forholdet mellem det affald, der kan nyttiggøres, og det affald, der ikke kan nyttiggøres, den skønnede værdi af de materialer, der nyttiggøres endeligt, eller udgifterne til nyttiggørelsen og udgifterne til bortskaffelse af den del, der ikke kan nyttiggøres, begrunder ikke nyttiggørelsen ud fra økonomiske og/eller miljømæssige betragtninger
h)
overførslen af affald er bestemt til bortskaffelse og ikke til nyttiggørelse
i)
det pågældende affald vil blive behandlet i et anlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, men som ikke anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 9, stk. 4, i overensstemmelse med anlæggets tilladelse
j)
det pågældende affald ikke behandles i overensstemmelse med retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med nyttiggørelse eller retligt bindende forpligtelser om nyttiggørelse eller genanvendelse, som fastlagt i fællesskabslovgivningen, (også når der er indrømmet midlertidige dispensationer), eller
k)
at det pågældende affald ikke behandles i overensstemmelse med planer for håndtering af affald, der er opstillet i henhold til artikel 7 i direktiv 2006/12/EF, med det formål at sikre gennemførelse af retligt bindende nyttiggørelses- og genanvendelseskrav, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen.
2. De(n) kompetente transitmyndighed(er) kan inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, gøre begrundet indsigelse, men udelukkende på grundlag af stk. 1, litra b), d), e) og f).
3. Hvis de kompetente myndigheder inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, finder, at de problemer, der gav anledning til indsigelsen, er løst, underretter de omgående anmelderen skriftligt herom med kopi til modtageren og de øvrige berørte kompetente myndigheder.
4. Hvis de problemer, der gav anledning til indsigelsen, ikke er blevet løst inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, ophører anmeldelsens gyldighed. Hvis anmelderen fortsat agter at udføre overførslen, skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder og anmelderen er enige om en anden løsning.
5. Medlemsstaterne underretter i overensstemmelse med artikel 51 Kommissionen om indsigelser fra de kompetente myndigheder i medfør af stk. 1, litra c).
6. Afsendelsesmedlemsstaten underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om den nationale lovgivning, som indsigelser fra de kompetente myndigheder kan baseres på, jf. stk. 1, litra c), og for hvilket affald og hvilke nyttiggørelsesoperationer, disse indsigelser gælder, før sådan lovgivning påberåbes for at fremsætte begrundet indsigelse.
Artikel 13
Samlet anmeldelse
1. Anmelderen kan foretage en samlet anmeldelse for flere overførsler, hvis følgende gælder for hver enkelt overførsel:
a)
affaldet har i det væsentlige ensartede fysiske og kemiske egenskaber, og
b)
affaldet overføres til samme modtager og samme anlæg, og
c)
overførselsruten, som anført i anmeldelsesdokumentet, er den samme.
2. Hvis denne rute på grund af uforudseelige omstændigheder ikke kan følges, underretter anmelderen de berørte kompetente myndigheder så hurtigt som muligt og om muligt inden overførslen påbegyndes, hvis behovet for at ændre ruten allerede er kendt på dette tidspunkt.
Hvis ruteændringen er kendt, inden overførslen påbegyndes, og den vedrører andre kompetente myndigheder end dem, der er berørt af den samlede anmeldelse, kan den samlede anmeldelse ikke anvendes, og der skal sendes en ny anmeldelse.
3. De berørte kompetente myndigheder kan som betingelse for samtykke til en samlet anmeldelse kræve yderligere oplysninger og dokumentation i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, nr. 2) og 3).
Artikel 14
Forhåndsgodkendte nyttiggørelsesanlæg
1. De kompetente bestemmelsesmyndigheder, der har specifikke nyttiggørelsesanlæg på deres område, kan beslutte at give sådanne anlæg forhåndsgodkendelse.
Sådanne beslutninger skal være begrænset til et bestemt tidsrum og kan til enhver tid tilbagekaldes.
2. I tilfælde af en samlet anmeldelse i overensstemmelse med artikel 13 kan den kompetente bestemmelsesmyndighed efter aftale med de øvrige berørte kompetente myndigheder forlænge gyldighedsperioden for det samtykke, der er nævnt i artikel 9, stk. 4 og 5, indtil tre år.
3. Kompetente myndigheder, der beslutter at udstede en forhåndsgodkendelse til et anlæg i overensstemmelse med stk. 1 og 2, skal informere Kommissionen og eventuelt OECD-sekretariatet om:
a)
nyttiggørelsesanlæggets navn, registreringsnummer og adresse
b)
beskrivelse af anvendte teknikker, herunder R-kode(r)
c)
affald som anført i bilag IV og IV A, eller affald som beslutningen gælder for
d)
den samlede mængde med forhåndsgodkendelse
e)
den dækkede periode
f)
enhver ændring i forhåndsgodkendelsen
g)
enhver ændring i de anmeldte oplysninger og
h)
enhver tilbagekaldelse af godkendelsen.
Formularen i bilag VI anvendes hertil.
4. Som undtagelse fra artikel 9, 10 og 12 er et samtykke fra de berørte kompetente myndigheder givet i overensstemmelse med artikel 9, betingelser fastsat i overensstemmelse med artikel 10 eller indsigelser fremsat i overensstemmelse med artikel 12 omfattet af en tidsfrist på syv arbejdsdage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8.
5. Uanset stk. 4 kan den kompetente afsendelsesmyndighed beslutte, at der er behov for mere tid til at indhente yderligere oplysninger eller dokumentation fra anmelderen.
Hvis dette er tilfældet, skal den kompetente myndighed inden syv arbejdsdage informere anmelderen skriftligt og sende kopi heraf til de øvrige kompetente myndigheder.
Den samlede nødvendige tid må ikke overstige 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelse i medfør af artikel 8.
Artikel 15
Supplerende bestemmelser vedrørende midlertidig nyttiggørelse og bortskaffelse
For overførsel af affald bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse gælder følgende supplerende bestemmelser:
a)
Hvis en overførsel af affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal alle de anlæg, hvor den efterfølgende midlertidige eller ikke-midlertidige nyttiggørelse og bortskaffelse skal finde sted, ligeledes anføres i anmeldelsesformularen, ud over den oprindelige midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse.
b)
De kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder kan kun give deres samtykke til en overførsel af affald bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvis der ikke foreligger grunde ifølge artikel 11 og 12 til at gøre indsigelse mod affaldsoverførslen til de anlæg, der udfører en efterfølgende midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse.
c)
Inden tre dage efter at affaldet er modtaget af det anlæg, der udfører den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal dette anlæg give en skriftlig bekræftelse for modtagelse af affaldet.
Denne bekræftelse skal angives i eller vedlægges transportformularen. Det nævnte anlæg skal sende underskrevne kopier af transportformularen med disse oplysninger til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
d)
Så hurtigt som muligt, dog senest 30 dage efter afslutningen af den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, skal anlægget med ansvar for de pågældende behandlinger attestere, at den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Denne attest skal indeholdes i eller vedlægges transportformularen.
Det nævnte anlæg sender underskrevne kopier af transportformularen med denne attest til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
e)
Når et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg, der udfører midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, leverer affald til efterfølgende midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse til et anlæg beliggende i bestemmelseslandet, modtager det så hurtigt som muligt og senest et kalenderår efter affaldets levering eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, en attest fra det pågældende anlæg om, at den ikke-midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Det nævnte anlæg, der udfører midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal straks sende de(n) relevante attest(er) til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder med angivelse af den overførsel/de overførsler, som attesten/attesterne vedrører.
f)
Når der har fundet en levering sted som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:
i)
i det oprindelige afsendelsesland eller i en anden medlemsstat, kræves der en ny anmeldelse i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel, eller
ii)
i et tredjeland kræves der en ny anmeldelse i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning med den tilføjelse, at bestemmelserne vedrørende de berørte kompetente myndigheder også gælder for den oprindelige kompetente myndighed i det oprindelige afsendelsesland.
Artikel 16
Krav efter samtykke til en overførsel
Efter at de involverede kompetente myndigheder har givet samtykke til en anmeldt overførsel skal alle involverede virksomheder udfylde de relevante rubrikker i transportformularen, eller - hvis det drejer sig om en samlet anmeldelse - transportformularerne, underskrive det eller dem og beholde en kopi heraf. Følgende betingelser skal være opfyldt:
a)
Anmelderen udfylder transportformularen: Når anmelderen har modtaget samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder eller, hvad angår den kompetente transitmyndighed, kan antage stiltiende samtykke, indsætter anmelderen den faktiske overførselsdato og de øvrige nødvendige oplysninger i transportformularen i det omfang, det er muligt.
b)
Forudgående oplysninger om overførslens faktiske start: Anmelderen sender en underskrevet kopi af den udfyldte transportformular, som beskrevet under litra a), til de berørte kompetente myndigheder og til modtageren mindst tre arbejdsdage inden overførslens start.
c)
Formularer, der ledsager den enkelte transport: Anmelderen beholder en kopi af transportformularen. Transportformularen og kopier af anmeldelsesformularen med de berørte kompetente myndigheders skriftlige samtykke og betingelser skal ledsage hver enkelt transport. Det anlæg, der modtager affaldet, beholder transportformularen.
d)
Skriftlig bekræftelse for modtagelse fra anlægget: Inden tre dage fra affaldets modtagelse sender anlægget en skriftlig bekræftelse af affaldets modtagelse.
Denne bekræftelse skal angives i eller vedlægges transportformularen.
Anlægget sender underskrevne kopier af transportformularen med denne bekræftelse til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
e)
Anlæggets attest for ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse: Så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter den ikke-midlertidige nyttiggørelses eller bortskaffelses afslutning og senest et kalenderår eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, efter affaldets modtagelse, skal det anlæg, der behandler det, på eget ansvar attestere, at den ikke-midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Denne attest skal indeholdes i eller vedlægges transportformularen.
Anlægget sender underskrevne kopier af transportformularen med denne attest til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
Artikel 17
Ændringer i overførslen efter samtykke
1. Hvis der sker vigtige ændringer af detaljerne og/eller betingelserne vedrørende en overførsel, hvortil der er givet samtykke, herunder ændringer af den planlagte affaldsmængde, rute, ruteføring, forsendelsesdato eller transportvirksomhed, underretter anmelderen øjeblikkelig de berørte kompetente myndigheder og modtageren om muligt inden overførslens start.
2. Der foretages i så tilfælde en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder finder, at de pågældende ændringer ikke kræver en ny anmeldelse.
3. Hvis de pågældende ændringer berører andre kompetente myndigheder end dem, der var berørt af den oprindelige anmeldelse, skal der foretages en ny anmeldelse.
KAPITEL 2
Generelle oplysningskrav
Artikel 18
Affald, der skal ledsages af bestemte oplysninger
1. Affald som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 4, der skal overføres, er omfattet af følgende proceduremæssige krav:
a)
For at fremme sporingen af overførsler af sådant affald skal den person under afsendelseslandets jurisdiktion, der står for overførslen, sikre sig, at affaldet ledsages af den formular, der er indeholdt i bilag VII.
b)
Den i bilag VII indeholdte formular underskrives af den person, der står for overførslen, inden overførslen finder sted, og underskrives af nyttiggørelsesanlægget eller laboratoriet og modtageren, når de modtager det pågældende affald.
2. Den kontrakt, der er nævnt i bilag VII mellem den person, der står for overførslen, og modtageren med henblik på nyttiggørelse af affaldet skal være gældende, når overførslen påbegyndes og skal omfatte en forpligtelse for den person, der står for overførslen af affaldet, eller - hvis den pågældende ikke er i stand til at fuldføre overførslen eller nyttiggørelsen (f.eks. på grund af insolvens) - for modtageren til, hvis overførslen af affald ikke kan udføres som planlagt eller er udført som en ulovlig overførsel:
a)
at tage affaldet tilbage eller sikre, at det nyttiggøres på en alternativ måde, og
b)
om nødvendigt at sørge for opbevaring af affaldet i mellemtiden.
Den person, der står for overførslen, eller modtageren skal på anmodning af den berørte kompetente myndighed fremvise en kopi af kontrakten.
3. Medlemsstaterne kan i medfør af national lovgivning kræve oplysninger som omhandlet i stk. 1 om overførsler omfattet af denne artikel med henblik på inspektion, håndhævelse, planlægning eller statistik.
4. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, behandles som fortrolige, hvor dette er påkrævet i henhold til fællesskabslovgivningen og national lovgivning.
KAPITEL 3
Generelle krav
Artikel 19
Forbud mod blanding af affald under overførslen
Fra starten af en overførsel til modtagelsen i et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg som anført på anmeldelsesformularen eller i henhold til artikel 18, må affald ikke blandes med andet affald.
Artikel 20
Opbevaring af formularer og oplysninger
1. Alle formularer, der fremsendes til eller af de kompetente myndigheder i forbindelse med en anmeldt overførsel, opbevares af de kompetente myndigheder, anmelderen, modtageren og det anlæg, der modtager affaldet, i Fællesskabet i mindst tre år at regne fra datoen for overførslens start.
2. Oplysninger givet i medfør af artikel 18, stk. 1, opbevares af den person, der står for overførslen, modtageren og det anlæg, der modtager affaldet, i Fællesskabet i mindst tre år at regne fra datoen for overførslens start.
Artikel 21
Offentlighedens adgang til anmeldelser
De kompetente afsendelses- eller bestemmelsesmyndigheder kan gøre anmeldelser af overførsler, som de har givet samtykke til, offentligt tilgængelige på hensigtsmæssig vis såsom via internettet, såfremt disse oplysninger ikke er fortrolige i henhold til national lovgivning eller fællesskabsretten.
KAPITEL 4
Tilbagetagelsespligt
Artikel 22
Tilbagetagelse, når en overførsel ikke kan fuldføres som planlagt
1. Hvis en af de berørte kompetente myndigheder bliver klar over, at en overførsel af affald, herunder nyttiggørelse eller bortskaffelse af det, ikke kan fuldføres som planlagt i overensstemmelse med betingelserne i anmeldelses- og transportformularerne og/eller den kontrakt, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5, underretter den straks den kompetente afsendelsesmyndighed. Hvis et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg afviser en modtaget overførsel, underretter det straks den berørte kompetente bestemmelsesmyndighed.
2. Medmindre stk. 3 finder anvendelse, sikrer den kompetente afsendelsesmyndighed sig, at det pågældende affald tilbagetages til dens område eller et andet sted i afsendelseslandet af anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen der er fastsat i artikel 2, nr. 15), eller, hvis det ikke er muligt, af den pågældende kompetente myndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Dette skal ske inden for 90 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt af de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder om, at den godkendte overførsel af affald eller nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det ikke kan fuldføres, samt om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
3. Tilbagetagelsespligten i stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis de kompetente afsendelses-, transit- og bestemmelsesmyndigheder, der er involveret i bortskaffelsen eller nyttiggørelsen af affaldet, får vished for, at affaldet kan nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i bestemmelseslandet eller et andet sted af anmelderen eller, hvis dette ikke er muligt, af den kompetente afsendelsesmyndighed eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Tilbagetagelsespligten i stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis affaldet under behandlingen på det berørte anlæg på uoprettelig vis er blevet blandet med andet affald, inden en kompetent myndighed er blevet bevidst om, at den anmeldte overførsel ikke kan fuldføres efter bestemmelserne i stk. 1. En sådan blanding nyttiggøres eller bortskaffes på anden vis i overensstemmelse med første afsnit.
4. I tilfælde af tilbagetagelse, som omhandlet i stk. 2, foretages der en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed er tilstrækkelig.
En ny anmeldelse skal, når det er relevant, foretages af den oprindelige anmelder eller, hvis dette ikke er muligt, enhver fysisk eller juridisk person, som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Ingen kompetent myndighed kan modsætte sig eller gøre indsigelse mod tilbagetagelse af affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, eller mod en eventuel nyttiggørelse eller bortskaffelse.
5. I tilfælde af alternative foranstaltninger uden for det oprindelige bestemmelsesland, som omhandlet i stk. 3, skal der, når det er relevant, foretages en ny anmeldelse af den oprindelige anmelder eller, hvis det ikke er muligt, enhver fysisk eller juridisk person som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis det ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Når anmelderen foretager en ny anmeldelse, skal denne anmeldelse også foretages hos den kompetente myndighed i det oprindelige afsendelsesland.
6. I tilfælde af alternative foranstaltninger i det oprindelige bestemmelsesland, som omhandlet i stk. 3, kræves der ikke en ny anmeldelse, og en behørigt begrundet anmodning er tilstrækkelig. En sådan behørigt begrundet anmodning om aftale om alternative foranstaltninger fremsendes af den oprindelige anmelder til den kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndighed eller, hvis det ikke er muligt, af den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed til den kompetente bestemmelsesmyndighed.
7. Hvis der ikke skal foretages en ny anmeldelse i henhold til stk. 4 eller 6, skal der i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, eller artikel 16, udfyldes en ny transportformular af den oprindelige anmelder eller, hvis dette ikke er muligt, af enhver fysisk eller juridisk person som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Hvis den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed foretager en ny anmeldelse i overensstemmelse med stk. 4 og 5, kræves der ikke en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
8. Anmelderens forpligtelse og afsendelseslandets subsidiære forpligtelse til at tage affaldet tilbage eller sørge for alternativ nyttiggørelse eller bortskaffelse ophører, når anlægget har udstedt den attest for ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, der er nævnt i artikel 16, litra e), eller eventuelt artikel 15, litra e). I tilfælde af midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse efter bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, ophører afsendelseslandets subsidiære forpligtelse, når anlægget har udstedt den i artikel 15, litra d), nævnte attest.
Hvis et anlæg udsteder en nyttiggørelses- eller bortskaffelsesattest på en sådan måde, at det fører til en ulovlig overførsel, med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, finder bestemmelserne i artikel 24, stk. 3, og artikel 25, stk. 2, anvendelse.
9. Hvis der i en medlemsstat opdages affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, herunder også nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det, er den kompetente myndighed med jurisdiktion over det område, hvor affaldet opdages, ansvarlig for at sikre, at der træffes foranstaltninger med henblik på sikker oplagring af det affald, der afventer returnering eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse på en alternativ måde.
Artikel 23
Omkostninger ved tilbagetagelse, når en overførsel ikke kan fuldføres
1. Omkostninger i forbindelse med returnering af affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, herunder omkostninger vedrørende dets transport, endelige nyttiggørelse eller bortskaffelse i medfør af artikel 22, stk. 2 eller 3, og oplagringsomkostninger i medfør af artikel 22, stk. 9, fra den dato, hvor den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over, at en overførsel af affald, herunder nyttiggørelse eller bortskaffelse af det, ikke kan fuldføres, dækkes:
a)
af anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt
b)
af de eventuelle øvrige fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
af den kompetente afsendelsesmyndighed, eller, hvis dette ikke er muligt
d)
efter aftale mellem de berørte kompetente myndigheder.
2. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller i nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
Artikel 24
Tilbagetagelse, når en overførsel er ulovlig
1. Hvis en kompetent myndighed opdager en overførsel, som den mener er en ulovlig overførsel, informerer den øjeblikkelig de andre berørte kompetente myndigheder.
2. Såfremt anmelderen er ansvarlig for en ulovlig overførsel, sørger den kompetente afsendelsesmyndighed for, at det pågældende affald:
a)
tages tilbage af anmelderen de facto eller, hvis der ikke er foretaget nogen anmeldelse
b)
tages tilbage af anmelderen de jure eller, hvis dette ikke er muligt
c)
tages tilbage af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne eller, hvis dette ikke er muligt
d)
nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i bestemmelses- eller afsendelseslandet af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne eller, hvis dette ikke er muligt
e)
nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i et andet land af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne, hvis alle de berørte kompetente myndigheder er enige heri.
Denne tilbagetagelse, nyttiggørelse eller bortskaffelse skal ske inden for 30 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt af de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder om den ulovlige overførsel og informeret om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
I tilfælde af tilbagetagelse, som omhandlet i litra a), b) og c), skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed er tilstrækkelig.
Der foretages en ny anmeldelse af personen eller myndigheden anført i litra a), b) eller c) og i den rækkefølge.
Ingen kompetent myndighed kan modsætte sig eller gøre indsigelse mod returnering af affald fra en ulovlig overførsel. I tilfælde af alternative foranstaltninger omhandlet i litra d) og e), som træffes af den kompetente afsendelsesmyndighed, skal der af den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne foretages en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den pågældende myndighed er tilstrækkelig.
3. Såfremt modtageren er ansvarlig for en ulovlig overførsel, sørger den kompetente bestemmelsesmyndighed for, at det pågældende affald nyttiggøres eller bortskaffes på en miljømæssigt forsvarlig måde:
a)
af modtageren, eller hvis det ikke er muligt
b)
af den kompetente myndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Denne nyttiggørelse eller bortskaffelse skal ske inden for 30 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente bestemmelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt om den ulovlige overførsel af de kompetente afsendelses- eller transitmyndigheder og informeret om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente afsendelses- og transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
De berørte myndigheder samarbejder i fornødent omfang om at få affaldet nyttiggjort eller bortskaffet.
4. Hvis der ikke skal foretages en ny anmeldelse, skal den person, der er ansvarlig for tilbagetagelse eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed udfylde et nyt transportdokument i overensstemmelse med artikel 15, eller 16.
Hvis den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed foretager en ny anmeldelse, kræves der ikke en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
5. Navnlig i tilfælde, hvor hverken anmelderen eller modtageren kan gøres ansvarlig for den ulovlige overførsel, samarbejder de berørte kompetente myndigheder, således at det pågældende affald nyttiggøres eller bortskaffes.
6. I tilfælde af midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse som nævnt i artikel 6, stk. 6, når det efter den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse er tilendebragt, opdages, at en overførsel var ulovlig, ophører afsendelseslandets subsidiære forpligtelse til at tage affaldet tilbage eller sørge for alternativ nyttiggørelse eller bortskaffelse, når anlægget har udstedt den attest, der er nævnt i artikel 15, litra d).
Hvis et anlæg udsteder en nyttiggørelses- eller bortskaffelsesattest på en sådan måde, at det fører til en ulovlig overførsel, med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, finder bestemmelserne i stk. 3, og artikel 25, stk. 2, anvendelse.
7. Hvis der i en medlemsstat opdages affald fra en ulovlig overførsel, er den kompetente myndighed med jurisdiktion over det område, hvor affaldet opdages, ansvarlig for at sikre, at der træffes foranstaltninger med henblik på sikker oplagring af det affald, der afventer returnering eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse på en alternativ måde.
8. Bestemmelserne i artikel 34 og 36 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor ulovlige overførsler returneres til afsendelseslandet, og dette afsendelsesland er omfattet af de forbud, der er indeholdt i de pågældende artikler.
9. Når der foreligger en ulovlig overførsel som defineret i artikel 2, nr. 35), litra g), er den person, der står for overførslen, omfattet af de samme forpligtelser i henhold til denne artikel som anmelderen.
10. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
Artikel 25
Omkostninger ved tilbagetagelse, når en overførsel er ulovlig
1. Omkostninger i forbindelse med tilbagetagelse af affald fra en ulovlig overførsel, herunder omkostninger vedrørende dets transport, nyttiggørelse eller bortskaffelse i medfør af artikel 24, stk. 2, og oplagringsomkostninger i medfør af artikel 24, stk. 7, fra den dato, hvor den kompetente afsendelsesmyndighed er klar over, at en overførsel er ulovlig, skal dækkes af:
a)
anmelderen de facto, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), eller, hvis der ikke er foretaget nogen anmeldelse
b)
anmelderen de jure eller eventuelt andre fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
den kompetente afsendelsesmyndighed.
2. Omkostninger i forbindelse med nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i medfør af artikel 24, stk. 3, og eventuelle omkostninger i forbindelse med transport og oplagring i medfør af artikel 24, stk. 7, skal dækkes af:
a)
modtageren, eller hvis dette ikke er muligt
b)
den kompetente bestemmelsesmyndighed.
3. Omkostninger i forbindelse med nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i medfør af artikel 24, stk. 5, og eventuelle omkostninger i forbindelse med transport og oplagring i medfør af artikel 24, stk. 7, skal dækkes af:
a)
anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), og/eller modtageren, afhængig af de involverede kompetente myndigheders afgørelse, eller, hvis dette ikke er muligt
b)
eventuelt andre fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed.
4. Når der foreligger en ulovlig overførsel som defineret i artikel 2, nr. 35), litra g), er den person, der står for overførslen, omfattet af de samme forpligtelser i henhold til denne artikel som anmelderen.
5. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
KAPITEL 5
Generelle administrative bestemmelser
Artikel 26
Kommunikationsmåder
1. Oplysninger og dokumenter, der er anført nedenfor, kan sendes med post:
a)
anmeldelse af en planlagt overførsel i henhold til artikel 4 og 13
b)
anmodning om oplysninger og dokumentation i henhold til artikel 4, 7 og 8
c)
forelæggelse af oplysninger og dokumentation i henhold til artikel 4, 7 og 8
d)
skriftligt samtykke til en anmeldt overførsel i henhold til artikel 9
e)
betingelser i forbindelse med en overførsel i henhold til artikel 10
f)
indsigelser mod en overførsel i henhold til artikel 11 og 12
g)
oplysninger om beslutninger om forhåndsgodkendelse af specifikke nyttiggørelsesanlæg i henhold til artikel 14, stk. 3
h)
skriftlig bekræftelse af modtagelse af affaldet i henhold til artikel 15 og 16
i)
attest for nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet i henhold til artikel 15 og 16
j)
forudgående oplysning om faktisk start på overførsel i henhold til artikel 16
k)
oplysninger om ændringer i overførslen efter samtykke i henhold til artikel 17, og
l)
skriftligt samtykke og transportformularer, der skal fremsendes i henhold til afsnit IV, V og VI.
2. Alternativt kan dokumenterne som omhandlet i stk. 1 sendes efter aftale mellem de berørte kompetente myndigheder og anmelderen ved anvendelse af følgende kommunikationsmåder:
a)
fax
b)
fax fulgt op med post
c)
e-post med digital signatur. I så fald erstattes stempel eller signatur med den digitale signatur, eller
d)
e-post uden digital signatur fulgt op med post.
3. De formularer, der skal ledsage hver transport i overensstemmelse med artikel 16, litra c), og artikel 18, kan foreligge i elektronisk form med digital signatur, hvis de kan gøres læsbare når som helst under transporten, og hvis de berørte kompetente myndigheder accepterer dette.
4. Med de berørte kompetente myndigheders og anmelderens tilslutning kan oplysninger og dokumenter anført i stk. 1 forelægges og udveksles ved hjælp af elektronisk dataudveksling med elektronisk signatur eller elektronisk autentifikation i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer (20) eller et tilsvarende elektronisk autentifikationssystem, der giver et tilsvarende sikkerhedsniveau. I sådanne tilfælde kan der fastsættes organisationsmæssige retningslinjer for den elektroniske dataudveksling.
Artikel 27
Sprog
1. Anmeldelser, oplysninger, dokumentation eller andre meddelelser, der forelægges i medfør af bestemmelserne i dette afsnit, gives på et sprog, der kan accepteres af de berørte kompetente myndigheder.
2. Hvis de berørte kompetente myndigheder anmoder herom, skal anmelderen forelægge en autoriseret oversættelse til et sprog, som de kan acceptere.
Artikel 28
Uenighed om klassifikationsspørgsmål
1. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikationen hvad angår sondringen mellem affald og ikke-affald, skal sagens genstand anses for at være affald. Dette berører ikke bestemmelseslandets ret til at behandle det overførte materiale efter bestemmelserne i dets nationale lovgivning, når materialet er ankommet, og såfremt den nationale lovgivning er i overensstemmelse med Fællesskabets eller med international ret.
2. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikationen af det anmeldte affald som værende anført i bilag III, III A, III B eller IV, skal affaldet anses for at være anført i bilag IV.
3. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikation af behandlingsoperationer, der er blevet anmeldt som nyttiggørelse eller bortskaffelse, finder bestemmelserne om bortskaffelse anvendelse.
4. Stk. 1, 2 og 3 gælder kun for denne forordning og tilsidesætter ikke berørte parters rettigheder med hensyn til løsning af tvister om disse spørgsmål ved en domstol.
Artikel 29
Administrationsomkostninger
Der kan pålægges anmelderen passende og forholdsmæssige administrationsomkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsprocedurer samt sædvanlige omkostninger ved relevante analyser og kontrol.
Artikel 30
Grænseområdeaftaler
1. I undtagelsestilfælde, og hvis den specifikke geografiske eller demografiske situation berettiger til det, kan medlemsstaterne indgå bilaterale aftaler om at lette anmeldelsesproceduren ved overførsel af specifikke affaldsstrømme for så vidt angår grænseoverskridende overførsel til det nærmeste, egnede anlæg i grænseområdet mellem de berørte medlemsstater.
2. Sådanne bilaterale aftaler kan også indgås, når der er tale om overførsel af affald, som afsendes fra og behandles i afsendelseslandet, men er i transit gennem en anden medlemsstat.
3. Medlemsstaterne kan også indgå sådanne aftaler med lande, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
4. Disse aftaler meddeles Kommissionen, inden de træder i kraft.
KAPITEL 6
Overførsler inden for Fællesskabet med transit via tredjelande
Artikel 31
Overførsler af affald bestemt til bortskaffelse
Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet med transit via et eller flere tredjelande og affaldet er bestemt til bortskaffelse, skal den kompetente afsendelsesmyndighed ud over bestemmelserne i dette afsnit spørge den kompetente myndighed i tredjelandene, om den ønsker at sende et skriftligt samtykke til den planlagte overførsel:
a)
inden 60 dage for så vidt angår parter i Basel-konventionen, medmindre der i medfør af konventionen er givet afkald på retten dertil, eller
b)
inden for et tidsrum, der er aftalt mellem de kompetente myndigheder, for så vidt angår lande, der ikke er parter i Basel-konventionen.
Artikel 32
Overførsler af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet med transit via et eller flere tredjelande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og affaldet er bestemt til nyttiggørelse, gælder artikel 31.
2. Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet, herunder overførsler mellem lokaliteter i samme medlemsstat med transit via et eller flere tredjelande, der er omfattet af OECD-beslutningen, og affaldet er bestemt til nyttiggørelse, kan det samtykke, der er nævnt i artikel 9, gives stiltiende, og hvis der ikke er gjort indsigelse eller fastsat betingelser, kan overførslen påbegyndes 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen, jr. artikel 8.
AFSNIT III
OVERFØRSLER UDELUKKENDE INDEN FOR MEDLEMSSTATERNE
Artikel 33
Forordningens anvendelse på overførsler, der udelukkende finder sted inden for medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne indfører en passende ordning for overvågning af og kontrol med overførsler af affald, der udelukkende finder sted inden for deres område. Denne ordning skal tilgodese behovet for overensstemmelse med den fællesskabsordning, der indføres ved afsnit II og VII.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres ordninger for overvågning af og kontrol med overførsel af affald. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
3. Medlemsstaterne kan anvende ordningen i afsnit II og VII inden for deres område.
AFSNIT IV
EKSPORT FRA FÆLLESSKABET TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Eksport af affald til bortskaffelse
Artikel 34
Eksportforbud, undtagen til EFTA-lande
1. Al eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til bortskaffelse er forbudt.
2. Forbuddet i stk. 1 gælder ikke for eksport af affald til bortskaffelse i EFTA-lande, der også er parter i Basel-konventionen.
3. Eksport af affald bestemt til bortskaffelse til et EFTA-land, der er part i Basel-konventionen, er dog også forbudt,
a)
hvis EFTA-landet forbyder import af sådant affald, eller
b)
hvis den kompetente afsendelsesmyndighed har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i det pågældende bestemmelsesland.
4. Denne bestemmelse tilsidesætter ikke tilbagetagelsespligten, som fastsat i artikel 22 og 24.
Artikel 35
Procedure ved eksport til EFTA-lande
1. Hvis affald eksporteres fra Fællesskabet og er bestemt til bortskaffelse i EFTA-lande, der er parter i Basel-konventionen, gælder tilsvarende bestemmelser under afsnit II med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed uden for Fællesskabet har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser, og
b)
den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet skal først træffe beslutning om at give samtykke til overførslen, som omhandlet i artikel 9, efter at have modtaget skriftligt samtykke fra den kompetente bestemmelsesmyndighed og i givet fald stiltiende eller skriftligt samtykke fra den berørte transitmyndighed uden for Fællesskabet og tidligst 61 dage efter datoen for den kompetente transitmyndigheds afsendelse af bekræftelsen. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan træffe en beslutning inden udløbet af de 61 dage, hvis den har skriftligt samtykke fra de andre berørte kompetente myndigheder.
3. Følgende supplerende bestemmelser gælder:
a)
Den kompetente transitmyndighed i Fællesskabet bekræfter modtagelsen af anmeldelsen til anmelderen.
b)
De kompetente afsendelses- og, i givet fald, transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets eksporttoldsted og til Fællesskabets udgangstoldsted.
c)
Transportvirksomheden afleverer en kopi af transportdokumentet til Fællesskabets eksporttoldsted og Fællesskabets udgangstoldsted.
d)
Så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportdokumentet til den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
e)
Hvis den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, 42 dage efter at affaldet har forladt Fællesskabet, ikke har modtaget meddelelse fra anlægget om, at dette har modtaget affaldet, underretter den straks den kompetente bestemmelsesmyndighed.
f)
Den i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5 nævnte kontrakt skal fastsætte:
i)
at hvis et anlæg udsteder en ukorrekt bortskaffelsesattest med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, bærer modtageren omkostningerne i forbindelse med forpligtelsen til at returnere affaldet til den kompetente afsendelsesmyndigheds område samt med dets nyttiggørelse eller bortskaffelse på en anden miljømæssigt forsvarlig måde
ii)
at anlægget senest tre dage efter modtagelse af affaldet til bortskaffelse sender en underskrevet kopi af den udfyldte transportformular, bortset fra den i nr. iii) i dette stykke nævnte attest for bortskaffelse, til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder, og
iii)
at anlægget så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter bortskaffelsens afslutning og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse, på eget ansvar attesterer, at bortskaffelsen er tilendebragt og sender en underskrevet kopi af transportformularen med denne attest til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jf. artikel 49.
5. Når affald eksporteres, skal det være bestemt for bortskaffelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
6. Hvis et fællesskabseksporttoldsted eller -udgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, der:
a)
straks informerer den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet tilbageholdes.
KAPITEL 2
Affald bestemt til nyttiggørelse
Del 1
Eksport til lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen
Artikel 36
Eksportforbud
1. Eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til nyttiggørelse i lande, hvor OECD-beslutningen ikke finder anvendelse, er forbudt for følgende affald:
a)
affald opført som farligt i bilag V
b)
affald opført i bilag V, del 3
c)
farligt affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag V
d)
blandinger af farligt affald og blandinger af farligt affald med ikke-farligt affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag V
e)
affald, som bestemmelseslandet har anmeldt som farligt i henhold til artikel 3 i Basel-konventionen
f)
affald, som bestemmelseslandet har indført importforbud mod, eller
g)
affald, som den kompetente afsendelsesmyndighed har grund til at tro, ikke vil blive håndteret på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i det pågældende bestemmelsesland.
2. Disse bestemmelser tilsidesætter ikke tilbagetagelsespligten som beskrevet i artikel 22 og 24.
3. Medlemsstaterne kan i undtagelsestilfælde, på grundlag af dokumentation forelagt på passende vis af anmelderen, bestemme, at en særlig type farligt affald som anført i bilag V er undtaget fra eksportforbuddet, hvis det pågældende affald ikke udviser nogen af de egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF, under hensyntagen til, for så vidt angår H3-H8, H10 og H11, der er defineret i det nævnte bilag, de fastsatte grænseværdier i Kommissionens beslutning 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning 94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald og af Rådets beslutning 94/904/EF om udarbejdelse af en liste over farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald (21).
4. At affald ikke er anført som farligt i bilag V eller anført i bilag V, del 1, liste B, udelukker ikke, at dette affald i undtagelsestilfælde betegnes som farligt og derfor underkastes eksportforbuddet, hvis det udviser nogen af de egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF, under hensyntagen til, for så vidt angår H3-H8, H10 og H11, der er defineret i det nævnte bilag, de fastsatte grænseværdier i Kommissionens beslutning 2000/532/EF som fastsat i artikel 1, stk. 4, andet led, i direktiv 91/689/EØF og i indledningen til bilag III til denne forordning.
5. I de i stk. 3 og 4 omhandlede tilfælde underretter den pågældende medlemsstat det påtænkte bestemmelsesland, inden den træffer en beslutning. Medlemsstaterne skal inden udgangen af hvert kalenderår anmelde sådanne tilfælde til Kommissionen. Denne videresender oplysningerne til de andre medlemsstater og til Basel-konventionens sekretariat. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger på grundlag af de indsendte oplysninger og i givet fald tilpasse bilag V i henhold til artikel 58.
Artikel 37
Procedure ved eksport af affald opført i bilag III eller III A
1. I tilfælde af affald, der er opført i bilag III og III A, og hvoraf eksport ikke er forbudt i henhold til artikel 36, sender Kommissionen inden 20 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse en skriftlig anmodning til hvert land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og udbeder sig:
i)
skriftlig bekræftelse af, at affaldet kan eksporteres fra Fællesskabet med henblik på nyttiggørelse i det pågældende land, samt
ii)
en angivelse af hvilken kontrolprocedure, der eventuelt vil blive fulgt i bestemmelseslandet.
Lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, har følgende muligheder:
a)
forbud
b)
en procedure for forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke, jf. artikel 35, eller
c)
ingen kontrol i bestemmelseslandet.
2. Inden anvendelsesdatoen for denne forordning vedtager Kommissionen en forordning, der tager hensyn til alle de besvarelser, der modtages i medfør af stk. 1, og underretter det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 18 i direktiv 2006/12/EF.
Hvis et land ikke har udstedt en bekræftelse, som omhandlet i stk. 1, eller hvis et land af en eller anden grund ikke er blevet kontaktet, finder stk. 1, litra b), anvendelse.
Kommissionen ajourfører regelmæssigt den vedtagne forordning.
3. Hvis et land i sin besvarelse anfører, at nogle bestemte overførsler af affald ikke er omfattet af kontrol, finder artikel 18 tilsvarende anvendelse for sådanne overførsler.
4. Når der eksporteres affald, skal det være bestemt for nyttiggørelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
5. I tilfælde af overførsel af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III eller overførsel af blandinger af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III eller III A, eller overførsel af affald, der henhører under bilag III B, og hvoraf eksport ikke er forbudt i henhold til artikel 36, finder denne artikels stk. 1, litra b), anvendelse.
Del 2
Eksport til lande, der er omfattet af OECD-beslutningen
Artikel 38
Eksport af affald opført i bilag III, III A, III B, IV og IV A
1. Hvis affald opført i bilag III, III A, III B, IV og IV A, affald eller blandinger af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i enten bilag III, IV eller IV A, eksporteres fra Fællesskabet med henblik på nyttiggørelse i lande, som er omfattet af OECD-beslutningen, med eller uden transit gennem lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2, 3 og 5.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
blandinger af affald opført i bilag III A, som er beregnet på en midlertidig behandling, er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke, hvis midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse efterfølgende finder sted i et land, som ikke er omfattet af OECD-beslutningen
b)
affald opført i bilag III B er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke
c)
det samtykke, der kræves i henhold til artikel 9, kan gives stiltiende af den kompetente bestemmelsesmyndighed uden for Fællesskabet.
3. Hvad angår eksport af affald opført i bilag IV og IV A, gælder følgende supplerende bestemmelser:
a)
de kompetente afsendelsesmyndigheder og i givet fald transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets eksporttoldsted og til Fællesskabets udgangstoldsted
b)
transportvirksomheden afleverer en kopi af transportdokumentet til Fællesskabets eksporttoldsted og udgangstoldsted
c)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportdokumentet til den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet
d)
hvis den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet 42 dage efter, at affaldet har forladt Fællesskabet, ikke har modtaget meddelelse fra anlægget om, at denne har modtaget affaldet, underretter den straks bestemmelsesmyndigheden, og
e)
den i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5 nævnte kontrakt skal fastsætte:
i)
at hvis et anlæg udsteder en ukorrekt nyttiggørelsesattest med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, skal modtageren bære omkostningerne i forbindelse med forpligtelsen til at returnere affaldet til den kompetente afsendelsesmyndigheds område og i forbindelse med dets nyttiggørelse eller bortskaffelse på en anden miljømæssigt forsvarlig måde
ii)
at anlægget senest tre dage efter modtagelse af affaldet til nyttiggørelse sender underskrevne kopier af den udfyldte transportformular, bortset fra den i nr. iii) i dette litra nævnte attest for nyttiggørelse, til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder, og
iii)
at anlægget så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter nyttiggørelsens afslutning og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse, på eget ansvar attesterer for, at nyttiggørelsen er tilendebragt og sender en underskrevet kopi af transportformularen med denne attest til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder, eller der er givet eller kan formodes stiltiende samtykke fra de kompetente bestemmelses- og transitmyndigheder uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
bestemmelserne i artikel 35, stk. 4, litra b), c) og d), er overholdt.
5. Hvis en eksport, som beskrevet i stk. 1, af affald opført i bilag IV og IV A er i transit gennem et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, gælder følgende tilpasninger:
a)
den kompetente transitmyndighed, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, til at give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser, og
b)
den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet træffer først beslutning om at godkende overførslen, som omhandlet i artikel 9, efter at have modtaget stiltiende eller skriftligt samtykke fra den kompetente transitmyndighed, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og tidligst 61 dage efter datoen for den kompetente transitmyndigheds afsendelse af bekræftelsen. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan træffe beslutning inden udgangen af de 61 dage, hvis den har et skriftligt samtykke fra de andre berørte kompetente myndigheder.
6. Når affald eksporteres, skal det være bestemt for nyttiggørelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
7. Hvis et fællesskabseksporttoldsted eller -udgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, der:
a)
straks informerer den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, og hvor affaldet er tilbageholdt.
KAPITEL 3
Generelle bestemmelser
Artikel 39
Eksport til Antarktis
Eksport af affald fra Fællesskabet til Antarktis er forbudt.
Artikel 40
Eksport til oversøiske lande eller territorier
1. Eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til bortskaffelse i oversøiske lande eller territorier er forbudt.
2. Hvad angår eksport af affald bestemt til nyttiggørelse i oversøiske lande eller territorier, finder forbuddet i artikel 36 tilsvarende anvendelse.
3. Hvad angår eksport af affald bestemt til nyttiggørelse i oversøiske lande eller territorier, som ikke er omfattet af forbuddet i stk. 2, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse.
AFSNIT V
IMPORT TIL FÆLLESSKABET FRA TREDJELANDE
KAPITEL 1
Import af affald til bortskaffelse
Artikel 41
Forbud mod import, undtagen fra lande, der er parter i Basel-konventionen, eller som har indgået en aftale, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Import til Fællesskabet af affald bestemt til bortskaffelse er forbudt undtagen fra:
a)
lande, der er parter i Basel-konventionen, eller
b)
andre lande, med hvilke Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, eller
c)
andre lande, med hvilke medlemsstater individuelt har indgået bilaterale aftaler eller ordninger i overensstemmelse med stk. 2, eller
d)
andre områder i tilfælde, hvor der undtagelsesvis på grund af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig ikke kan indgås bilaterale aftaler eller ordninger i henhold til litra b) eller c), eller der enten ikke er udpeget en kompetent myndighed i afsendelseslandet, eller en sådan ikke er i stand til at handle.
2. Undtagelsesvis kan de enkelte medlemsstater indgå bilaterale aftaler og ordninger om bortskaffelse af specifikt affald i disse medlemsstater, når sådant affald ikke kan håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i afsendelseslandet.
Disse aftaler og ordninger skal være forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen.
Disse aftaler og ordninger skal garantere, at bortskaffelsesprocesserne foregår på et godkendt anlæg og opfylder kravene til en miljømæssigt forsvarlig håndtering.
Disse aftaler og ordninger skal ligeledes garantere, at affaldet er produceret i afsendelseslandet, og at bortskaffelse udelukkende vil blive gennemført i den medlemsstat, der har indgået aftalen eller ordningen.
Disse aftaler eller ordninger skal meddeles Kommissionen, inden de bliver indgået. I nødsituationer kan de imidlertid meddeles indtil en måned efter indgåelse.
3. Bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået i overensstemmelse med stk. 1, litra b) og c), skal være baseret på procedurekravene i artikel 42.
4. De i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede lande er forpligtet til at forelægge den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten en forhåndsanmodning, der er behørigt begrundet med, at de ikke har og ikke på rimelig måde kan opnå den tekniske kapacitet og de nødvendige anlæg til at bortskaffe affaldet på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Artikel 42
Procedurekrav i forbindelse med import fra lande, der er parter i Basel-konventionen eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Hvis affald bestemt til bortskaffelse importeres til Fællesskabet fra lande, der er parter i Basel-konventionen, gælder tilsvarende bestemmelser under afsnit II med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed uden for Fællesskabet har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser
b)
i tilfælde af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig som nævnt i artikel 41, stk. 1, litra d), er de kompetente afsendelsesmyndigheders samtykke ikke påkrævet.
3. Følgende supplerende bestemmelser gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed i Fællesskabet bekræfter modtagelsen af anmeldelsen til anmelderen med kopi til de berørte kompetente myndigheder
b)
de kompetente bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets indgangstoldsted
c)
transportvirksomheden afleverer en kopi af transportformularen til Fællesskabets indgangstoldsted, og
d)
efter at have foretaget de nødvendige toldformaliteter sender Fællesskabets indgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til de kompetente bestemmelses- og transitmyndigheder i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet er ankommet til Fællesskabet.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og eventuelt transitmyndigheder, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig og gældende som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jr. artikel 49.
5. Hvis Fællesskabets indgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, som
a)
straks informerer den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet, der informerer den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet er tilbageholdt.
KAPITEL 2
Import af affald til nyttiggørelse
Artikel 43
Forbud mod import, undtagen fra lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, er parter i Basel-konventionen, eller som har indgået en aftale, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Al import til Fællesskabet af affald bestemt til nyttiggørelse er forbudt undtagen fra:
a)
lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller
b)
andre lande, der er parter i Basel-konventionen, eller
c)
andre lande, med hvilke Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, eller
d)
andre lande, med hvilke de enkelte medlemsstater indgår bilaterale aftaler eller ordninger i overensstemmelse med stk. 2, eller
e)
andre områder i tilfælde, hvor der undtagelsesvis på grund af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig ikke kan indgås bilaterale aftaler eller ordninger, i henhold til litra b) eller c), eller der enten ikke er udpeget en kompetent myndighed i afsendelseslandet, eller en sådan ikke er i stand til at handle.
2. Undtagelsesvis kan de enkelte medlemsstater indgå bilaterale aftaler eller ordninger om nyttiggørelse af specifikt affald i de pågældende medlemsstater, når sådant affald ikke kan håndteres i afsendelseslandet på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49.
I sådanne tilfælde gælder bestemmelserne i artikel 41, stk. 2.
3. Bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået i overensstemmelse med stk. 1, litra c) og d), skal være baseret på procedurekravene i artikel 42, for så vidt det er relevant.
Artikel 44
Procedurekrav ved import fra lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Når affald bestemt til nyttiggørelse importeres til Fællesskabet fra lande og gennem lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
det samtykke, der kræves i henhold til artikel 9, kan gives stiltiende af den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet
b)
anmelderen kan forudgående foretage skriftlig anmeldelse i overensstemmelse med artikel 4
c)
i tilfælde af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig som nævnt i artikel 43, stk. 1, litra e), er de kompetente afsendelsesmyndigheders samtykke ikke påkrævet.
3. Derudover skal artikel 42, stk. 3, litra b), c) og d), overholdes.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og i givet fald transitmyndigheder, eller der er givet eller kan formodes stiltiende samtykke fra den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jf. artikel 49.
5. Hvis Fællesskabets indgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, som straks:
a)
informerer den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet, der informerer den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet er tilbageholdt.
Artikel 45
Procedurekrav i forbindelse med import fra lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, men som er parter i Basel-konventionen, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
Når affald bestemt til nyttiggørelse importeres til Fællesskabet
a)
fra et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, eller
b)
gennem et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, men som er part i Basel-konventionen,
finder bestemmelserne i artikel 42 tilsvarende anvendelse.
KAPITEL 3
Generelle bestemmelser
Artikel 46
Import fra oversøiske lande eller territorier
1. Når affald importeres til Fællesskabet fra oversøiske lande eller territorier, finder afsnit II tilsvarende anvendelse.
2. Et eller flere oversøiske lande og territorier og den medlemsstat, som de er tilknyttet, kan anvende nationale procedurer på overførsler fra de oversøiske lande og territorier til den pågældende medlemsstat.
3. Medlemsstater, der anvender stk. 2, underretter Kommissionen om de anvendte nationale procedurer.
AFSNIT VI
TRANSIT GENNEM FÆLLESSKABET FRA OG TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Transit af affald til bortskaffelse
Artikel 47
Transit gennem Fællesskabet af affald bestemt til bortskaffelse
Når affald bestemt til bortskaffelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til tredjelande, finder artikel 42 tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført nedenfor:
a)
den første og sidste kompetente transitmyndighed i Fællesskabet sender, når det er relevant, en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen, eller, hvis de stiltiende har givet samtykke, en kopi af bekræftelsen i henhold til artikel 42, stk. 3, litra a), til henholdsvis Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsted, og
b)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til Fællesskabets kompetente transitmyndigheder med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
KAPITEL 2
Transit af affald til nyttiggørelse
Artikel 48
Transit gennem Fællesskabet af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når affald bestemt til nyttiggørelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, finder artikel 47 tilsvarende anvendelse.
2. Når affald bestemt til nyttiggørelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i artikel 44 tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført herunder:
a)
den første og sidste kompetente transitmyndighed i Fællesskabet sender, når det er relevant, en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen, eller, hvis de stiltiende har givet samtykke, en kopi af bekræftelsen i henhold til artikel 42, stk. 3, litra a), til henholdsvis Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsted, og
b)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til den eller de kompetente transitmyndigheder i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
3. Når affald, der er bestemt til nyttiggørelse, overføres gennem en eller flere medlemsstater fra et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, til et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller omvendt, finder stk. 1 anvendelse på det land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og stk. 2 på det land, der er omfattet af OECD-beslutningen.
AFSNIT VII
ANDRE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
Yderligere forpligtelser
Artikel 49
Miljøbeskyttelse
1. Producenten, anmelderen og andre virksomheder, der er involveret i en overførsel og/eller nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald i Fællesskabet, træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at overførsel af affald i Fællesskabet håndteres, uden at menneskers sundhed bringes i fare og på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden og under nyttiggørelsen og bortskaffelsen. Navnlig når overførslen finder sted inden for Fællesskabet, skal kravene i artikel 4 i direktiv 2006/12/EF og Fællesskabets øvrige lovgivning om affald overholdes.
2. I tilfælde af eksport fra Fællesskabet påhviler det den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, at:
a)
kræve og bestræbe sig på at sikre, at eksporteret affald håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden, herunder nyttiggørelsen i henhold til artikel 36 og 38 eller bortskaffelsen i henhold til artikel 34 i bestemmelsestredjelandet
b)
forbyde eksport af affald til tredjelande, hvis den har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret i overensstemmelse med kravene i litra a).
Det kan bl.a. formodes, at der er tale om miljømæssigt forsvarlig håndtering, hvad angår den pågældende nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvis anmelderen eller den kompetente myndighed i bestemmelseslandet kan godtgøre, at anlægget, der modtager affaldet, drives i overensstemmelse med standarder for menneskers sundhed og miljøbeskyttelse, som i store linjer svarer til de standarder, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen.
Denne formodning påvirker imidlertid ikke den overordnede vurdering af miljømæssigt forsvarlig håndtering i hele overførselsperioden, herunder nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i bestemmelsestredjelandet.
Med henblik på at søge vejledning om miljømæssigt forsvarlig håndtering kan den vejledning, der er anført i bilag VIII, tages i betragtning.
3. I tilfælde af import til Fællesskabet påhviler det den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet at:
a)
kræve og træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affald importeret til dens område håndteres i hele overførselsperioden, som også omfatter nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i bestemmelseslandet, uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes processer og metoder, der kunne skade miljøet, og i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 2006/12/EF og øvrig fællesskabslovgivning om affald
b)
forbyde import af affald fra tredjelande, hvis den har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret i overensstemmelse med kravene i litra a).
Artikel 50
Håndhævelse i medlemsstater
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for sanktioner, som skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. De fastsatte sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den nationale lovgivning vedrørende forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler og sanktioner herfor.
2. Medlemsstaterne indfører gennem håndhævelsesforanstaltninger til denne forordning bestemmelser om bl.a. inspektion af anlæg og virksomheder i henhold til artikel 13 i direktiv 2006/12/EF og stikprøvekontrol af overførsler af affald eller den dermed forbundne nyttiggørelse eller bortskaffelse.
3. Kontrol af overførsler kan specielt finde sted:
a)
på oprindelsesstedet, hvor de foretages sammen med producenten, indehaveren eller anmelderen
b)
på bestemmelsesstedet, hvor den foretages sammen med modtageren eller anlægget
c)
ved Fællesskabets ydre grænser, og/eller
d)
under overførslen inden for Fællesskabet.
4. Kontrol af overførsler omfatter også kontrol af dokumenter, bekræftelse af identitet og i givet fald fysisk kontrol af affaldet.
5. Medlemsstaterne samarbejder bilateralt eller multilateralt for at fremme forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler.
6. Medlemsstaterne udpeger de medlemmer af deres faste personale, der er ansvarlige for samarbejdet, jf. stk. 5, og de kontaktpunkter (»focal points«), hvor den fysiske kontrol finder sted, jf. stk. 4. Disse oplysninger sendes til Kommissionen, som fordeler en samlet liste til de i artikel 54 nævnte kontaktorganer.
7. På en anden medlemsstats anmodning kan en medlemsstat træffe håndhævelsestiltag mod personer, som er mistænkt for at være involveret i ulovlig overførsel af affald, og som er tilstede i den pågældende medlemsstat.
Artikel 51
Medlemsstaternes rapportering
1. Inden udgangen af hvert kalenderår sender hver medlemsstat Kommissionen en kopi af den rapport for det foregående kalenderår, som den i overensstemmelse med Basel-konventionens artikel 13, stk. 3, har udarbejdet og fremsendt til konventionens sekretariat.
2. Inden udgangen af hvert kalenderår udarbejder medlemsstaterne desuden en rapport for det foregående år baseret på det supplerende rapporteringsskema i bilag IX og sender den til Kommissionen.
3. De rapporter, som medlemsstaterne udarbejder i overensstemmelse med stk. 1 og 2, sendes til Kommissionen elektronisk.
4. På grundlag af denne rapportering udarbejder Kommissionen hvert tredje år en rapport om Fællesskabets og medlemsstaternes gennemførelse af denne forordning.
Artikel 52
Internationalt samarbejde
Medlemsstaterne samarbejder - i kontakt med Kommissionen når det er hensigtsmæssigt og nødvendigt - med andre af Basel-konventionens parter og mellemstatslige organisationer, bl.a. gennem udveksling af oplysninger, fremme af miljømæssigt forsvarlige teknikker og udformning af passende adfærdskodekser.
Artikel 53
Udpegning af kompetente myndigheder
Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, der er ansvarlig(e) for gennemførelsen af denne forordning. Hver medlemsstat udpeger kun én kompetent transitmyndighed.
Artikel 54
Udpegning af kontaktorganer
Medlemsstaterne og Kommissionen udpeger hver ét eller flere kontaktorganer, som informerer og vejleder de personer eller virksomheder, der henvender sig til det. Kommissionens kontaktorgan sender medlemsstaternes kontaktorganer spørgsmål rettet til det, som vedrører medlemsstaterne, og omvendt.
Artikel 55
Udpegning af Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsteder
Medlemsstaterne kan udpege særlige ind- og udgangstoldsteder ved Fællesskabets ydre grænser med henblik på overførsel af affald. Hvis medlemsstaterne beslutter at udpege sådanne toldsteder, kan overførsler af affald til eller fra Fællesskabet ikke ske via andre grænseovergangssteder i en medlemsstat.
Artikel 56
Meddelelse om og oplysninger vedrørende udpegning
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om udpegning:
a)
af kompetente myndigheder i henhold til artikel 53
b)
af kontaktorganer i henhold til artikel 54 og
c)
når relevant af indgangs- og udgangstoldsteder til og fra Fællesskabet i henhold til artikel 55.
2. I forbindelse med disse udpegninger giver medlemsstaterne Kommissionen følgende oplysninger:
a)
navn(e)
b)
postadresse(r)
c)
e-post-adresse(r)
d)
telefonnummer/-numre
e)
faxnummer/-numre og
f)
sprog, som kan accepteres af de kompetente myndigheder.
3. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen i tilfælde af ændringer i disse oplysninger.
4. Disse oplysninger samt eventuelle ændringer i oplysningerne sendes til Kommissionen både elektronisk og i papirudgave, hvis der anmodes herom.
5. Kommissionen offentliggør lister på sit netsted over de udpegede kompetente myndigheder, kontaktorganer og indgangs- og udgangstoldsteder, og ajourfører, når det er relevant, disse lister.
KAPITEL 2
Andre bestemmelser
Artikel 57
Møder med kontaktorganerne
Hvis medlemsstaterne anmoder derom, eller hvis det på anden måde er hensigtsmæssigt, mødes Kommissionen regelmæssigt med kontaktorganerne for at undersøge de spørgsmål, som gennemførelsen af denne forordning giver anledning til. Relevante interesserede parter indbydes til sådanne møder eller dele af møder, såfremt alle medlemsstater og Kommissionen er enige om, at dette er hensigtsmæssigt.
Artikel 58
Ændring af bilag
1. Bilagene kan ændres af Kommissionen ved hjælp af forordninger og efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF for at tilpasse dem til videnskabelige og tekniske fremskridt. Desuden gælder følgende:
a)
Bilag I, II, III, III A, IV og V ændres for at tage hensyn til ændringer, der aftales under Basel-konventionen og OECD-beslutningen; desuden skal bilag I C senest på den dato, hvor denne forordning finder anvendelse, være udarbejdet med særlige anvisninger for udfyldelse af anmeldelses- og transportformularerne under hensyntagen til OECD's anvisninger.
b)
Uklassificeret affald kan midlertidigt tilføjes i bilag III B, IV eller V, indtil der er truffet afgørelse om dets indplacering i de relevante bilag til Basel-konventionen eller OECD-beslutningen.
c)
På anmodning fra en medlemsstat kan det i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, overvejes, om blandet affald bestående af to eller flere af de affaldstyper, der er anført i bilag III, midlertidigt skal tilføjes i bilag III A, indtil der er truffet afgørelse om dette affalds indplacering i de relevante bilag til Basel-konventionen eller OECD-beslutningen. Hvis det er praktisk muligt, skal de første indgange i bilag III A være indsat i bilaget på den dato, hvor denne forordning finder anvendelse, og senest seks måneder efter denne dato. Bilag III A kan indeholde en bestemmelse om, at en eller flere af indgangene deri ikke finder anvendelse på eksport til lande, som OECD's beslutning ikke finder anvendelse på.
d)
De undtagelsestilfælde, der er nævnt i artikel 3, stk. 3, defineres, og om nødvendigt indsættes sådant affald i bilag IV A og V og udgår fra bilag III.
e)
Bilag V ændres for at afspejle aftalte ændringer vedrørende den liste over farligt affald, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, i direktiv 91/689/EØF.
f)
Bilag VIII ændres for at afspejle relevante internationale konventioner og aftaler.
2. Når bilag IX ændres, deltager det udvalg, der er nedsat i medfør af Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver (22), fuldt ud i drøftelserne.
3. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 59
Yderligere foranstaltninger
1. Kommissionen kan vedtage følgende yderligere foranstaltninger i forbindelse med gennemførelse af denne forordning:
a)
en metode til beregning af den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som fastsat i artikel 6
b)
retningslinjer for anvendelse af artikel 12, stk. 1, litra g)
c)
yderligere betingelser og krav i forbindelse med forhåndsgodkendte nyttiggørelsesanlæg som omhandlet i artikel 14
d)
retningslinjer for anvendelse af artikel 15 i forbindelse med identifikation og sporing af affald, der undergår væsentlige forandringer under den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse
e)
retningslinjer for de kompetente myndigheders samarbejde i forbindelse med ulovlige overførsler som omhandlet i artikel 24
f)
tekniske og organisationsmæssige krav til den praktiske gennemførelse af elektronisk dataudveksling ved forelæggelse af dokumenter og oplysninger i overensstemmelse med artikel 26, stk. 4
g)
yderligere retningslinjer for anvendelsen af sprog som omhandlet i artikel 27
h)
præcisering af de proceduremæssige krav i afsnit II for så vidt angår deres anvendelse på eksport, import og transit af affald fra, til og gennem Fællesskabet
i)
yderligere retningslinjer vedrørende udefinerede juridiske begreber.
2. Sådanne foranstaltninger besluttes efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
3. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 60
Gennemgang
1. Senest den 15. juli 2006 skal Kommissionen have afsluttet sin gennemgang af forholdet mellem gældende sektorlovgivning om dyresundhed og folkesundhed, herunder overførsler af affald omfattet af forordning (EF) nr. 1774/2002, og denne forordnings bestemmelser. Om nødvendigt ledsages denne gennemgang af relevante forslag, således at procedurerne og kontrolordningerne for overførsel af sådant affald kommer op på et tilsvarende niveau.
2. Inden for fem år efter den 12. juli 2007 undersøger Kommissionen gennemførelsen af artikel 12, stk. 1, litra c), herunder dens virkning på miljøbeskyttelsen og det indre markeds funktion. Om nødvendigt ledsages denne undersøgelse af relevante forslag til ændring af denne bestemmelse.
Artikel 61
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 259/93 og beslutning 94/774/EF ophæves herved med virkning fra den 12. juli 2007.
2. Henvisninger til den ophævede forordning (EØF) nr. 259/93 betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
3. Beslutning 1999/412/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2008.
Artikel 62
Overgangsregler
1. For en overførsel, der er blevet anmeldt, og for hvilken den kompetente bestemmelsesmyndighed har givet bekræftelse før den 12. juli 2007, gælder forordning (EØF) nr. 259/93.
2. En overførsel, hvortil de kompetente myndigheder har givet deres samtykke i henhold til forordning (EØF) nr. 259/93, skal være fuldført senest et år efter 12. juli 2007.
3. Rapportering i henhold til artikel 41, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 259/93 og artikel 51, i denne forordning for 2007, baseres på spørgeskemaet i beslutning 1999/412/EF.
Artikel 63
Overgangsordninger for visse medlemsstater
1. Indtil den 31. december 2010 er alle overførsler til Letland af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
2. Indtil den 31. december 2012 er alle overførsler til Polen af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december 2007 gøre indsigelse mod overførsler til Polen til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2020 og GE020 (glasaffald)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 og GH013 (plastaffald)
B3020 (papiraffald)
B3140 (brugte dæk)
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun de led, der henviser til arsen og kviksølv)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Med undtagelse af glasaffald, papiraffald og brugte bildæk kan denne periode udvides til senest den 31. december 2012 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december 2012 gøre indsigelse i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, mod overførsler til Polen af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og
b)
affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i bilagene.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og er beregnet for et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
3. Indtil den 31. december 2011 er alle overførsler til Slovakiet af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og er beregnet for et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 94/67/EF (23), 96/61/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (24) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (25), i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
4. Indtil den 31. december 2014 er alle overførsler til Bulgarien af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Bulgarien indtil den 31. december 2009 gøre indsigelse mod overførsler til Bulgarien til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun punkterne vedrørende arsen og kviksølv)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2012 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Bulgarien indtil den 31. december 2009 og i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, gøre indsigelse mod overførsler til Bulgarien af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og af
b)
affald til nyttiggørelse, som ikke er opført i disse bilag.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder i Bulgarien gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF eller direktiv 2001/80/EF i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
5. Indtil den 31. december 2015 er alle overførsler til Rumænien af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Rumænien indtil den 31. december 2011 gøre indsigelse mod overførsler til Rumænien til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2070
B2100, undtagen aluminiumoxidaffald
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun punkterne vedrørende arsen, kviksølv og thallium)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2015 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Rumænien indtil den 31. december 2011 og i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, gøre indsigelse mod overførsler til Rumænien af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og af
b)
affald til nyttiggørelse, som ikke er opført i disse bilag.
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2015 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder i Rumænien gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF, i direktiv 2000/76/EF eller direktiv 2001/80/EF, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
6. Når der i denne artikel henvises til afsnit II i forbindelse med affald, der er opført i bilag III, finder artikel 3, stk. 2, artikel 4, stk. 2, nr. 5), samt artikel 6, 11, 22, 23, 24, 25 og 31 ikke anvendelse.
Artikel 64
Ikrafttrædelse og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 12. juli 2007.
2. Såfremt datoen for Bulgariens eller Rumæniens tiltrædelse er senere end den i stk. 1 angivne anvendelsesdato for denne forordning, finder artikel 63, stk. 4 og 5, som en undtagelse fra stk. 1, anvendelse fra tiltrædelsestidspunktet.
3. Hvis de berørte medlemsstater giver deres samtykke hertil, kan artikel 26, stk. 4, finde anvendelse inden den 12. juli 2007.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. juni 2006.
32006R1013
L 190/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1013/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 юни 2006 година
относно превози на отпадъци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Основната и преобладаваща цел и компонент на настоящия регламент е опазването на околната среда, като неговото въздействие върху международната търговия е несъществено.
(2)
Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 г. относно наблюдението и контрола на превозите на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (3), вече е бил изменен значително при няколко случая и изисква по-нататъшно изменение. Необходимо е по-специално в този регламент да се включи съдържанието на Решение 94/774/EО на Комисията от 24 ноември 1994 г. относно стандартната товарителница, предвидена в Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета (4) и на Решение 1999/412/EО на Комисията от 3 юни 1999 г. относно въпросника, свързан със задължението на държавите-членки да докладват съгласно член 41, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета (5). Следователно Регламент (ЕИО) № 259/93 трябва да бъде заменен в интерес на яснотата.
(3)
Решение 93/98/EИО на Съвета (6) относно подписването от името на Общността на Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане (7), по която Общността е страна от 1994 г. Чрез приемането на Регламент (ЕИО) № 259/93, Съветът е установил правила за съкращаване и контрол на такова движение, които правила са предназначени, inter alia, да приведат съществуващата система на Общността за надзор и контрол върху движението на отпадъци в съответствие с изискванията на Базелската конвенция.
(4)
Решение 97/640/EО на Съвета (8) се отнася до одобрението, от страна на Общността, на изменението на Базелската конвенция, както е установено в Решение III/1 на Конференцията на страните по Конвенцията. Чрез това изменение беше забранен целият износ на опасни отпадъци, предназначени за обезвреждане, от страните изброени в приложение VII към Конвенцията за страните, които не са изброени в него, както беше забранен, считано от 1 януари 1998 г., целия износ на опасни отпадъци съгласно член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията и предназначени за оползотворяване. Регламент (ЕИО) № 259/93 беше съответно изменен с Регламент (EО) № 120/97 на Съвета (9).
(5)
Предвид факта, че Общността е одобрила Решение C(2001)107/Окончателно на Съвета на ОИСР, отнасящо се до преразглеждането на Решение C(92)39/Окончателно относно контрола върху трансграничното движение на отпадъци, предназначени за операции по оползотворяване (Решението на ОИСР), с цел да се хармонизират списъците с отпадъци с тези от Базелската конвенция и да се преразгледат някои други изисквания, е необходимо да се включи съдържанието на това решение в законодателството на Общността.
(6)
Общността е подписала Стокхолмската конвенция от 22 май 2001 г. относно устойчиви органични замърсители.
(7)
Важно е да се организира и регулира наблюдението и контрола върху превозите на отпадъци по начин, който взема предвид необходимостта от запазване, опазване и подобряване на качеството на околната среда и здравето на човека, и който насърчава еднаквото прилагане на регламента в рамките на Общността.
(8)
Важно е също да се има предвид изискването, определено в член 4, параграф 2, буква г) от Базелската конвенция, че превозите на опасни отпадъци трябва да се намалят до минимум, в съответствие с екологосъобразното и ефективно управление на тези отпадъци.
(9)
Освен това, е важно да се има предвид правото на всяка договаряща се страна по Базелската конвенция, съгласно член 4, параграф 1 от нея, да забранява вноса на опасните отпадъци или на отпадъците, изброени в приложение II към тази конвенция.
(10)
Превозите на отпадъци, получени от въоръжените сили или организации по възстановяване, следва да се изключват от обхвата на настоящия регламент при внос в Общността при определени ситуации (включително транзит в рамките на Общността, когато отпадъците влизат на територията на Общността). По отношение на такива превози се зачитат изискванията на международното право и международните споразумения. В такива случаи компетентният орган по транзита и компетентният орган по местоназначението в Общността следва да бъдат информирани предварително относно превоза и неговото местоназначение.
(11)
Необходимо е да се избегне дублирането с Регламент (EО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. относно установяване на здравни правила относно странични животински продукти, които не са предназначени за консумация от човека (10), който вече съдържа разпоредби, обхващащи пратката, изпращането и движението (събиране, транспорт, обработка, преработване, употреба, оползотворяване или обезвреждане, регистриране, придружаващи документи и проследимост) на животински странични продукти в рамките на, към и извън Общността.
(12)
Комисията следва да докладва в срок до датата на влизане в сила на настоящия регламент относно връзката между съществуващото секторно законодателство за здраве на хората и животните, и разпоредбите на настоящия регламент и до същата дата следва да представи всякакви предложения, необходими за привеждане на това законодателство в съответствие с настоящия регламент с цел постигане еквивалентно ниво на контрол.
(13)
Въпреки, че надзорът и контролът върху превози на отпадъци в рамките на дадена държава-членка е работа на самата държава-членка, националните системи за превоз на отпадъци трябва да отчитат необходимостта от съгласуване със системата на Общността, с цел гарантиране на високо ниво на опазване на околната среда и здравето на човека.
(14)
В случая на превози на отпадъци, предназначени за операции по обезвреждане и отпадъци, които не са изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, предназначени за операции по оползотворяване, е целесъобразно да се гарантира оптимално наблюдение и контрол чрез изискване на предварително писмено съгласие за такива превози. Тази процедура на свой ред следва изисква предварителна нотификация, което дава възможност на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, за да могат да предприемат всички необходими мерки за опазването на здравето на човека и околната среда. Това дава възможност на тези органи също и да повдигнат обосновани възражения срещу такива превози.
(15)
В случая на превози на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, предназначени за операции по оползотворяване, е целесъобразно да се обезпечи едно минимално ниво на наблюдение и контрол, като се изисква такива превози да бъдат придружавани от определена информация.
(16)
Поради необходимостта от единно прилагане на настоящия регламент и за правилното функциониране на вътрешния пазар, в интерес на ефективността е необходимо да се изисква нотификациите да бъдат обработвани от компетентния орган, отговорен за изпращането.
(17)
Важно е също така да се изясни системата на финансови гаранции или еквивалентна застраховка.
(18)
Като се има предвид отговорността на източниците на отпадъци за екологосъобразното управление на отпадъци, нотификацията и документите за превоз на отпадъци трябва, когато е осъществимо, да бъдат попълвани от източниците на отпадъци.
(19)
Необходимо е да се осигурят процедурни защитни мерки за нотификатора, както в интерес на правната обезпеченост, така и за гарантиране на единното прилагане на настоящия регламент и правилното функциониране на вътрешния пазар.
(20)
В случай на превози на отпадъци за обезвреждане, държавите-членки трябва да вземат предвид принципите на близост, приоритетност на оползотворяването и самодостатъчност на общностно и на национално равнище, в съответствие с Директива 2006/12/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г. относно отпадъците (11), като вземат мерки в съответствие с Договора да забраняват напълно или частично или да възразяват систематично по повод на такива превози. Трябва също да се вземе предвид изискването, определено в Директива 2006/12/EО, съгласно което държавите-членки следва да създадат комплексна и достатъчна верига от инсталации за обезвреждане на отпадъци, с цел да се позволи на Общността като цяло да стане самодостатъчна по отношение обезвреждането на отпадъци и държавите-членки да преследват тази цел индивидуално, отчитайки географските условия или нуждата от специализирани инсталации за някои видове отпадъци. Държавите-членки следва също така да бъдат в състояние да гарантират, че съоръженията за управление на отпадъците, обхванати от Директива 96/61/EО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (12), прилагат най-добрите налични техники, както са дефинирани в тази директива, в съответствие с разрешителното на съоръжението, и че отпадъците се третират в съответствие със законообвързващите стандарти за опазване на околната среда във връзка с операциите по обезвреждане, установени в законодателството на Общността.
(21)
В случай на превози на отпадъци, предназначени за оползотворяване, държавите-членки следва да бъдат в състояние да гарантират, че съоръженията за управление на отпадъците, обхванати от Директива 96/61/EО на Съвета прилагат най-добрите налични техники, както са дефинирани в тази директива, съгласно разрешителното на съоръжението. Държавите-членки следва също така да бъдат в състояние да гарантират, че отпадъците се третират в съответствие със задължителните стандарти за опазване на околната среда във връзка с операциите по оползотворяване, установени в законодателството на Общността, и че, като се взема предвид член 7, параграф 4 от Директива 2006/12/EО, отпадъците се третират в съответствие с плановете за управление на отпадъци, установени съгласно тази директива, с цел гарантиране изпълнението на задълженията по оползотворяване или рециклиране, установени в законодателството на Общността.
(22)
Разработването на задължителни изисквания за съоръжения за отпадъци и третирането на специфични отпадъчни материали на ниво Общността, в допълнение към съществуващите разпоредби в законодателството на Общността, могат да допринесат за създаването на високо ниво на опазване на околната среда в Общността, да подпомогнат в създаването на еднородна конкурентна среда за оползотворяване и да помогнат да се гарантира, че не се спъва развитието на икономически жизнен вътрешен пазар за оползотворяване. Следователно, в Общността съществува необходимост от развитие на еднородна конкурентна среда за оползотворяване чрез прилагането на общи стандарти в определени области, както е уместно и включително във връзка с вторичните материали, с цел повишаване качеството на оползотворяване. Комисията следва да представи, ако е уместно, предложения за такива стандарти за някои отпадъци и някои съоръжения за оползотворяване веднага, щом е практически възможно, на база по-нататъшно изследване в контекста на стратегията за отпадъците, и отчитайки съществуващото законодателство на Общността и на държавите-членки. Междувременно, трябва да бъде възможно при определени условия, да се възразява срещу планирани превози, когато свързаното с тях оползотворяване няма да бъде в съответствие с националното законодателство в страната изпращач, по отношение на оползотворяването на отпадъци. Междувременно Комисията следва също така да преразглежда и ситуацията относно възможните нежелани превози на отпадъци към новите държави-членки и, ако е необходимо, дава целесъобразни предложения за справяне с такива ситуации.
(23)
От държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че в съответствие с Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕООН) за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на взимане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда от 25 юни 1998 г. (Орхуската конвенция), съответните компетентни органи чрез подходящи средства правят публична информацията относно нотификации за превози, когато тази информация не е поверителна съгласно националното законодателство или законодателството на Общността.
(24)
Трябва да се определи задължение с цел отпадъците от превоз, който не може да се завърши както е планиран, да бъдат върнати обратно в държавата изпращач или оползотворени или обезвредени по алтернативен начин.
(25)
Следва също да стане задължително лицето, което извършва незаконен превоз, да вземе обратно въпросните отпадъци или да обезпечи алтернативни начини за тяхното оползотворяване или обезвреждане. Ако не направи това, се намесват компетентните органи изпращачи или местоназначението, както е уместно.
(26)
Необходимо е, с цел да се защити околната среда на заинтересованите държави, да се изясни обхвата на забраната, определена съгласно Базелската конвенция, върху износ от Общността на всякакви отпадъци, предназначени за обезвреждане в трета държава, различна от страна на ЕАСТ (Европейска асоциация за свободна търговия).
(27)
Страните, които са договарящи се страни по Споразумението за европейското икономическо пространство, може да приемат контролните процедури, предвидени за превози в рамките на Общността.
(28)
Необходимо е също, с цел да се защити околната среда на заинтересованите държави, да се изясни обхвата на забраната за износ на опасни отпадъци, предназначени за оползотворяване, в държава спрямо която не се прилага Решението на ОИСР, също определено в съответствие с Базелската конвенция. По-специално е необходимо да се уточни списъка с отпадъци, към който се прилага тази забрана и да се гарантира, че той включва също и отпадъците, изброени в приложение II към Базелската конвенция, а именно отпадъци, събрани от домакинствата и остатъци от изгарянето на домакински отпадъци.
(29)
Трябва да се поддържат специфични разпоредби за износ на безопасни отпадъци, предназначени за оползотворяване в държавите, по отношение на които не се прилага Решението на ОИСР, а също така за тях трябва да се изготви разпоредба, която да се актуализира към по-късна дата.
(30)
Внос в Общността на отпадъци за обезвреждане трябва да бъде разрешен, когато държавата износител е страна по Базелската конвенция. Внос в Общността на отпадъци за оползотворяване трябва да бъде разрешен, когато за държавата износител се прилага Решението на ОИСР или тя е страна по Базелската конвенция. В останалите случаи, въпреки това, вносът трябва да бъде разрешен само ако държавата износител е обвързана с двустранно или многостранно споразумение или договореност, съвместимо със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция, освен когато това не е възможно поради кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война.
(31)
Настоящият регламент следва да се прилага в съответствие с международното морско право.
(32)
Настоящият регламент следва да отразява правилата относно износ и внос на отпадъци към и от отвъдморските страни и територии, определени в Решение 2001/822/EО на Съвета от 27 ноември 2001 г. относно асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност (Решение за отвъдморско асоцииране) (13).
(33)
Следва да се предприемат необходимите стъпки за да се гарантира, че в съответствие с Директива 2006/12/EО и останалото законодателство на Общността за отпадъци, отпадъците, превозвани в рамките на Общността и отпадъците, внесени в Общността, се управляват за целия период на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в държавата по местоназначение, без да се застрашава здравето на човека и без да се използват процеси или методи, които могат да причинят вреда на околната среда. Що се отнася до износ от Общността, който не е забранен, трябва да се положат усилия, за да се обезпечи, че отпадъците се управляват по екологосъобразен начин за целия период на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в страната по местоназначение. Съоръжението, което получава отпадъците, трябва да работи в съответствие със стандартите за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на тези, установени в законодателството на Общността. Трябва да се въведе списък с необвързващи насоки, чрез които да се търси постигане на екологосъобразно управление.
(34)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информация относно изпълнението на настоящия регламент, както чрез докладите, изпращани до секретариата на Базелската конвенция, така и на базата на отделен въпросник.
(35)
Необходимо е да се гарантира безопасно и екологосъобразно управление на демонтирането на кораби с цел опазване на здравето на човека и околната среда. Нещо повече, трябва да се вземе под внимание, че един кораб сам по себе си може да стане отпадък, както е дефинирано в член 2 от Базелската конвенция и същевременно той може да бъде определян като кораб по други международни правила. Важно е да се помни, че работата е текуща и включваща сътрудничество между Международната организация на труда (МОТ), Международната морска организация (ММО) и секретариата на Базелската конвенция, за да се установят задължителни изисквания на глобално ниво, за обезпечаване на ефективно и ефикасно разрешаване на проблема с демонтиране на корабите.
(36)
Ефективното международно сътрудничество относно контрола на превози на отпадъци се явява инструмент за гарантиране, че превозите на опасни отпадъци са под контрол. Обмяната на информация, споделената отговорност и съвместните усилия между Общността и нейните държави-членки, и трети страни трябва да се насърчава с оглед гарантиране на добро управление на отпадъците.
(37)
Някои приложения към настоящия регламент следва да се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО. Тази процедура следва също така да се прилага и по отношение на изменението на приложенията, за да отчете научния и технически прогрес, към измененията в съответното законодателство на Общността или към случаите, свързани с Решението на ОИСР или към Базелската конвенция и другите сходни международни конвенции и споразумения.
(38)
При подготовката на инструкциите за попълване на нотификацията и документите за движение, които следва да се заложат в приложение IВ, Комисията, като взема предвид Решението на ОИСР и Базелската конвенция, трябва да посочи, inter alia, че нотификацията и документите за превоз трябва, доколкото е възможно, да бъдат на две страници, а също и да посочи точния срок за попълване на нотификацията и документите за движение в приложения IA и IБ, като отчита приложение II. Освен това, когато терминологията и изискванията на настоящия регламент се различават от тези в Решението на ОИСР или Базелската конвенция, трябва да се пояснят специфичните изисквания.
(39)
При отчитането на смесите от отпадъци, които следва да се добавят в приложение IIIA, трябва да се взема предвид, inter alia, следната информация: свойствата на отпадъците, като възможни опасни характеристики, техния потенциал за замърсяване и тяхното физическо състояние; аспекти на управлението, като технологичен капацитет за оползотворяване на отпадъците и екологичните ползи, които се получават от операцията по оползотворяване, включително дали може да се навреди на екологосъобразното управление на отпадъците. Комисията следва максимално да напредне по отношение завършването на това приложение преди датата на влизане в сила на настоящия регламент и да завърши тази задача най-късно шест месеца след тази дата.
(40)
Комисията следва също да приеме допълнителни мерки, свързани с изпълнението на настоящия регламент в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО. Тези мерки следва да включват метод за изчисляване на финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, която да се изготви от Комисията, ако е възможно преди датата на прилагане на настоящия регламент.
(41)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящия регламент следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (14).
(42)
Понеже целта на настоящия регламент, а именно да гарантира опазване на околната среда когато отпадъците са предмет на превоз, не може да се постигне задоволително от държавите-членки и следователно може, поради мащаба и влиянието му, да се постигне по-добре на ниво Общността, то Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е установен в този член, настоящият регламент не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент установява процедури и режими за контрол върху превоза на отпадъци, в зависимост от произхода, местоназначението и маршрута на превоза, вида на превозваните отпадъци и вида третиране, което се прилага върху отпадъците на тяхното местоназначение.
2. Настоящият регламент се прилага по отношение на превози на отпадъци:
а)
между държавите-членки, в рамките на Общността или при транзит през трети страни;
б)
внесени в Общността от трети страни;
в)
изнесени от Общността към трети страни;
г)
при транзит през Общността, по пътя от и към трети страни.
3. Следното е изключено от обхвата на настоящия регламент:
а)
разтоварването на брега на отпадъци, включително отпадъчни води и остатъци, получени вследствие на нормалното функциониране на кораби и платформи в морето, при условие че тези отпадъци са предмет на изискванията на Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, 1973 г., изменена с протокола от 1978 г., отнасящ се до нея (Marpol 73/78), или други обвързващи международни инструменти;
б)
отпадъци, генерирани на борда на сухопътни превозни средства, влакове, самолети и кораби, докато тези отпадъци не са разтоварени с цел да бъдат рециклирани или обезвредени;
в)
превози на радиоактивни отпадъци съгласно определението, дадено в член 2 от Директива 92/3/Евратом от 3 февруари 1992 г. относно надзора и контрола на превози на радиоактивни отпадъци между държави-членки, както и тези, внасяни във и изнасяни от Общността (15);
г)
превози, които са предмет на изискванията за одобрение на Регламент (EО) № 1774/2002;
д)
превозите на отпадъците, посочени в член 2, параграф 1, буква б) ii), iv) и v) от Директива 2006/12/EО, когато тези превози вече са обхванати от останалото законодателство на Общността, съдържащо аналогични разпоредби;
е)
превози на отпадъци от Антарктика към Общността, които са в съответствие с изискванията на Протокола за опазването на околната среда, към Антарктическия договор (1991 г.);
ж)
внос в Общността на отпадъци, получени от въоръжените сили или организации по възстановяване при кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, когато тези отпадъци се превозват, от въоръжените сили или заинтересованите организации по възстановяване или от тяхно име, пряко или непряко към страната по местоназначение. В такива случаи, всеки компетентен орган по транзита и всеки компетентен орган по местоназначението в Общността биват информирани предварително относно превоза и неговото местоназначение.
4. Превозите на отпадъци от Антарктика към държави извън Общността, които преминават транзитно през Общността, са предмет на членове 36 и 49.
5. Превозите на отпадъци изключително в рамките на държава-членка, са предмет само на член 33.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„отпадъци“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква a) от Директива 2006/12/EО;
2.
„опасни отпадъци“ е съгласно определението в член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО на Съвета (16) от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци;
3.
„смес от отпадъци“ означава отпадъци, които се получават в резултат на умишлено или неумишлено смесване на два или повече различни вида отпадъци и за която смес не съществува единствена позиция в приложения III, IIIБ, IV и IVA. Отпадъци, превозвани с един и същ превоз, състоящи се от два или повече различни вида отпадъци, които обаче са отделени един от друг, не представлява смес от отпадъци;
4.
„обезвреждане“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква д) от Директива 2006/12/EО;
5.
„временно обезвреждане“ означава операции по обезвреждане D 13-D 15, както са определени в приложение II A към Директива 2006/12/EО;
6.
„оползотворяване“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква е) от Директива 2006/12/EО;
7.
„временно оползотворяване“ означава операции по оползотворяване R 12 и R 13, както са определени в приложение II Б към Директива 2006/12/EО;
8.
„екологосъобразно управление“ означава предприемане на всякакви практически стъпки за гарантиране, че отпадъците се управляват по начин, който опазва здравето на човека и околната среда срещу нежелателни въздействия, които биха могли да се появят в резултат на тези отпадъци;
9.
„производител“ е всеки, чиито дейности генерират отпадъци (първоначален производител) и/или всеки, който извършва предварителна обработка, смесване или други операции, които водят до промяна на естеството или състава на тези отпадъци (нов производител) (съгласно определението в член 1, параграф 1, буква б) от Директива 2006/12/EО);
10.
„притежател“ е производителят на отпадъците или физическото или юридическо лице, което ги притежава (и съгласно определението в член 1, параграф 1, буква в) от Директива 2006/12/EО);
11.
„събирач“ е всеки, който извършва събиране на отпадъци съгласно определението в член 1, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/12/EО;
12.
„търговец“ е всеки, който действа от собствено име за закупуване и впоследствие продажба на отпадъци, включително тези търговци, които не притежават физически отпадъците, а също и съгласно член 12 от Директива 2006/12/EО;
13.
„брокер“ е всеки, който урежда оползотворяването или обезвреждането на отпадъци от името на други, включително тези брокери, които нямат физическо притежание на отпадъците, а също и съгласно член 12 от Директива 2006/12/EО;
14.
„получател“ означава лицето или предприятието под юрисдикцията на държавата по местоназначение, до което се превозват отпадъците за оползотворяване или обезвреждане;
15.
„нотификатор“ означава:
а)
в случая на превоз с произход от държава-членка, всяко физическо или юридическо лице под юрисдикцията на тази държава-членка, което възнамерява да извърши превоз на отпадъци или възнамерява да му бъде извършен превоз на отпадъци, и на което се възлага да извърши нотифицирането. Нотификатор е едно от лицата или органите, изброени по-долу, подбрани в съответствие със степента на важност, установена в този списък:
i)
първоначалният производител, или
ii)
лицензираният нов производител, който извършва операции преди превоза, или
iii)
лицензиран събирач, който от различни малки количества от един и същи тип отпадъци, събрани от различни източници, е събрал количеството за превоза, който тръгва от едно и също място, за което е нотифицирано, или
iv)
регистриран търговец, който е упълномощен писмено от първоначалния производител, новия производител или лицензирания събирач, посочени в i), ii) и iii), да действа от негово/нейно име като нотификатор,
v)
регистриран брокер който е оторизиран писмено от първоначалния производител, новия производител или лицензирания събирач, посочени в точки i), ii) и iii), да действа от негово/нейно име като нотификатор,
vi)
когато всички от лицата, посочени в точки i), ii), iii), iv) и v), ако е приложимо, са неизвестни или в несъстоятелност, притежателят.
Ако нотификатор, посочен в точка iv) или v) не успее да изпълни някое от задълженията за вземане обратно, описани в членове 22-25, първоначалният производител, новият производител или лицензираният събирач посочени в точки i), ii) или iii) респективно, които са упълномощили този търговец или брокер да действа от негово/нейно име, се считат за нотификатор по смисъла на упоменатите задължения за обратно вземане. При незаконен превоз, съобщен от търговец или брокер, посочени в точки iv) или v), лицето посочено в точки i), ii) или iii), което е упълномощило този търговец или брокер да действа от негово/нейно име, се считат за нотификатор по смисъла на настоящия регламент;
б)
в случая на внос в или транзит през Общността на отпадъци, което не произхождат от държава-членка, всяко от следните физически или юридически лица под юрисдикцията на страната по местоназначение, което възнамерява да извърши превоз на отпадъци или възнамерява да му бъде извършен, или му е бил извършен превоз на отпадъци, и което е или:
i)
лицето, посочено от законодателството на страната по местоназначение; или при липса на такова посочване,
ii)
притежателят по времето, когато се прави износа;
16.
„Базелска конвенция“ означава Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане;
17.
„Решението на ОИСР“ означава Решение C(2001) 107/Окончателно на Съвета на ОИСР относно преразглеждането на Решение C(92)39/Окончателно за контрол върху трансграничното движение на отпадъци, предназначени за операции по оползотворяване;
18.
„компетентен орган“ означава:
а)
в случая на държави-членки, органът определен от заинтересованата държава-членка в съответствие с член 53; или
б)
в случая на страна, която не е държава-членка, но е страна по Базелската конвенция, органът, определен от тази държава като компетентен орган по смисъла на тази конвенция в съответствие с член 5 от нея; или
в)
в случая на коя да е страна, за която не се отнасят нито буква a) или б), органът определен като компетентен орган от заинтересованата държава или регион, или при липса на такова посочване, регулаторните органи на държавата или региона, ако е уместно, които имат юрисдикция върху превози на отпадъци за оползотворяване или обезвреждане или транзит, както в уместно;
19.
„компетентен орган по изпращането“ означава компетентният орган за територията, от която се планира да започне или започва превоза;
20.
„компетентен орган по местоназначение“ означава компетентният орган за територията, към която се планира или осъществява превоза, или в която отпадъците са натоварени преди оползотворяване или обезвреждане на територия, която не е под националната юрисдикция на никоя държава;
21.
„компетентен орган по транзита“ за коя да е държава означава компетентният орган, различен от компетентния орган по изпращането или местоназначението, чрез който се планира или осъществява превоза;
22.
„страна изпращач“ означава всяка страна, от която се планира или осъществява превоз на отпадъци;
23.
„страна по местоназначение“ означава всяка страна, към която се планира или осъществява превоз на отпадъци за обезвреждане или оползотворяване в нея, или за целите на натоварване преди оползотворяване или обезвреждане на територия, която не е под националната юрисдикция на никоя страна;
24.
„страна на транзит“ означава всяка страна, различна от страната изпращач или по местоназначение, през която се планира или осъществява превоз на отпадъци;
25.
„територия под националната юрисдикция на страна“ означава всяка една територия на сушата или морска територия, в която дадена държава упражнява административна и регулаторна отговорност в съответствие с международното законодателство, що се отнася до опазването на здравето на човека или околната среда;
26.
„отвъдморски страни и територии“ означава отвъдморски страни и територии, както са описани в приложение IA към Решение 2001/822/EО;
27.
„митнически пункт за износ от Общността“ е митническия пункт съгласно определението в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно установяването на Митнически кодекс на Общността (17);
28.
„изходящ митнически пункт на Общността“ е митническия пункт съгласно определението в член 793, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. относно определянето на разпоредби за изпълнението на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно установяването Митнически кодекс на Общността (18);
29.
„входящ митнически пункт на Общността“ е митническия пункт, където отпадъците, докарани на митническата територия на Общността, се превозват в съответствие с член 38, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
30.
„внос“ означава всяко влизане на отпадъци в Общността, с изключение на транзита през Общността;
31.
„износ“ означава напускане на отпадъците от Общността, с изключение на транзита през Общността;
32.
„транзит“ означава превоз на отпадъци или планиран превоз на отпадъци през една или повече от страните, различни от страната изпращач или страната по местоназначение;
33.
„транспорт“ означава превозването на отпадъци с автомобилен, железопътен, въздушен, морски транспорт или по вътрешноводни пътища;
34.
„превоз“ означава планираното или осъществено транспортиране на отпадъци, предназначени за оползотворяване или обезвреждане:
а)
между дадена страна и друга страна; или
б)
между дадена страна и отвъдморски страни и територии, или други територии под юрисдикцията на тази държава; или
в)
между дадена страна и всяка сухоземна територия, която не е част от коя да е страна по международното право; или
г)
между дадена страна и Антарктика; или
д)
от дадена страна през коя да е от териториите, упоменати по-горе; или
е)
в рамките на дадена страна през коя да е от териториите, упоменати по-горе и който започва и завършва в същата страна; или
ж)
от географска област, която не е под юрисдикцията на нито една страна, до дадена страна;
35.
„незаконен превоз“ означава всеки превоз на отпадъци, извършен:
а)
без нотификация до всички заинтересовани компетентни органи съгласно настоящия регламент; или
б)
без съгласието на засегнатите компетентни органи в съответствие с настоящия регламент; или
в)
със съгласие, получено от заинтересованите компетентни органи чрез фалшифициране, невярно съдържание или измама; или
г)
по начин, който фактически не е посочен в нотификацията или документите за превоз; или
д)
по начин, който води до оползотворяване или обезвреждане в нарушение на правилата на Общността или международните правила; или
е)
в противоречие с членове 34, 36, 39, 40, 41 и 43; или
ж)
който, във връзка с превози на отпадъци, посочени в член 3, параграфи 2 и 4, е в резултат на:
i)
отпадъци, за които се установява, че не са изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, или
ii)
неспазване на член 3, параграф 4,
iii)
превоз, извършен по начин, който фактически не е посочен в документа описан в приложение VII.
ДЯЛ II
ПРЕВОЗИ В РАМКИТЕ НА ОБЩНОСТТА СЪС И БЕЗ ТРАНЗИТ ПРЕЗ ТРЕТИ СТРАНИ
Член 3
Обща процедурна рамка
1. Превозите на следните отпадъци са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, както е определено в разпоредбите на настоящия дял:
а)
ако са предназначени за операции по обезвреждане:
всички отпадъци;
б)
ако са предназначени за операции по оползотворяване:
i)
отпадъците, изброени в приложение IV, които включват, inter alia, отпадъците, изброени в приложения II и VIII към Базелската конвенция;
ii)
отпадъците, изброени в приложение IVA;
iii)
отпадъците, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA;
iv)
смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIB, IV или IVA, освен изброените в приложение IIIA.
2. Превозите на следните отпадъци, предназначени за оползотворяване, са предмет на общите информационни изисквания, определени в член 18, ако количеството превозвани отпадъци надвишава 20 кг:
а)
отпадъците, изброени в приложения III или IIIБ;
б)
смеси, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение III, на два или повече от отпадъците, изброени в приложение III, при условие че съставът на тези смеси не застрашава екологосъобразното им оползотворяване и при условие че тези смеси са изброени в приложение IIIA, в съответствие с член 58.
3. За отпадъците, изброени в приложение III, в изключителни случаи, съответните разпоредби се прилагат все едно са изброени в приложение IV, но само ако не проявяват никое от опасните свойства, изброени в приложение III към Директива 91/689/EИО. Тези случаи се третират в съответствие с член 58.
4. Превозите на отпадъци, изрично предназначени за лабораторен анализ за оценка на техните физични или химични свойства, или за определяне на тяхната пригодност за операции по оползотворяване или обезвреждане, не са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, както е описана в параграф 1. Вместо това се прилагат процедурните изисквания на член 18. Количеството от тези отпадъци, изключени от правилото, когато изрично са предназначени за лабораторен анализ, се определя чрез минималното разумно количество, необходимо за правилно извършване на анализа при всеки конкретен случай, и не надвишава 25 kg.
5. Превозите на смесени битови отпадъци (позиция за отпадъци 20 03 01), събрани от частните домакинства, включително когато такова събиране обхваща и такива отпадъци от други производители, до съоръженията за оползотворяване или обезвреждане, е предмет, в съответствие с настоящия регламент, на същите разпоредби, както превозите на отпадъци, предназначени за обезвреждане.
ГЛАВА 1
Предварителна писмена нотификация и съгласие
Член 4
Нотифициране
Когато нотификаторът възнамерява да превозва отпадъци съгласно член 3, параграф 1, букви a) или б), той/тя предоставя предварителна писмена нотификация на и чрез компетентния орган по изпращането и, при представяне на обща нотификация, спазва разпоредбите на член 13.
Когато се представя нотификация, трябва да са изпълнени следните изисквания:
1.
документи за нотификация и документи за превоз:
Нотификация се прави с помощта на следните документи:
а)
документ за нотификация, описан в приложение IA; и
б)
документ за превоз, описан в приложение IБ.
При представяне на нотификация, нотификаторът попълва документа за нотификация и, когато е уместно, документа за превоз.
Когато нотификаторът не е първоначален производител в съответствие с член 2, точка 15, буква a), i), нотификаторът обезпечава този производител или едно от лицата, посочени в точка 15, буква a), ii) или iii) от член 2, когато е приложимо, също да подпишат документът за нотификaция, описан в приложение IA.
Документът за нотификaция и документът за превоз се издават на нотификатора от компетентния орган по изпращането;
2.
информация и документация в документите за нотификaция и превоз:
Нотификаторът доставя или прилага към нотификацията информация и документация, изброени в приложение II, част 1. Нотификаторът доставя или прилага към документа за превоз информацията и документацията, посочена в приложение II, част 2, до степента, възможна в момента на нотифициране.
Нотифицирането се счита за правилно извършено, когато компетентният орган по изпращането е удовлетворен, че документа за нотификация и документа за превоз са попълнени в съответствие с първа алинея;
3.
допълнителна информация и документация:
Ако заинтересованите компетентни органи поискат, нотификаторът предоставя допълнителна информация и документация. Списък с допълнителна информация и документация, която може да бъде поискана, е даден в приложение II, част 3.
Нотификацията се счита за правилно извършена, когато компетентния орган по местоназначението е удовлетворен, че документа за нотификация и документа за превоз са попълнени, и че информацията и документацията, изброени в приложение II, части 1 и 2, както и всяка допълнителна информация и документация, поискани в съответствие с настоящия параграф и изброени в приложение II, част 3, са били предоставени от нотификатора;
4.
сключване на договор между нотификатора и получателя:
Нотификаторът сключва договор с получателя, както е описано в член 5, за оползотворяването или обезвреждането на отпадъците, които са нотифицирани.
Доказателство за този договор или декларация, удостоверяваща неговото съществуване в съответствие с приложение IA, се доставя на заинтересованите компетентни органи по време на нотифицирането. Копие от договора или доказателство за него се предоставя на компетентния орган от нотификатора или получателя срещу поискване от компетентния орган;
5.
изготвяне на финансова гаранция или еквивалентна застраховка:
Изготвя се финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както е описано в член 6. Нотификаторът изготвя декларация за тази цел, като попълва съответната част от документа за нотификация, описан в приложение IA.
Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка (или ако компетентният орган разрешава това, доказателство за тази гаранция или застраховка, или декларация, удостоверяващо съществуването ѝ) се предават като част от документа за нотификация по времето на нотифицирането или, ако компетентният орган разрешава това, съгласно националното законодателство, преди да започне превоза;
6.
Обхват на нотификацията:
Нотификацията обхваща превоза на отпадъци от началното му място на изпращане и включва тяхното временно и окончателно оползотворяване или обезвреждане.
Ако последващите временни и окончателни операции се извършат в страна, различна от първата страна по местоназначение, окончателната операция и нейното местоназначение се посочват в нотификацията и се прилага член 15, буква е).
Всяка нотификация обхваща само един идентификационен код за отпадъци, освен за:
а)
отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA. В този случай се специфицира само един тип отпадъци;
б)
смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA, освен ако са изброени в приложение IIIA. В този случай се посочва кода за всяка съставка на отпадъците, по реда на тяхната важност.
Член 5
Договор
1. Всички превози на отпадъци, за които се изисква нотификация, са предмет на изискването за сключване на договор между нотификатора и получателя за оползотворяването или обезвреждането на отпадъците, за които е нотифицирано.
2. Договорът се сключва и е в сила по времето на нотифицирането и за продължителността на превоза, докато не се издаде сертификат в съответствие с член 15, буква д), член 16, буква д) или, когато е уместно, член 15, буква г).
3. Договорът включва задължения:
а)
за нотификатора, да вземе отпадъците обратно, ако превозът или оползотворяването или обезвреждането не са извършени според плана или ако е извършен като незаконен превоз, в съответствие с член 22 и член 24, параграф 2;
б)
за получателя, да рециклира или обезвреди отпадъците, ако е извършен като незаконен превоз, в съответствие с член 24, параграф 3; и
в)
за съоръжението, да предостави, в съответствие с член 16, буква д) сертификат, че отпадъците са оползотворени или обезвредени, в съответствие с нотификацията и условията, посочени в него и изискванията на настоящия регламент.
4. Ако превозваните отпадъци са предназначени за временни операции по оползотворяване или обезвреждане, договорът включва следните допълнителни задължения:
а)
задължение за съоръжението по местоназначение да предостави, в съответствие с член 15, буква г) и, когато е уместно, член 15, буква д), сертификати че отпадъците са рециклирани или обезвредени в съответствие с нотификацията и условията, посочени в него и изискванията на настоящия регламент; и
б)
задължение за получателя да предаде, когато е приложимо, нотификация до първоначалния компетентен орган на първата страна изпращач в съответствие с член 15, буква е), ii).
5. Ако отпадъците се превозват между две предприятия под контрола на едно и също юридическо лице, договорът може да се замести с декларация от въпросното лице, че поема задължението да оползотвори или обезвреди отпадъците, за които е нотифицирано.
Член 6
Финансова гаранция
1. Всички превози на отпадъци, за които се изисква нотифициране, са предмет на изискването за финансова гаранция или еквивалентна застраховка, покриваща:
а)
разходите за транспорта;
б)
стойността на оползотворяването или обезвреждането, включително всяка една необходима временна операция; и
в)
разходите по складиране за 90 дни.
2. Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка е предназначена да покрие разходите, възникващи в контекста на:
а)
случаи, когато превозът или оползотворяването или обезвреждането не може да се извършат според плана, съгласно член 22; и
б)
случаи, когато превозът или оползотворяването или обезвреждането са незаконни съгласно член 24.
3. Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се правят от нотификатора или от друго физическо или юридическо лице от негово име и са в сила по времето на нотификацията или, ако така разреши компетентният орган, който одобрява финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, най-късно при започване на превоза, и се прилага към превоза, за който е уведомено най-късно при започването му.
4. Компетентният орган по изпращането одобрява финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, включително формуляра, текста и сумата, която покрива.
Въпреки това, при случаи на внос в Общността, компетентният орган по местоназначение в Общността преразглежда сумата, която покрива и ако е необходимо, одобрява допълнителна финансова гаранция или еквивалентна застраховка.
5. Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка са валидни и покриват превоза, който е нотифициран, и извършването на оползотворяване или обезвреждане на отпадъците, които са нотифицирани.
Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се освобождават, когато заинтересованият компетентен орган получи сертификата, посочен в член 16, буква д) или, когато е уместно, по член 15, буква д) що се отнася до временни операции по оползотворяване или обезвреждане.
6. Чрез дерогация от параграф 5, ако превозваните отпадъци са предназначени за временни операции по оползотворяване или обезвреждане и се извърши допълнителна операция по оползотворяване или обезвреждане в страната по местоназначение, финансовата гаранция или еквивалентна застраховка може да се освободи, когато отпадъците напуснат временното съоръжение и заинтересованият компетентен орган получи нотификацията, посочена в член 15, буква г). В този случай, всеки допълнителен превоз към съоръжението за оползотворяване или обезвреждане се покрива от нова финансова гаранция или еквивалентна застраховка, докато компетентният орган по местоназначение не се убеди, че не е необходима такава финансова гаранция или еквивалентна застраховка. При тези обстоятелства, компетентният орган по местоназначение е отговорен за задълженията, възникващи в случая на незаконен превоз или за вземане обратно, когато превоза или допълнителното оползотворяване или обезвреждане не може да се извършат според плана.
7. Компетентният орган на Общността, който е одобрил финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, има достъп до нея и използва средствата, включително за плащания на други заинтересовани власти, с цел да посрещне задълженията, възникнали в съответствие с членове 23 и 25.
8. В случай на обща нотификация съгласно член 13, може да се направи финансова гаранция или еквивалентна застраховка, покриваща части на общата нотификация, вместо една, покриваща цялото обща нотификация. В такива случаи, финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се прилага по отношение на превоза най-късно когато започне превоза, за който е нотифицирано, и който тя покрива.
Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се освобождава, когато заинтересованият компетентен орган получи нотификацията по член 16, буква д) или, когато е уместно, по член 15, буква д) що се отнася до временни операции по оползотворяване или обезвреждане на съответните отпадъци. Параграф 6 се прилага mutatis mutandis.
9. Държавите-членки информират Комисията за разпоредбите на националното законодателство, приети съгласно настоящия член.
Член 7
Предаване на нотификацията от компетентния орган по изпращането
1. След като нотификацията е извършена правилно, както е описано във втората алинея, точка 2 от член 4, компетентният орган по изпращането си запазва копие на нотификацията и препраща оригинала до компетентния орган по местоназначение с копия до всеки компетентен орган/и по транзита, и информира нотификатора за това. Това се прави в срок от три работни дни след получаване на нотификацията.
2. Ако нотификацията не е извършена правилно, компетентният орган по изпращането изисква информация и документация от нотификатора в съответствие с втората алинея, точка 2 от член 4.
Това се прави в срок от три работни дни след получаване на нотификацията.
В такива случаи компетентният орган по изпращането разполага с три работни дни след получаване на исканата информация и/или документация, за да се спазят изискванията на параграф 1.
3. След като нотификацията е извършено правилно, както е описано във втората алинея, точка 2 от член 4, компетентният орган по изпращането може да реши, в срок от три работни дни, да не действа по нотификацията, ако има възражения по превоза в съответствие с членове 11 и 12.
Той незабавно информира нотификатора за своето решение и за тези възражения.
4. Ако в срок от 30 дни след получаване на нотификацията, компетентният орган по изпращането не я препрати съгласно параграф 1, той предоставя на нотификатора обосновано разяснение по неговото/нейното искане. Това не се прилага, когато не е спазено изискването за информация по параграф 2.
Член 8
Искания за информация и документация от заинтересованите компетентни органи и потвърждение от компетентния орган по местоназначение
1. След препращането на нотификацията от компетентния орган по изпращането, ако някой от заинтересованите компетентни органи счете, че се изисква допълнителна информация и документация съгласно втората алинея, точка 3 от член 4, той изисква тази информация и документация от нотификатора и информира другите компетентни органи за това. Това се прави в срок от три работни дни след получаване на нотификацията. В такива случаи заинтересованите компетентни органи разполагат с три работни дни след получаването на исканата информация и документация, в които да информират компетентния орган по местоназначение.
2. Когато компетентният орган по местоназначение счете, че нотификацията е направена правилно както е описано във втората алинея, точка 3 от член 4, той изпраща потвърждение до нотификатора и копия до останалите заинтересовани компетентни органи. Това се прави в срок от три работни дни след получаване на правилно попълнената нотификация.
3. Ако в срок от 30 дни от получаване на нотификацията, компетентният орган по местоназначение не потвърди нотификацията, както изисква параграф 2, той предоставя на нотификатора обосновано разяснение по негова/нейна молба.
Член 9
Съгласие от компетентните органи по местоназначение, изпращане и транзит и време за транспорт, оползотворяване или обезвреждане
1. Компетентните органи по местоназначение, изпращане и транзит разполагат с 30 дни след датата на препращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, в които да вземат едно от следните надлежно обосновани решения писмено, що се отнася до превоза, който е нотифициран:
а)
съгласие без поставяне на условия;
б)
съгласие с поставяне на условия в съответствие с член 10; или
в)
възражения в съответствие с членове 11 и 12.
Ако в рамките на упоменатия тридесетдневен срок не се направи никакво възражение от компетентния орган по транзита, то това се счита за мълчаливо съгласие.
2. Компетентните органи по местоназначението, изпращането и когато е уместно, по транзита, препращат писмено своето решение и причините за него до нотификатора в тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, с копия до останалите заинтересовани компетентни органи.
3. Компетентните органи по местоназначение, изпращане и когато е уместно, по транзит, изразяват тяхното писмено съгласие чрез подходящо подпечатване, подписване и поставяне на дата на документа за нотификация или неговите копия.
4. Писменото съгласие за планиран превоз изтича една календарна година след като е издадено, или на тази по-късна дата, която е посочена в документа за нотификация. Това обаче не се прилага, ако заинтересованите компетентни органи са посочили по-къс срок.
5. Мълчаливото съгласие за планиран превоз изтича една календарна година след изтичането на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1.
6. Планираният превоз може да се извърши само след изпълнение на изискванията на член 16, букви a) и б) и по време на срока на валидност на мълчаливото или писмено съгласие на всички компетентни органи.
7. Оползотворяването или обезвреждането на отпадъци по отношение на планиран превоз се извършва не по-късно от една календарна година след получаването на отпадъците от съоръжението, освен ако не е посочен по-къс срок от заинтересованите компетентни органи.
8. Заинтересованите компетентни органи оттеглят своето съгласие, когато имат информация, че:
а)
съставът на отпадъците не е като нотифицирания; или
б)
не се спазват условията на превоза; или
в)
отпадъците не са рециклирани или обезвредени съгласно разрешителното на съоръжението, което извършва упоменатата операция; или
г)
отпадъците трябва да са или са превозени, оползотворени или обезвредени по начин, който не съответства на доставената или приложена информацията към документите за нотификация и документите за превоз.
9. Всяко оттегляне на съгласие се изпраща чрез официално известие до нотификатора, с копия до останалите заинтересовани компетентни органи и до получателя.
Член 10
Условия за превоз
1. Компетентните органи по изпращането, местоназначението и транзита могат, в срок от 30 дни след датата на препращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, да определят условия във връзка с тяхното съгласие за превоз, който е нотифициран. Тези условия могат да се основават на една или повече от причините, посочени в член 11 или член 12.
2. Компетентните органи по изпращане, местоназначение и транзит могат също, в тридесетдневния срок по параграф 1, да определят условия по отношение на транспорта на отпадъци в рамките на тяхната юрисдикция. Тези транспортни условия не са по-строги от тези, отнасящи се до сходни превози, извършвани изцяло в рамките на тяхната юрисдикция и отчитат надлежно съществуващите споразумения, по-специално съответните международни споразумения.
3. Компетентните органи по изпращане, местоназначение и транзит могат също, в тридесетдневния срок по параграф 1, да заложат условие, че тяхното съгласие ще се счита за оттеглено, ако финансовата гаранция или еквивалентна застраховка не е приложима най-късно когато започне превоза, за който е уведомено, както се изисква от член 6, параграф 3.
4. Условията се изпращат писмено до нотификатора от компетентния орган, който ги установява, с копия до заинтересованите компетентни органи.
Условията се попълват или прилагат към документа за нотификация от съответния компетентен орган.
5. Компетентният орган по местоназначение може също, в тридесетдневния срок по параграф 1, да определи условие съоръжението, получаващо отпадъците, да поддържа дневник за входящи, изходящи и/или балансови количества отпадъци и за свързаните с тях операции по оползотворяване или обезвреждане, както се съдържат в нотификацията, и за срока на валидност на нотификацията. Тези протоколи се подписват от лицето, правно отговорно за съоръжението и се изпращат до компетентния орган по местоназначение в срок от един месец след завършване на съобщената операция по оползотворяване или обезвреждане.
Член 11
Възражения срещу превози на отпадъци, предназначени за обезвреждане
1. Когато се изпрати нотификация за планиран превоз на отпадъци, предназначени за оползотворяване, компетентните органи по местоназначение и изпращане могат, в срок от 30 дни след датата на изпращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, да повдигнат обосновани възражения, на база едно или повече от следните основания и в съответствие с Договора:
а)
ако планираният превоз или обезвреждане няма да бъде в съответствие с мерките, взети за прилагане принципите на близост, приоритетност на оползотворяването и самодостатъчност на общностно и на национално равнище в съответствие с Директива 2006/12/EО, които мерки се изразяват в пълна или частична забрана или систематични възражения срещу превози на отпадъци; или
б)
ако планираният превоз или обезвреждане няма да бъде в съответствие с националното законодателство, отнасящо се до опазване на околната среда, обществения ред, обществената безопасност или опазването на здравето относно действия, които се извършват в държавата, повдигаща възражения; или
в)
ако нотификаторът или получателят са били осъждани за незаконен превоз или някакъв друг незаконен акт по отношение опазването на околната среда. В този случай, компетентните органи по изпращането и местоназначението могат да откажат всички превози, включващи въпросното лице в съответствие с националното законодателство; или
г)
ако нотификаторът или съоръжението многократно не са изпълнявали членове 15 и 16 във връзка с предишни превози; или
д)
ако държавата-членка желае да упражни своето право съгласно член 4, параграф 1 от Базелската конвенция за забрана вноса на опасни отпадъци или на отпадъците, изброени в приложение II към тази конвенция; или
е)
ако планираният превоз или обезвреждане влиза в конфликт със задълженията, произтичащи от международни конвенции, сключени от заинтересованата държава-членка или Общността; или
ж)
ако планираният превоз или обезвреждане не е в съответствие с Директива 2006/12/EО, по-специално членове 5 и 7 от нея, като същевременно взема предвид географските обстоятелства или необходимостта от специализирани инсталации за някои видове отпадъци:
i)
с цел да приложи принципа на самодостатъчност на ниво Общността и на национални нива, или
ii)
в случаи, когато специализираната инсталация трябва да обезвреди отпадъци от по-близък източник и компетентният орган е дал приоритет на тези отпадъци, или
iii)
с цел да гарантира, че превозите са в съответствие с плановете за управление на отпадъци, или
з)
ако отпадъците ще бъдат третирани в съоръжение, което е обхванато от Директива 96/61/EО, но което не прилага най-добрите налични техники съгласно определението в член 9, параграф 4 от тази директива съгласно разрешителното на съоръжението; или
и)
ако отпадъците са смесени битови отпадъци, събрани от частните домакинства (отпадъци позиция 20 03 01); или
й)
ако въпросните отпадъци няма да бъдат третирани в съответствие с правно обвързващи стандарти за опазване на околната среда по отношение на операции по обезвреждане, установени в законодателството на Общността (също в случаите, когато са разрешени временни изключения (дерогирания)).
2. Компетентният орган/и по транзита може, в тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, да повдигне обосновани възражения на база само на параграф 1, букви б), в), г) и е).
3. В случая на опасни отпадъци, произведени в държава-членка на изпращането в такова малко количество общо за цялата година, че разпоредбата за нови специализирани инсталации за обезвреждане в рамките на тази държава-членка биха били неикономични, параграф 1, буква a) не се прилага.
Компетентният орган по местоназначение си сътрудничи с компетентния орган по изпращането, ако той счита, че трябва да се прилага настоящия параграф, а не параграф 1, буква a), с оглед въпросът да бъде решен двустранно.
Ако няма задоволително решение, всяка една от държавите-членки има право да отнесе въпроса до Комисията, която решава въпроса в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
4. Ако в рамките на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1 компетентните органи сметнат, че проблемите, породили техните възражения, са отстранени, те незабавно информират нотификатора писмено, с копия до получателя и до останалите заинтересовани компетентни органи.
5. Ако проблемите, породили възраженията, не се отстранят в рамките на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, нотификацията престава да бъде валидна. В случаи, когато нотификаторът все още възнамерява да извърши превоза, се изпраща нова нотификация, освен ако всичките заинтересовани компетентни органи и нотификаторът не се договорят друго.
6. Мерки, взети от държавите-членки в съответствие с параграф 1, буква a), за пълна или частична забрана или систематични възражения срещу превози на отпадъци, предназначени за обезвреждане, или взети в съответствие с параграф 1, буква д), незабавно се нотифицират на Комисията, която от своя страна информира останалите държави-членки.
Член 12
Възражения срещу превози на отпадъци, предназначени за оползотворяване
1. Когато се изпрати нотификация относно планиран превоз на отпадъци, предназначени за оползотворяване, компетентните органи по местоназначение и изпращане могат, в срок от 30 дни след датата на изпращането на потвърждението на компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, да повдигнат обосновани възражения, на база едно или повече от следните основания и в съответствие с Договора:
а)
ако планираният превоз или оползотворяване няма да бъде в съответствие с Директива 2006/12/EО, по-специално членове 3, 4, 7 и 10 от нея; или
б)
ако планираният превоз или оползотворяване няма да бъде в съответствие с националното законодателство, отнасящо се до опазването на околната среда, обществения ред, обществената безопасност или опазването на здравето относно действия, които се извършват в държавата, повдигаща възражения; или
в)
ако планираният превоз или оползотворяване няма да бъде в съответствие с националното законодателство в страната изпращач, отнасящо се до оползотворяване на отпадъци, включително когато планираният превоз засяга отпадъци, предназначени за оползотворяване в съоръжение с по-ниски стандарти на третиране за конкретните отпадъци, в сравнение с тези в страната изпращач, отчитайки необходимостта да се гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар;
Това не се прилага, ако:
i)
има съответно законодателство на Общността, и по-специално отнасящо се до отпадъци, и ако изискванията, които са поне толкова строги, колкото в законодателството на Общността, са въведени в националното законодателство, транспониращо това законодателство на Общността;
ii)
операцията по оползотворяване в страната по местоназначение се извършва при условия, които в общи линии са еквивалентни на предписаните в националното законодателство на държавата по изпращането;
iii)
за националното законодателство в страната изпращач, различно от обхванатото от точка i), не е нотифицирано в съответствие с Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. относно определянето на процедура за предоставянето на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, и правила за услуги на информационното общество (19), когато това се изисква от тази директива; или
г)
ако нотификаторът или получателят са били осъждани за незаконен превоз или някакъв друг незаконен акт по отношение на опазването на околната среда. В този случай компетентните органи по изпращането и местоназначението могат да откажат всички превози, включващи въпросното лице в съответствие с националното законодателство; или
д)
ако нотификаторът или съоръжението многократно не са изпълнявали членове 15 и 16 във връзка с предишни превози; или
е)
ако планираният превоз или оползотворяването влиза в конфликт със задълженията, произтичащи от международни конвенции, сключени от заинтересованата държава-членка/и или Общността; или
ж)
ако съотношението на оползотворимите и неоползотворимите отпадъци, прогнозираната стойност на материалите, които трябва да бъдат окончателно рециклирани или разходът за оползотворяването и разходът за обезвреждането на неоползотворимите части не оправдава оползотворяването от икономически и/или екологични съображения; или
з)
ако превозваните отпадъци са предназначени за обезвреждане, а не за оползотворяване; или
и)
ако отпадъците ще бъдат третирани в съоръжение, което е обхванато от Директива 96/61/EО, но което не прилага най-добрите налични техники съгласно определението в член 9, параграф 4 от тази директива съгласно разрешителното на съоръжението; или
й)
ако въпросните отпадъци няма да бъдат третирани в съответствие с правно обвързващи стандарти за опазване на околната среда стандарти по отношение на операции по оползотворяване, или правно обвързващи задължения за оползотворяване или оползотворяване, установени в законодателството на Общността (също в случаите, когато са разрешени временни дерогации); или
к)
ако въпросните отпадъци няма да бъдат третирани в съответствие с плановете за управление на отпадъци, изготвени съгласно член 7 от Директива 2006/12/EО, с цел осигуряване изпълнението на правно обвързващи задължения за оползотворяване или оползотворяване, установени в законодателството на Общността.
2. Компетентният орган/и по транзита може, в тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, да повдигне обосновани възражения срещу планирания превоз на база само на параграф 1, букви б), г), д) и е).
3. Ако в рамките на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1 компетентните органи сметнат, че проблемите, породили техните възражения, са отстранени, те незабавно информират нотификатора писмено, с копия до получателя и до останалите заинтересовани компетентни органи.
4. Ако проблемите, породили възраженията, не се отстранят в рамките на тридесетдневния срок по параграф 1, нотификацията престава да бъде валидна. В случаи, когато нотификаторът все още възнамерява да извърши превоза, се изпраща нова нотификация, освен ако всичките заинтересовани компетентни органи и нотификаторът не се договорят за друго.
5. Възражения, повдигнати от компетентните органи в съответствие с параграф 1, буква в), се докладват от държавите-членки на Комисията в съответствие с член 51.
6. Държавата-членка изпращач информира Комисията и останалите държави-членки за националното законодателство, на което могат да се базират възраженията, повдигнати от компетентните органи в съответствие с параграф 1, буква в) и посочва за кои отпадъци и операции по оползотворяване на отпадъци се отнасят тези възражения, преди да се обърнат към това законодателство с цел повдигане на обосновани възражения.
Член 13
Обща нотификация
1. Нотификаторът може да изпрати обща нотификация за няколко превози, ако при всеки превоз:
а)
отпадъците по същество имат сходни физични и химични свойства; и
б)
отпадъците се превозват до един и същ получател и едно и също съоръжение; и
в)
маршрутът на превоза, посочен в документа за нотификация, е един и същ.
2. Ако в случай на непредвидени обстоятелства този маршрут не може да бъде следван, нотификаторът информира заинтересованите компетентни органи колкото се може по-скоро и ако е възможно, преди началото на превоза, когато необходимостта от промяна на маршрута е вече известна към дадения момент.
Когато промяната на маршрута е известна преди началото на превоза и това включва други компетентни органи освен заинтересованите чрез общата нотификация, то общата нотификация не може да се използва и се изпраща нова.
3. Заинтересованите компетентни органи може да се споразумеят за използването на обща нотификация, което е предмет на последващо предоставяне на допълнителна информация и документация, в съответствие с втората алинея, точки 2 и 3 от член 4.
Член 14
Съоръжения за оползотворяване с предварително съгласие
1. Компетентните органи по местоназначението, които имат юрисдикция върху специфични съоръжения за оползотворяване, може да решат да издадат предварителни съгласия за такива съоръжения.
Тези решения се ограничават до определен период и може да бъдат отменяни по всяко време.
2. В случая на обща нотификация, изпратена в съответствие с член 13, срокът на валидност на съгласието по член 9, параграфи 4 и 5 може да се удължи до три години от компетентния орган по местоназначение, в съгласие с останалите заинтересовани компетентни органи.
3. Компетентните органи, които решават да издадат предварително съгласие за съоръжение в съответствие с параграфи 1 и 2, информират Комисията и когато е уместно, секретариата на ОИСР, за:
а)
името, регистрационния номер и адреса на съоръжение за оползотворяване;
б)
описанието на използваните технологии, включително R-кода (кодовете);
в)
отпадъците, както са изброени в приложения IV и IVA или отпадъците, за които се прилага решението;
г)
общото количество с предварително съгласие;
д)
периода на валидност;
е)
всяка една промяна в предварителното съгласие;
ж)
всяка една промяна в нотифицираната информация; и
з)
всяка отмяна на предварителното съгласие.
За тази цел се използва формуляра, описан в приложение VI.
4. Чрез дерогация от членове 9, 10 и 12 съгласието, дадено в съответствие с член 9, наложените условия в съответствие с член 10 или възраженията, повдигнати в съответствие с член 12 от заинтересованите компетентни органи, са предмет на срок от седем работни дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по местоназначението в съответствие с член 8.
5. Независимо от параграф 4, компетентният орган по изпращането може да реши, че е необходимо повече време, с цел да получи повече информация или документация от нотификатора.
В такива случаи компетентният орган, в срок от седем работни дни, информира нотификатора писмено, с копия до останалите заинтересовани компетентни органи.
Общо необходимото време не надвишава 30 дни след датата на изпращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8.
Член 15
Допълнителни разпоредби относно временни операции по оползотворяване и обезвреждане
Превозите на отпадъци, предназначени за временни операции по оползотворяване или обезвреждане, са предмет на следните допълнителни разпоредби:
а)
Когато се прави превоз на отпадъци, предназначени за временна операция по оползотворяване и обезвреждане, всички съоръжения, в които са предвидени допълнителни временни, а също така и окончателни операции по оползотворяване и обезвреждане, също се посочват в нотифициращия документ, освен първоначалната временна операция по оползотворяване и обезвреждане.
б)
Компетентните органи по изпращането и местоназначението могат да дадат тяхното съгласие за превоз на отпадъци, предназначени за временна операция по оползотворяване и обезвреждане само ако нямат никакви основания за възражение, в съответствие с членове 11 или 12, срещу превоза/ите на отпадъци към съоръженията, извършващи какви да е допълнителни временни и окончателни операции по оползотворяване и обезвреждане.
в)
В рамките на три дни от получаването на отпадъците в съоръжението, което извършва тази временна операция по оползотворяване и обезвреждане, това съоръжение изпраща писмено потвърждение, че отпадъците са получени.
Това потвърждение се попълва или прилага към документа за превоз. Упоменатото съоръжение изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи това потвърждение, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
г)
Веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след завършването на временната операция по оползотворяване и обезвреждане, и не по-късно от една календарна година, или по-къс срок в съответствие с член 9, параграф 7, след получаването на отпадъците, съоръжението извършващо тази операция удостоверява на своя отговорност, че е завършено временното оползотворяване или обезвреждане.
Този сертификат се съдържа в или е приложен към документа за превоз.
Упоменатото съоръжение изпраща подписани копия от документа за превоз съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
д)
Когато съоръжението за оползотворяване или обезвреждане, което извършва временна операция по оползотворяване и обезвреждане, изпрати отпадъците за каква да е допълнителна временна или окончателна операция по оползотворяване и обезвреждане до съоръжение, разположено в страната по местоназначение, то получава веднага, щом е възможно, но не по-късно от една календарна година след изпращането на отпадъците, или по-къс срок в съответствие с член 9, параграф 7, сертификат от това съоръжение, че допълнителната окончателна операция по оползотворяване и обезвреждане е завършена.
Упоменатото съоръжение, което извършва временна операция по оползотворяване и обезвреждане, веднага изпраща съответното удостоверение/я до нотификатора и заинтересованите компетентни органи, удостоверяващо превоза/те, за който се отнася удостоверението/та.
е)
Когато се извърши доставка като описаната в алинея д), до съоръжение разположено респективно:
i)
в първоначалната страна изпращач или в друга държава-членка, се изисква нова нотификация в съответствие с разпоредбите на настоящия дял, или
ii)
в трета държава, се изисква нова нотификация в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, с допълнение, че разпоредбите относно заинтересованите компетентни органи се прилагат също и към първоначалния компетентен орган на първоначалната страна изпращач.
Член 16
Изисквания след съгласието за превоз
След като се даде съгласие за нотифициран превоз от заинтересованите компетентни органи, всички замесени предприятия попълват документа за превоз, или, в случай на обща нотификация, документите за движение по посочените точки, подписват го/ги и задържат копие или копия. Трябва да са изпълнени следните изисквания:
а)
Попълване на документа за превоз от нотификатора: след като нотификаторът получи съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението и транзита или, по отношение на компетентния орган по транзита, мълчаливо съгласие, той/тя въвеждат действителната дата на превоза и попълват документа за превоз доколкото им е възможно.
б)
Предварителна информация относно действителното начало на превоза: нотификаторът изпраща подписани копия от попълнения документ за движение съгласно буква a), до заинтересованите компетентни органи и до получателя най-малко три работни дни преди да започне превоза.
в)
Документи, придружаващи всеки транспорт: нотификаторът запазва копие от документа за превоз. Всеки транспорт се придружава от документа за превоз и копия от документа за нотификация, съдържащи писмените съгласия и условията на заинтересованите компетентни органи. Документът за превоз се пази в съоръжението, което получава отпадъците.
г)
Писмено потвърждение за получаване на отпадъците от съоръжението: в срок от три дни след получаване на отпадъците, съоръжението предоставя писмено потвърждение, че отпадъците са получени.
Това потвърждение се съдържа в или прилага към документа за превоз.
Съоръжението изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи това потвърждение, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
д)
Сертификат за окончателно оползотворяване или обезвреждане от съоръжението: веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след завършването на окончателната операция по оползотворяване и обезвреждане, и не по-късно от една календарна година, или по-къс период в съответствие с член 9, параграф 7, след получаване на отпадъците, съоръжението извършващо операцията, на своя отговорност удостоверява, че е завършено окончателното оползотворяване или обезвреждане.
Този сертификат се съдържа в или прилага към документа за превоз.
Съоръжението изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
Член 17
Промени в превоза след съгласие
1. Ако се направи съществена промяна в данните и/или условията на превоз, за който има съгласие, включително промени в планираното количество, маршрут, курс, дата на превоза или превозвач, нотификаторът информира незабавно заинтересованите компетентни органи и получателя и то преди началото на превоза, ако е възможно.
2. В такива случаи се изпраща нова нотификация, освен ако всички заинтересовани компетентни органи не сметнат, че предложените промени не изискват нова нотификация.
3. Когато тези промени включват компетентни органи, различни от заинтересованите в първоначалната нотификация, се изпраща нова нотификация.
ГЛАВА 2
Общи информационни изисквания
Член 18
Отпадъци, които трябва да бъдат придружавани от определена информация
1. Отпадъците по член 3, параграфи 2 и 4, предназначени за превоз, са предмет на следните процедурни изисквания:
а)
С цел да се помогне за проследяването на превозите на тези отпадъци, лицето под юрисдикцията на страната изпращач, което урежда превоза, обезпечава отпадъците да се придружават от документа, който се съдържа в приложение VII.
б)
Документът, който се съдържа в приложение VII, се подписва от лицето което урежда превоза преди започването му и се подписва от съоръжението за оползотворяване или лабораторията и получателя, когато се получат въпросните отпадъци.
2. Договорът, посочен в приложение VII, между лицето, което урежда превоза и получателя за оползотворяване на отпадъците, влиза в сила когато започне превоза и включва задължение, когато превозът на отпадъците или тяхното оползотворяване не може да се извърши според плана или когато е извършен незаконен превоз, то лицето което урежда превоза или получателят, когато това лице не е в състояние да извърши превоза на отпадъци или тяхното оползотворяване (например при неплатежоспособност), да:
а)
вземе обратно отпадъците или да гарантира тяхното оползотворяване по алтернативен начин; и
б)
обезпечи междувременно, ако е необходимо, тяхното складиране.
Лицето, което урежда превоза или получателят предоставят копие от договора срещу поискване от заинтересования компетентен орган.
3. За целите на инспекцията, правоприлагането, планирането и статистиката, държавите-членки могат в съответствие с националното законодателство да изискват информация по параграф 1 за превози, обхванати от настоящия член.
4. Информацията, посочена в параграф 1 се третира като поверителна, когато това се изисква от Общността и националното законодателство.
ГЛАВА 3
Общи изисквания
Член 19
Забрана за смесване на отпадъци по време на превоз
От началото на превоза до получаването в съоръжението за оползотворяване или обезвреждане, отпадъците, както са посочени в документа за нотифициране или, както е посочено в член 18, не се смесват с други отпадъци.
Член 20
Съхранение на документи и информация
1. Всички документи изпратени до или от компетентните органи по отношение на нотифициран превоз се пазят в Общността най-малко три години от датата на начало на превоза, от компетентните органи, нотификатора, получателя и съоръжението, което получава отпадъците.
2. Информация, дадена съгласно член 18, параграф 1, се пази в Общността най-малко три години от датата на начало на превоза, от лицето което урежда превоза, получателя и съоръжението, което получава отпадъците.
Член 21
Публичен достъп до нотификации
Компетентните органи по изпращането или местоназначението могат да направят публично достояние, чрез подходящи средства, като интернет например, информацията за уведомления за превози, за които са дали съгласие, когато тази информация не е поверителна по националното или законодателството на Общността.
ГЛАВА 4
Задължения за обратно вземане
Член 22
Вземане обратно, когато превозът не може да се извърши според плана
1. Когато кой да е от заинтересованите компетентни органи научи, че превоз на отпадъци, включително тяхното оползотворяване или обезвреждане, не може да се извърши според плана в съответствие със сроковете от документите за нотификация и движение и/или договора по втората подточка на точка 4 от член 4 и член 5, той незабавно информира компетентния орган по изпращането. Когато съоръжение за оползотворяване или обезвреждане откаже получен превоз, то незабавно информира компетентния орган по местоназначение.
2. Компетентният орган по изпращането гарантира, освен в случаите по параграф 3, че въпросните отпадъци са взети обратно от нотификатора на неговата територия на юрисдикция или някъде другаде в страната изпращач, както е посочено в съответствие с подреждането по важност в списъка в точка 15 от член 2, или, ако не е приложимо, от самият компетентен орган или от физическо или юридическо лице от негово име.
Това се извършва в рамките на 90 дни или друг срок, договорен между заинтересованите компетентни органи, след като компетентният орган по изпращането научи или е уведомен писмено от компетентните органи по местоназначението или транзита, че разрешеният превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане не може да се извърши и е информиран относно причината/те за това. Това уведомяване може да произхожда от информация, предоставена на компетентните органи по местоназначението или транзита, inter alia, от други компетентни органи.
3. Задължението за обратно вземане в параграф 2 не се прилага, ако компетентните органи по изпращането, транзита и местоназначението, ангажирани в обезвреждането или оползотворяването на отпадъците, са убедени, че отпадъците могат да бъдат рециклирани или обезвредени по алтернативен начин в страната по местоназначение или навсякъде от нотификатора или ако това не е приложимо, от компетентния орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Задължението за вземане обратно в параграф 2 не се прилага, ако превозваните отпадъци по време на операцията в съоръжението се смесят необратимо с другите отпадъци, преди заинтересованият компетентен орган да бъде известен, че превозът, за който е нотифицирано не може да се извърши съгласно параграф 1. Такава смес се оползотворява или обезврежда по алтернативен начин в съответствие с първа алинея.
4. В случаите на обратно вземане, както е посочено в параграф 2 се представя нова нотификация, освен ако заинтересованите компетентни органи не се съгласят, че е достатъчна надлежно обоснована молба от първоначалния компетентен орган по изпращането.
Когато е уместно се изпраща нова нотификация от първия нотификатор или ако е неизпълнимо, от кои да е други физически или юридически лица, идентифицирани в съответствие с точка 15 от член 2, или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Нито един компетентен орган не се противопоставя или възразява срещу връщането на отпадъци от превоз, който не може да се извърши или срещу свързаната с това операция по оползотворяване и обезвреждане.
5. В случаи на алтернативно уреждане извън първата страна по местоназначение съгласно параграф 3, се прави нова нотификация от първия нотификатор когато е уместно, или ако е неизпълнимо, от кои да е други физически или юридически лица, идентифицирани в съответствие с точка 15 от член 2, или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Когато се прави нова нотификация от нотификатора, то се изпраща също на компетентния орган в първата страна изпращач.
6. В случаи на алтернативно уреждане в първата страна по местоназначение съгласно параграф 3, се изисква нова нотификация и надлежно обоснована молба. Тази надлежно обоснована молба, чиято цел е съгласуване на алтернативното уреждане, се изпраща до компетентния орган по местоназначение и изпращане от първия нотификатор или ако е неизпълнимо, до компетентния орган по местоназначение от първия компетентен орган по изпращането.
7. Ако не се изпрати нова нотификация в съответствие с параграфи 4 или 6, се попълва нов документ за движение в съответствие с член 15 или член 16 от първия нотификатор или ако е неизпълнимо, от всяко друго физически или юридически лица, идентифицирани в съответствие с точка 15 на член 2, или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Ако се изпрати нова нотификация от първия компетентен орган по изпращането в съответствие с параграфи 4 или 5, не се изисква нова финансова гаранция или еквивалентна застраховка.
8. Задължението на нотификатора и допълнителното задължение на страната изпращач да вземе обратно отпадъците или да уреди алтернативно оползотворяване или обезвреждане приключва, когато съоръжението издаде сертификата за окончателно оползотворяване или обезвреждане по член 16, буква д) или когато е уместно, по член 15, буква д). В случаи на временно оползотворяване или обезвреждане по член 6, параграф 6, допълнителното задължение на страната изпращач приключва, когато съоръжението издаде удостоверението по член 15, буква г).
Ако дадено съоръжение издаде сертификат за оползотворяване или обезвреждане по начин, който води до незаконен превоз, и като следствие се освободи финансовата гаранция, се прилагат член 24, параграф 3 и член 25, параграф 2.
9. Когато в държава-членка се открият отпадъци от превоз, който не може да се извърши, включително тяхното оползотворяване или обезвреждане, компетентният орган с юрисдикция върху територията, където са открити отпадъците, е отговорен да обезпечи, че са взети мерки за безопасно съхранение на отпадъците, докато се чака тяхното връщане или окончателно оползотворяване или обезвреждане по алтернативен начин.
Член 23
Разходи за обратно вземане, когато превоза не може да се извърши
1. Разходите, възникнали от връщането на отпадъци от превоз, който не може да се извърши, включително разходите за техния транспорт, оползотворяване или обезвреждане съгласно член 22, параграф 2 или параграф 3 и разходите за складирането съгласно член 22, параграф 9 от датата, на която компетентният орган по изпращането научи, че този превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане не може да се извърши, се поемат от:
а)
от нотификатора, както е идентифициран по важност в точка 15 от член 2; или ако е неизпълнимо;
б)
от други физически или юридически лица ако е уместно; или ако е неизпълнимо;
в)
от компетентния орган по изпращането; или ако е неизпълнимо;
г)
както е договорено между заинтересованите компетентни органи.
2. Настоящият член не накърнява разпоредбите на Общността и националните разпоредби относно задълженията.
Член 24
Обратно вземане при незаконен превоз
1. Когато даден компетентен орган открие превоз, който счита за незаконен, той незабавно информира останалите заинтересовани компетентни органи.
2. Ако незаконният превоз е отговорност на нотификатора, компетентният орган по изпращането осигурява въпросните отпадъци:
а)
да бъдат взети обратно от нотификатора de facto; или ако няма изпратена нотификация;
б)
да бъдат взети обратно от нотификатора de jure; или ако е неизпълнимо;
в)
да бъдат взети обратно от самия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име; или ако е неизпълнимо;
г)
да бъдат рециклирани или обезвредени алтернативно в страната по местоназначение или изпращане от самия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име; или ако е неизпълнимо;
д)
да бъдат рециклирани или обезвредени алтернативно в друга държава от самия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име, ако всички заинтересовани компетентни органи са съгласни.
Въпросното обратно вземане, оползотворяване или обезвреждане се извършва в срок от 30 дни, или друг срок, който може да бъде договорен между заинтересованите компетентни органи след като компетентният орган по изпращането научи или е уведомен писмено от компетентните органи по местоназначението или транзита за незаконния превоз и причината/те за него. Това уведомяване може да се дължи на информация, предоставена на компетентните органи по местоназначението или транзита, inter alia, от други компетентни органи.
В случаите на обратно вземане, както е посочено в букви a), б) и в), се изпраща нова нотификация, освен ако заинтересованите компетентни органи не се съгласят, че е достатъчна надлежно обосновано искане от първоначалния компетентен орган по изпращането.
Новата нотификация се представя от лицето или органа, изброени в букви a), б) или в), в съответствие с това разпореждане.
Нито един компетентен орган не се противопоставя или възразява срещу връщането на отпадъци при незаконен превоз. В случая на алтернативно уреждане, както е посочено в букви г) и д) от компетентния орган по изпращането, се представя нова нотификация от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име, освен ако заинтересованите компетентни органи не се съгласят, че е достатъчна надлежно обосновано искане от този орган.
3. Ако незаконният превоз е отговорност на получателя, компетентният орган по местоназначение гарантира въпросните отпадъци да бъдат оползотворени или обезвредени по екологосъобразен начин:
а)
от получателя; или ако е неизпълнимо;
б)
от самия компетентен орган или от физическо или юридическо лице от негово име.
Това оползотворяване или обезвреждане се извършва в срок от 30 дни, или друг срок, който може да бъде договорен между заинтересованите компетентни органи след като компетентният орган по местоназначението научи или е уведомен писмено от компетентните органи по местоназначението или транзита за незаконния превоз и причината(те) за него. Това уведомяване може да се дължи на информация, предоставена на компетентните органи по изпращането и транзита, inter alia, от други компетентни органи.
За тази цел заинтересованите компетентни органи си сътрудничат в рамките на необходимото, за оползотворяването или обезвреждането на отпадъците.
4. Ако не се изпрати нова нотификация, се попълва нов документ за движение в съответствие с член 15 или 16 от лицето, отговорно за вземането обратно или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането.
Ако се изпрати нова нотификация от първия компетентен орган по изпращането, не се изисква нова финансова гаранция или еквивалентна застраховка.
5. По-специално в случаи, когато отговорността за незаконния превоз не може да се припише нито на нотификатора, нито на получателя, заинтересованите компетентни органи си сътрудничат, за да гарантират, че въпросните отпадъци са оползотворени или обезвредени.
6. В случаите на временно оползотворяване или обезвреждане, посочени в член 6, параграф 6, когато се открие незаконен превоз след завършването на временната операция по оползотворяване и обезвреждане, допълнителното задължение на страната изпращач да вземе обратно отпадъците или да уреди алтернативно оползотворяване или обезвреждане приключва, когато съоръжението издаде сертификата, посочен в член 15, буква г).
Ако дадено съоръжение издаде сертификат за оползотворяване или обезвреждане по начин, който води до незаконен превоз, и като следствие се освободи финансовата гаранция, се прилагат параграф 3 и член 25, параграф 2.
7. Когато в държава-членка се открият отпадъци от незаконен превоз, компетентният орган с юрисдикция върху територията, където са открити отпадъците, е отговорен да обезпечи, че са взети мерки за безопасно съхранение на отпадъците, докато се чака тяхното връщане или окончателно оползотворяване или обезвреждане по алтернативен начин.
8. Членове 34 и 36 не се прилагат в случаите, когато незаконните превози се върнат в страната изпращач и тази страна изпращач е обхваната от забраните, описани в тези членове.
9. В случая на незаконен превоз съгласно определението в точка 35, буква ж) от член 2, лицето, което урежда превоза, е субект на същите задължения, установени в настоящия член, както и нотификатора.
10. Настоящият член не накърнява разпоредбите на Общността и националните разпоредби относно задълженията.
Член 25
Разходи за обратно вземане при незаконен превоз
1. Разходите, възникнали от обратното вземане на отпадъци при незаконен превоз, включително разходите за техния транспорт, оползотворяване или обезвреждане съгласно член 24, параграф 2 и разходите за складирането съгласно член 24, параграф 7 от датата на която компетентният орган по изпращането научи, че този превоз е незаконен, се поемат от:
а)
нотификатора de facto, както е идентифициран по важност в точка 15 от член 2; или ако не е изпратено никаква нотификация;
б)
нотификатора de jure или други физически или юридически лица, ако е уместно; или ако е неизпълнимо;
в)
компетентния орган по изпращането.
2. Разходите за оползотворяване или обезвреждане съгласно член 24, параграф 3, включително възможен транспорт и разходите за складирането съгласно член 24, параграф 7, се поемат от:
а)
получателя; или ако е неизпълнимо;
б)
компетентния орган по местоназначението.
3. Разходите за оползотворяване или обезвреждане съгласно член 24, параграф 5, включително възможен транспорт и разходите за складирането съгласно член 24, параграф 7, се поемат от:
а)
нотификатора, както е идентифициран по важност в точка 15 от член 2, и/или получателя, в зависимост от решението на замесените компетентни органи; или ако е неизпълнимо;
б)
други физически или юридически лица, ако е уместно; или ако е неизпълнимо;
в)
компетентните органи по изпращането и местоназначението.
4. В случая на незаконен превоз съгласно определението в точка 35, буква ж) от член 2, лицето, което урежда превоза, е предмет на същите задължения, установени в настоящия член, както и нотификатора.
5. Настоящият член не накърнява разпоредбите на Общността и националните разпоредби относно задълженията.
ГЛАВА 5
Общи административни разпоредби
Член 26
Формат на съобщенията
1. Информацията и документите, изброени по-долу, може да се изпращат по пощата:
а)
нотификация за планиран превоз съгласно членове 4 и 13;
б)
искане за информация и документация съгласно членове 4, 7 и 8;
в)
предоставяне на информация и документация съгласно членове 4, 7 и 8;
г)
писмено съгласие за превоз, нотифицирано съгласно член 9;
д)
условия за превоз съгласно член 10;
е)
възражения срещу превоз съгласно членове 11 и 12;
ж)
информация за решения за издаване на предварителни съгласия за специфични съоръжения за оползотворяване съгласно член 14, параграф 3;
з)
писмено потвърждение за получаване на отпадъците съгласно членове 15 и 16;
и)
сертификат за оползотворяване или обезвреждане на отпадъците съгласно членове 15 и 16;
й)
предварителна информация относно действителното начало на превоза съгласно член 16;
к)
информация за промени в превоза след съгласие в съответствие с член 17; и
л)
писмените съгласия и документите за движение да се изпращат съгласно дялове IV, V и VI.
2. Документите, посочени в параграф 1, може алтернативно да се предоставят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез следните методи за комуникация:
а)
по факс; или
б)
по факс, последван от поща; или
в)
по електронна поща с електронен подпис. В този случай, всеки печат или подпис се заменят от електронния подпис; или
г)
по електронна поща без електронен подпис, последван от поща.
3. Документите придружаващи всеки превоз в съответствие с член 16, буква в) и член 18, може да бъдат в електронна форма с електронни подписи, ако е възможно да бъдат разчетени във всеки един момент по време на превоза и ако това е приемливо за заинтересованите компетентни органи.
4. Информацията и документите, изброени в параграф 1, може да се предоставят и разменят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез средствата за обмен на електронни данни с електронен подпис или електронно удостоверяване на автентичност в съответствие с Директива 1999/93/EО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно рамка на Общността за електронните подписи (20), или подобна електронна система за удостоверяване на автентичност, която дава същото ниво на сигурност. В такива случаи следва да се изготвят организационни разпоредби за потока на обмен на електронни данни.
Член 27
Език
1. Всяка нотификация, информация, документация или друго съобщение, предоставени съгласно разпоредбите на настоящия дял, се прави на език, приемлив за заинтересованите компетентни органи.
2. Нотификаторът предоставя на заинтересованите компетентни органи, ако те поискат това, оторизиран превод (и) на език, приемлив за тях.
Член 28
Спор по въпроси на класификацията
1. Ако компетентните органи по изпращането и по местоназначението не могат да се споразумеят за класификацията що се отнася до разграничаването между отпадъци и вещества, които не са отпадъци, предметът на спора се третира като отпадъци. Това не засяга правото на страната по местоназначение да се разпорежда с експедирания материал в съответствие с националното си законодателство, след пристигане на експедирания материал, и когато това законодателство е в съответствие с Общността или международното право.
2. Ако компетентните органи по изпращането и по местоназначението не могат да се споразумеят за класификацията на отпадъците, които са нотифицирани като отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIB или IV, отпадъците се разглеждат като отпадъци, изброени в приложение IV.
3. Ако компетентните органи по изпращането и местоназначението не могат да се споразумеят за класификацията на операцията за третиране на отпадъците, т.е. дали да е оползотворяване или обезвреждане, се прилагат разпоредбите относно обезвреждане.
4. Параграфи 1-3 се прилагат само по смисъла на настоящия регламент и не засягат правата на заинтересованите страни да отнасят всеки спор по тези въпроси към съда или арбитража.
Член 29
Административни разходи
Необходимите административни разходи за осъществяване на нотификацията и процедурите по надзор, както и обичайните разходи за необходимите анализи и инспекции, могат да бъдат поети от нотификатора.
Член 30
Споразумения за гранични територии
1. В изключителни случаи и ако специфичната географска или демографска ситуация гарантира такава стъпка, държавите-членки могат да сключат двустранни споразумения, които облекчават процедурата за нотифициране за превози на специфични потоци отпадъци по отношение на презграничните превози до най-близкото подходящо съоръжение, разположено в граничната територия между двете заинтересовани държави-членки.
2. Такива двустранни споразумения могат също да бъдат сключени, когато отпадъците се превозват от и третират в страната изпращач, но преминават транзитно през друга държава-членка.
3. Държавите-членки могат също да сключат такива споразумения с държавите, които са страни по Споразумението за европейското икономическо пространство.
4. Тези споразумения се нотифицират на Комисията, преди да са влезли в сила.
ГЛАВА 6
Превози в рамките на Общността с транзит през трети страни
Член 31
Превози на отпадъци, предназначени за обезвреждане
Когато превозът на отпадъци се осъществява в рамките на Общността с транзит през една или повече трети страни и отпадъците са предназначени за обезвреждане, компетентният орган по изпращането, в допълнение към разпоредбите на настоящия дял, отправя запитване до компетентния орган в третите държави дали те желаят да изпратят своето писмено съгласие за планирания превоз:
а)
в случая на страни по Базелската конвенция, в срок от 60 дни, освен ако не се е отказал от това право в съответствие с клаузите на тази конвенция; или
б)
в случая на страни, които не са страни по Базелската конвенция, в срок, договорен между компетентните органи.
Член 32
Превози на отпадъци, предназначени за оползотворяване
1. Когато превозът на отпадъци се осъществява в рамките на Общността с транзит през една или повече трети страни, към които не се прилага Решението на ОИСР и отпадъците са предназначени за оползотворяване, се прилага член 31.
2. Когато превозът на отпадъци се осъществява в рамките на Общността, включително превози между местности в същата държава-членка, с транзит през една или повече трети държави, по отношение на които се прилага Решението на ОИСР и отпадъците са предназначени за оползотворяване, съгласието, посочено в член 9 може да се даде мълчаливо, и ако не се получи никакво възражение или не се посочат никакви условия, превозът може да започне 30 дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8.
ДЯЛ III
ПРЕВОЗИ НА ОТПАДЪЦИ ПРЕДИМНО В РАМКИТЕ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 33
Прилагане на настоящия регламент по отношение на превози предимно в рамките на държавите-членки
1. Държавите-членки създават подходяща система за надзор и контрол върху превозите на отпадъци предимно в рамките на тяхната юрисдикция. Тази система трябва да взема предвид необходимостта от съгласуваност със системата на Общността, създадена чрез дялове II и VII.
2. Държавите-членки информират Комисията за тяхната система за надзор и контрол върху превозите на отпадъци. Комисията информира останалите държави-членки за това.
3. Държавите-членки могат да прилагат системата, предвидена в дялове II и VII, в рамките на тяхната юрисдикция.
ДЯЛ IV
ИЗНОС ОТ ОБЩНОСТТА КЪМ ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА 1
Износ на отпадъци за обезвреждане
Член 34
Забранен износ, освен към държавите от ЕАСТ
1. Забранява се целия износ на отпадъци от Общността, предназначени за обезвреждане.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага по отношение на износ на отпадъци, предназначени за обезвреждане в държавите от ЕАСТ, които са и страни по Базелската конвенция.
3. Въпреки това, се забранява износ на отпадъци за обезвреждане към държава от ЕАСТ, която е страна по Базелската конвенция:
а)
когато страната от ЕАСТ забранява вноса на такива отпадъци; или
б)
ако компетентният орган по изпращането има причина да счита, че отпадъците няма да бъдат управлявани по екологосъобразен начин съгласно член 49, в заинтересованата страна по местоназначение.
4. Настоящата разпоредба не засяга задълженията за вземане обратно, както определено в членове 22 и 24.
Член 35
Процедури при износ към страни от ЕАСТ
1. Когато отпадъци, предназначени за обезвреждане, се изнасят от Общността към държави от ЕАСТ, страни по Базелската конвенция, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2 и 3.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
компетентният орган по транзита извън Общността разполага с 60 дни след датата на изпращане на своето потвърждение за получаване на нотификацията, в които да изиска допълнителна информация за превоза, за който е нотифицирано, и в които да даде мълчаливо съгласие или писмено съгласие с или без условия, ако заинтересованата държава е решила да не изисква предварително писмено съгласие и е информирала другите страни за това в съответствие с член 6, параграф 4 от Базелската конвенция; и
б)
компетентният орган по изпращането в Общността взема решение за съгласие за превоза, посочен в член 9, само след като получи писмено съгласие от компетентния орган по местоназначение, и когато е уместно, мълчаливото или писмено съгласие на компетентния орган по транзита извън Общността, и не по-рано от 61 дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по транзита. Компетентният орган по изпращането може да вземе решението преди изтичането на 61-дневния срок, ако има писменото съгласие на останалите заинтересовани компетентни органи.
3. Прилагат се следните допълнителни разпоредби:
а)
компетентният орган по транзита в Общността потвърждава получаването на нотификацията от нотификатора;
б)
компетентните органи по изпращането, и когато е уместно, по транзита в Общността, изпращат подпечатано копие на техните решения за съгласие за превоза до митническия пункт на износа и до изходящия митническия пункт на Общността;
в)
копие от документа за превоз се изпраща от превозвача до митническия пункт на износа и изходящия митнически пункт на Общността;
г)
веднага след като отпадъците напуснат Общността, изходящия митнически пункт на Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган по изпращането в Общността, обявявайки, че отпадъците са напуснали Общността;
д)
ако 42 дни след като отпадъците са напуснали Общността, компетентния орган по изпращането в Общността не получи информация от съоръжението относно получаването на отпадъците, той незабавно информира компетентния орган по местоназначението; и
е)
договорът, посочен във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5 постановява, че:
i)
ако съоръжението издаде неверен сертификат за обезвреждане, водещо до освобождаване на финансовата гаранция, получателят поема разходите, породени от задължението да се върнат отпадъците до района на юрисдикцията на компетентния орган по изпращането и разходите за тяхното оползотворяване или обезвреждане по алтернативен и екологосъобразен начин,
ii)
в срок от три дни след получаване на отпадъците за обезвреждане, съоръжението изпраща подписани копия от попълнения документ за превоз, като изключим сертификата за обезвреждане, посочен в точка iii), до нотификатора и заинтересованите компетентни органи, и
iii)
веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след приключване на обезвреждането, и не по-късно от една календарна година след получаването на отпадъците, съоръжението на своя отговорност сертифицира, че обезвреждането е приключило и изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението и, когато е уместно, по транзита извън Общността, и ако са спазени условията, определени в него;
б)
има сключен договор в сила между нотификатора и получателя, както се изисква във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5;
в)
има валидна финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както се изисква във втора алинея от точка 5 от член 4 и член 6; и
г)
осигурено е екологосъобразно управление съгласно член 49.
5. Когато отпадъците се изнасят, те са предназначени за операции по обезвреждане в съоръжение, което съгласно приложимото национално законодателство, работи или има разрешение да работи в страната по местоназначение.
6. Ако митническия пункт на износа или изходящия митническия пункт на Общността открие незаконен превоз, то незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по изпращането в Общността; и
б)
гарантира задържането на отпадъците, докато компетентният орган по изпращането не реши другояче и не изпрати това си решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в който са задържани отпадъците.
ГЛАВА 2
Износ на отпадъци за оползотворяване
Раздел 1
Износ към държави, за които не се прилага Решението на ОИСР
Член 36
Забрана за износ
1. Забранява се износа от Общността на следните отпадъци, предназначени за оползотворяване в държавите, за които не се прилага Решението на ОИСР:
а)
отпадъците, изброени като опасни в приложение V;
б)
отпадъците, изброени в приложение V, част 3;
в)
опасни отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение V;
г)
смеси на опасни отпадъци и смеси на опасни с безопасни отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение V;
д)
отпадъци, които страната по местоназначение е съобщила като опасни съгласно член 3 от Базелската конвенция;
е)
отпадъците, вносът на които е забранен от страната по местоназначение; или
ж)
отпадъци, за които компетентният орган по изпращането има причина да смята, че няма да се управляват по екологосъобразен начин съгласно член 49, в страната по местоназначение.
2. Настоящата разпоредба не засяга задълженията за обратно вземане, описани в членове 22 и 24.
3. Държавите-членки могат в изключителни случаи, на база документални доказателства, предоставени по подходящ начин от нотификатора, да приемат разпоредби, разрешаващи специфичните опасни отпадъци, изброени в приложение V, да бъдат изключени от забраната за износ, ако не проявяват никое от свойствата изброени в приложение III към Директива 91/689/EИО, като вземат предвид, що се отнася до свойствата H3-H8, H10 и H11 определени в това приложение, максимално допустимите граници, определени в Решение 2000/532/EО на Комисията от 3 май 2000 г. заменящо Решение 94/3/EО относно което установяването на списък на отпадъци съгласно член 1, буква a) от Директива 75/442/EИО на Съвета относно отпадъците и Решение 94/904/EО на Съвета относно установяването на списък на опасни отпадъци съгласно член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО на Съвета относно опасните отпадъци (21).
4. Фактът, че отпадъците не са изброени като опасни в приложение V, или че са изброени в приложение V, част 1, списък B, не изключва възможността, в изключителни случаи, характеризирането на такива отпадъци като опасни и следователно предмет на забраната за износ, ако те проявяват някое от свойствата, изброени в приложение III към Директива 91/689/EИО като вземат предвид, що се отнася до свойствата H3-H8, H10 и H11, определени в това приложение, максимално допустимите граници, определени в Решение 2000/532/EО на Комисията, както е предвидено в член 1, параграф 4, второ тире от Директива 91/689/EИО и във встъпителния параграф от приложение III към настоящия регламент.
5. В случаите, посочени в параграфи 3 и 4, заинтересованата държава-членка информира предвидената страна по местоназначение, преди да вземе решение. Държавите-членки съобщават за тези случаи на Комисията преди края на всяка календарна година. Комисията препраща информацията до всички държави-членки и до секретариата на Базелската конвенция. На база представената информация Комисията може да прави коментари и когато е уместно, да адаптира приложение V в съответствие с член 58.
Член 37
Процедури при износ на отпадъците, изброени в приложение III или IIIA
1. В случая на отпадъци, изброени в приложения III или IIIA и износа, на които не е забранен съгласно член 36, в срок от 20 дни от влизането в сила на настоящия регламент, Комисията изпраща писмено искане до всяка държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, с която изисква:
i)
писмено потвърждение, че отпадъците могат да бъдат изнесени от Общността за оползотворяване в тази държава; и
ii)
посочване на контролната процедура, ако има такава, която ще се използва в страната по местоназначение.
На всяка държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, се дават следните възможности:
а)
забрана; или
б)
процедура на предварителна писмена нотификация и съгласие като описаната в член 35; или
в)
никакъв контрол в страната по местоназначение.
2. Преди датата на прилагане на настоящия регламент, Комисията приема регламент, като взема предвид всички отговори, получени съгласно параграф 1 и информира Комитета, създаден съгласно член 18 от Директива 2006/12/EО.
Ако дадена страна не издаде потвърждение съгласно параграф 1 или ако с дадена държава по някаква причина не е установена връзка, се прилага параграф 1, буква б).
Комисията периодично актуализира приетия регламент.
3. Ако дадена държава посочи в своя отговор, че определени превози на отпадъци не са предмет на никакъв контрол, за такива превози се прилага член 18 mutatis mutandis.
4. Когато се изнасят отпадъци, те следва да бъдат предназначени за операции по оползотворяване в съоръжение, което съгласно приложимото национално законодателство, работи или има право да работи в страната по местоназначение.
5. В случая на превоз на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение III или превоз на смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III или IIIA, или превоз на отпадъци, класифицирани в приложение IIIB, и при условие че износа не е забранен съгласно член 36, се прилага параграф 1, буква б) от настоящия член.
Раздел 2
Износ към страни, за които се прилага Решението на ОИСР
Член 38
Износ на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV и IVA
1. Когато отпадъците, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV и IVA, отпадъците, които не са класифицирани или смесите на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция от приложение III, IV или IVA, се изнасят от Общността и са предназначени за оползотворяване в държави, за които се прилага Решението на ОИСР, с или без транзит през държави, за които се прилага Решението на ОИСР, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2, 3 и 5.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
смесите на отпадъците, изброени в приложение IIIA, предназначени за временна операция, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, ако е извършена каква да е временна или окончателна операция по оползотворяване и обезвреждане в страната, по отношение на която не се прилага Решението на ОИСР;
б)
отпадъците, изброени в приложение IIIБ, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие;
в)
съгласието, което се изисква в съответствие с член 9, може да бъде дадено под формата на мълчаливо съгласие от компетентния орган по местоназначение извън Общността.
3. По отношение на износа на отпадъците, изброени в приложения IV и IVA, се прилагат следните допълнителни разпоредби:
а)
компетентните органи по изпращането и когато е уместно, по транзита в Общността изпращат подпечатано копие на техните решения за съгласие за превоза, до митническия пункт на износа и до изходящия митнически пункт на Общността;
б)
копие от документа за превоз се изпраща от превозвача до митническия пункт на износа и изходящия митнически пункт на Общността;
в)
веднага след като отпадъците напуснат Общността, изходящия митнически пункт на излизането от Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган по изпращането в Общността, обявявайки, че отпадъците са напуснали Общността;
г)
ако 42 дни след като отпадъците са напуснали Общността, компетентния орган по изпращането в Общността не получи информация от съоръжението относно получаването на отпадъците, той незабавно информира компетентния орган по местоназначение; и
д)
договорът, посочен във втората алинея от точка 4 от член 4 и член 5 посочва, че:
i)
ако съоръжението издаде неверен сертификат за оползотворяване, водещ до освобождаване на финансовата гаранция, получателят поема разходите, породени от задължението да се върнат отпадъците до района на юрисдикцията на компетентния орган по изпращането и разходите за тяхното оползотворяване или обезвреждане по алтернативен и екологосъобразен начин;
ii)
в срок от три дни след получаване на отпадъците за оползотворяване, съоръжението изпраща подписани копия от попълнения документ за движение, като изключим удостоверението за оползотворяване по подточка iii), до нотификатора и заинтересованите компетентни органи; и
iii)
веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след приключване на оползотворяването и не по-късно от една календарна година след получаването на отпадъците, съоръжението на своя отговорност сертифицира, че оползотворяването е приключило и изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението, и когато е уместно по транзита, или ако е дадено или се счита за дадено мълчаливо съгласие от компетентните органи по местоназначение и транзит извън Общността и ако са спазени условията, определени в него;
б)
са спазени член 35, параграф 4, букви б), в) и г).
5. Ако износ, като описания в параграф 1, на отпадъци, изброени в приложения IV и IVA минава транзитно през страна, към която не се прилага Решението на ОИСР, се прилагат следните адаптации:
а)
компетентният орган по транзита, към който не се прилага Решението на ОИСР, разполага с 60 дни след датата на изпращането на своето потвърждение за получаване на нотификацията, в които да изиска допълнителна информация за нотифицирания превоз, и в които да даде мълчаливо съгласие или писмено съгласие с или без условия, ако заинтересованата държава е решила да не изисква предварително писмено съгласие и е информирала другите страни за това в съответствие с член 6, параграф 4 от Базелската конвенция; и
б)
компетентният орган по изпращането в Общността взема решение за съгласие за превоза, посочен член 9, само след като получи мълчаливо или писмено съгласие от този компетентен орган по транзита, към който не се прилага Решението на ОИСР, и не по-рано от 61 дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по транзита. Компетентният орган по изпращането може да вземе решението преди изтичането на 61-дневния срок, ако има писменото съгласие на останалите заинтересовани компетентни органи.
6. Когато отпадъците се изнасят, те следва да бъдат предназначени за операции по оползотворяване в съоръжение, което съгласно приложимото национално законодателство, работи или има разрешение да работи в страната по местоназначение.
7. Ако митническия пункт на износа или изходящия митнически пункт на Общността открие незаконен превоз, той незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по изпращането в Общността; и
б)
гарантира задържането на отпадъците, докато компетентният орган по изпращането не реши другояче и не изпрати това си решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в който са задържани отпадъците.
ГЛАВА 3
Общи разпоредби
Член 39
Износ към Антарктика
Забранява се износа на отпадъци от Общността към Антарктика.
Член 40
Износ към отвъдморски страни или територии
1. Забранява се износ от Общността на отпадъци, предназначени за оползотворяване в отвъдморски страни или територии.
2. Що се отнася до износ на отпадъци, предназначени за оползотворяване в отвъдморски страни или територии, забраната, описана в член 36, се прилага mutatis mutandis.
3. Що се отнася до износ на отпадъци, предназначени за оползотворяване в отвъдморски страни или територии, които не са обхванати от забраната, описана в параграф 2, разпоредбите от дял II се прилагат mutatis mutandis.
ДЯЛ V
ВНОС В ОБЩНОСТТА ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА 1
Внос на отпадъци за обезвреждане
Член 41
Забранен внос, освен от държава, която е страна по Базелската конвенция или с действащо споразумение или от други територии по време на ситуации на кризи или война
1. Забранява се вноса в Общността на отпадъци, предназначени за обезвреждане, освен тези от:
а)
страните, които са страни по Базелската конвенция; или
б)
други страни, с които Общността или Общността и нейните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби, съвместими със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция; или
в)
други страни, с които отделните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби в съответствие с параграф 2; или
г)
други територии в случаи когато, при изключителни основания по време на кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не могат да бъдат сключени никакви двустранни споразумения или спогодби съгласно букви б) или в), или когато или няма компетентен орган в страната изпращач, или има, но не е в състояние да действа.
2. В изключителни случаи, отделните държави-членки могат да сключат двустранни споразумения и спогодби за обезвреждането на специфични отпадъци в тези държави-членки, когато тези отпадъци няма да се управляват по екологосъобразен начин съгласно член 49, в страната изпращач.
Тези споразумения и спогодби следва да са съвместими със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция.
Тези споразумения и спогодби гарантират, че операциите по обезвреждане ще бъдат осъществявани в оторизирано съоръжение и ще спазват изискванията за екологосъобразно управление.
Тези споразумения и спогодби гарантират също, че отпадъците са произведени в страната изпращач, и че обезвреждането ще се извърши изключително в държавата-членка, която е сключила споразумението или спогодбата.
Тези споразумения или спогодби се нотифицират на Комисията преди тяхното сключване. Въпреки това, в аварийни ситуации обаче за тях може да бъде нотифицирано до един месец след сключването.
3. Двустранните или многостранни споразумения или спогодби, въведени в съответствие с параграф 1, букви б) и в), се базират на процедурните изисквания на член 42.
4. От страните посочени в параграф 1, букви a), б) и в) се изисква да представят предварително надлежно обосновано искане до компетентния орган на държавата-членка по местоназначение, на база на това, че нямат и не могат обосновано да придобият техническия капацитет и необходимите съоръжения с цел обезвреждане на отпадъците по екологосъобразен начин.
Член 42
Процедурни изисквания за вноса от държава, която е страна по Базелската конвенция или от други територии по време на ситуации на кризи или война
1. Когато в Общността се внасят отпадъци, предназначени за обезвреждане от държави, страни по Базелската конвенция, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2 и 3.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
компетентният орган по транзита извън Общността разполага с 60 дни след датата на изпращане на своето потвърждение за получаване на нотификацията, в които да изиска допълнителна информация за превоза, които са нотифицирани, и в които да даде мълчаливо съгласие или писмено съгласие с или без условия, ако заинтересованата държава е решила да не изисква предварително писмено съгласие и е информирала другите страни за това в съответствие с член 6, параграф 4 от Базелската конвенция; и
б)
в случаите, посочени в член 41, параграф 1, буква г), включващи кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не се изисква съгласието на компетентните органи по изпращането.
3. Прилагат се следните допълнителни разпоредби:
а)
компетентният орган по транзита в Общността потвърждава получаването на нотификацията от нотификатора, с копия до заинтересованите компетентни органи;
б)
компетентните органи по местоназначение, и когато е уместно, по транзита в Общността, изпращат подпечатано копие на техните решения за съгласие за превоза до входящия митнически пункт на Общността;
в)
копие от документа за превоз се изпраща от превозвача до входящия митнически пункт на Общността; и
г)
след като извърши необходимите митнически формалности, митническия пункт на влизането в Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентните органи по местоназначение и транзит в Общността, обявявайки, че отпадъците са влезли в Общността.
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението, и когато е уместно, по транзита и ако са спазени условията, определени в него;
б)
има сключен договор в сила между нотификатора и получателя, както се изисква във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5;
в)
има валидна финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както се изисква във втора алинея от точка 5 от член 4 и член 6; и
г)
осигурено е екологосъобразно управление съгласно член 49.
5. Ако митническия пункт на влизане в Общността открие незаконен превоз, той незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по местоназначение в Общността, който информира компетентния орган по изпращането извън Общността; и
б)
гарантира задържане на отпадъците докато компетентния орган по изпращането извън Общността не реши друго и не изпрати това свое решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в което са задържани отпадъците.
ГЛАВА 2
Внос на отпадъци за оползотворяване
Член 43
Забранен внос, освен от страна, за която се прилага Решението на ОИСР или страна, която е договаряща страна по Базелската конвенция или с действащо споразумение или от други територии по време на ситуации на кризи или война
1. Забранява се вноса в Общността на отпадъци, предназначени за оползотворяване, освен тези от:
а)
страните, за които се прилага Решението на ОИСР; или
б)
други страни, които са договарящи се страни по Базелската конвенция; или
в)
други страни, с които Общността или Общността и нейните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби, съвместими със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция; или
г)
други страни, с които отделните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби в съответствие с параграф 2; или
д)
други територии в случаи когато, при изключителни основания по време на кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не могат да бъдат сключени никакви двустранни споразумения или спогодби съгласно букви б) или в), или когато или няма компетентен орган в страната изпращач, или има, но не е в състояние да действа.
2. В изключителни случаи, отделните държави-членки могат да сключат двустранни споразумения и спогодби за оползотворяването на специфични отпадъци в тези държави-членки, когато тези отпадъци няма да се управляват по екологосъобразен начин съгласно член 49, в страната изпращач.
В такива случаи се прилага член 41, параграф 2.
3. Двустранните или многостранни споразумения или спогодби, въведени в съответствие с параграф 1, букви в) и г) се базират на процедурните изисквания на член 42, дотолкова, доколкото могат да бъдат приложими.
Член 44
Процедурни изисквания за вноса от страна, за която се прилага Решението на ОИСР или от други територии по време на кризисни ситуации или война
1. Когато в Общността се внасят отпадъци, предназначени за оползотворяване, от страни и през страни, за които се прилага Решението на ОИСР, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2 и 3.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
съгласието, изисквано в съответствие с член 9, може да се даде под формата на мълчаливо съгласие от компетентния орган по изпращането извън Общността;
б)
нотификаторът може да представи предварителна писмена нотификация в съответствие с член 4; и
в)
в случаите, посочени в член 43, параграф 1, буква д), включващи кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не се изисква съгласието на компетентните органи по изпращането.
3. Освен това трябва да се спазва член 42, параграф 3, букви б), в) и г).
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението и, когато е уместно, по транзита или ако е дадено или се счита за дадено мълчаливо съгласие от компетентния орган по изпращането извън Общността и ако са спазени условията, определени в него;
б)
има сключен договор в сила между нотификатора и получателя, както се изисква във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5;
в)
има валидна финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както се изисква във втора алинея от точка 5 от член 4 и член 6; и
г)
осигурено е екологосъобразно управление съгласно член 49.
5. Ако входящият митнически пункт на Общността открие незаконен превоз, той незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по местоназначение в Общността, който информира компетентния орган по изпращането извън Общността; и
б)
гарантира задържане на отпадъците докато компетентния орган по изпращането извън Общността не реши друго и не изпрати това свое решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в което са задържани отпадъците.
Член 45
Процедурни изисквания за вноса от страна, за която не се прилага Решението на ОИСР, и която е страна по Базелската конвенция или от други територии по време на ситуации на кризи или война
Когато в Общността се внасят отпадъци, предназначени за оползотворяване:
а)
от страна, към която не се прилага Решението на ОИСР; или
б)
през коя да е държава, към която не се прилага Решението на ОИСР и която е също страна по Базелската конвенция,
член 42 се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА 3
Общи разпоредби
Член 46
Внос от отвъдморски страни или територии
1. Когато в Общността се внасят отпадъци от отвъдморски страни или територии, дял II се прилага mutatis mutandis.
2. Една или повече отвъдморски страни и територии и държавата-членка, с която са свързани, могат да прилагат национални процедури за превози от отвъдморската страна или територия към тази държава-членка.
3. Държавите-членки, които прилагат параграф 2, нотифицират Комисията за прилаганите национални процедури.
ДЯЛ VI
ТРАНЗИТ ПРЕЗ ОБЩНОСТТА ОТ И КЪМ ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА 1
Транзит на отпадъци за обезвреждане
Член 47
Транзит през Общността на отпадъци, предназначени за обезвреждане
Когато отпадъци, предназначени за обезвреждане, се превозват през държавите-членки от и към трети страни, член 42 се прилага mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени по-долу:
а)
първият и последният компетентен орган по транзита в Общността, когато е уместно, изпраща подпечатано копие от решенията за съгласие за превоза или, ако има мълчаливо съгласие, копие от потвърждението в съответствие с член 42, параграф 3, буква a), до входящите и изходящите митнически пунктове на Общността респективно; и
б)
веднага, щом отпадъците са напуснали Общността, изходящият митнически пункт на Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган/и по транзита в Общността, обявявайки че отпадъците са напуснали Общността.
ГЛАВА 2
Транзит на отпадъци за оползотворяване
Член 48
Транзит през Общността на отпадъци, предназначени за оползотворяване
1. Когато отпадъци, предназначени за оползотворяване, се превозват през държавите-членки от и към държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, член 47 се прилага mutatis mutandis.
2. Когато отпадъци, предназначени за оползотворяване, се превозват през държавите-членки от и към държава, към която се прилага Решението на ОИСР, член 44 се прилага mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени по-долу:
а)
първият и последният компетентен орган по транзита в Общността, когато е уместно, изпраща подпечатано копие от решенията за съгласие за превоза или, ако има мълчаливо съгласие, копие от потвърждението в съответствие с член 42, параграф 3, буква a), до входящите и изходящите митнически пунктове на Общността респективно; и
б)
веднага, щом отпадъците са напуснали Общността, изходящият митнически пункт на Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган/и по транзита в Общността, обявявайки че отпадъците са напуснали Общността.
3. Когато отпадъци, предназначени за оползотворяване се превозват през държавите-членки от държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, към държава, за която се прилага Решението на ОИСР или обратно, параграф 1 се прилага що се отнася до държавата, към която не се прилага Решението на ОИСР, а параграф 2 се прилага що се отнася до държавата, за която се прилага Решението на ОИСР.
ДЯЛ VII
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА 1
Допълнителни задължения
Член 49
Опазване на околната среда
1. Производителят, нотификаторът и други замесени предприятия в превоза на отпадъци и/или тяхното оползотворяване или обезвреждане, предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че всички експедирани от тях отпадъци се управляват без да се застрашава здравето на човека и по екологосъобразен начин за времето на превоза и по време на тяхното оползотворяване и обезвреждане. По-специално, когато превоза се осъществява в Общността, се спазват изискванията на член 4 от Директива 2006/12/EО и останалото законодателство на Общността за отпадъци.
2. В случая на износ от Общността, компетентния орган по изпращането в Общността:
а)
изисква и полага всички усилия да гарантира, че всички изнесени отпадъци се управляват по екологосъобразен начин за времето на превоза, включително оползотворяването съгласно членове 36 и 38 или обезвреждането съгласно член 34, в третата страна, която е страна по местоназначението;
б)
забранява износ на отпадъци към трети държави, ако има основание да счита, че отпадъците няма да бъдат управлявани в съответствие с изискванията на буква a).
Що се отнася до операцията по оползотворяване и обезвреждане на отпадъците, може да се допусне, inter alia, че е налице екологосъобразно управление, ако нотификаторът или компетентният орган в страната по местоназначение може да демонстрира, че съоръжението, което получава отпадъците, се експлоатира в съответствие с такива стандарти за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на стандартите, установени в законодателството на Общността.
Това допускане обаче не накърнява общата оценка за екологосъобразно управление за времето на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в третата страна по местоназначение.
Когато се търси упътване за екологосъобразно управление, може да се използват ръководствата, изброени в приложение VIII.
3. В случая на внос в Общността, компетентния орган по местоназначение в Общността:
а)
изисква и предприема необходимите стъпки за да гарантира, че всички експедирани отпадъци в неговата територия на юрисдикция се управляват, без да се застрашава здравето на човека и без да се използват процеси или методи, които могат да нанесат вреда на околната среда, и в съответствие с член 4 от Директива 2006/12/EО и останалото законодателство на Общността за отпадъци, за времето на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в страната по местоназначение;
б)
забранява внос на отпадъци от трети страни, ако има основание да счита, че отпадъците няма да бъдат управлявани в съответствие с изискванията на буква a).
Член 50
Изпълнение в държавите-членки
1. Държавите-членки определят правилата за санкции, прилагани при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент и предприемат всички мерки, необходими за да се гарантира тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и разубеждаващи. Държавите-членки информират Комисията за тяхното национално законодателство, отнасящо се до предотвратяване и откриване на незаконни превози и санкциите за такива превози.
2. Държавите-членки, чрез мерки за изпълнението на настоящия регламент, извършват, inter alia, проверки на фирми и предприятия в съответствие с член 13 на Директива 2006/12/EО и проверки на място на превози на отпадъци или на тяхното оползотворяване или обезвреждане.
3. Проверките на превози може да се правят по-специално:
а)
в мястото на произход, извършвани заедно с производителя, притежателя или нотификатора;
б)
на местоназначението, извършвани заедно с получателя или съоръжението;
в)
на границите на Общността; и/или
г)
по време на превоза в рамките на Общността.
4. Проверките на превози включват инспекцията на документи, потвърждението за идентичност и, когато е уместно, физическа проверка на отпадъците.
5. Държавите-членки си сътрудничат една с друга, двустранно или многостранно, с цел да улеснят предотвратяването и откриването на незаконни превози.
6. Държавите-членки определят онези лица от техния постоянен персонал, които ще бъдат отговорни за сътрудничеството, посочено в параграф 5 и определят централния пункт/ове за физическите проверки, посочени в параграф 4. Информацията се изпраща до Комисията, която разпространява пълен списък до кореспондентите по член 54.
7. По молба на друга държава-членка, дадена държава-членка може да предприеме принудителни действия срещу лица, заподозрени в незаконен превоз на отпадъци, които лица се намират в тази държава-членка.
Член 51
Доклади от държавите-членки
1. Преди края на всяка календарна година, всяка държава-членка изпраща до Комисията копие от доклада за предишната календарна година, който доклад в съответствие с член 13, параграф 3 от Базелската конвенция, се изготвя и представя на Секретариата на тази конвенция.
2. Преди края на всяка календарна година, държавите-членки изготвят също и доклад за предишната година, на база на допълнителния въпросник за докладване, даден в приложение IX и го изпраща на Комисията.
3. Докладите, изготвени от държавите-членки в съответствие с параграфи 1 и 2, се изпращат до Комисията в електронен формат.
4. На всеки три години Комисията изготвя доклад, на база на горепосочените доклади, за изпълнението на настоящия регламент от Общността и нейните държави-членки.
Член 52
Международно сътрудничество
Държавите-членки, когато е уместно и необходимо съвместно с Комисията, си сътрудничат с други страни по Базелската конвенция и междудържавни организации, inter alia, чрез обмен и/или споделяне на информация, чрез насърчаването на екологосъобразни технологии и разработването на съответните кодекси за добрата практика.
Член 53
Определяне на компетентните органи
Държавите-членки определят компетентния орган или органи, отговорни за изпълнението на настоящия регламент. Всяка държава-членка определя единствен компетентен орган по транзита.
Член 54
Определяне на кореспондентите
Държавите-членки и Комисията определят поотделно един или повече кореспонденти, отговорни за информирането или консултирането на лица или предприятия, отправили запитвания. Кореспондентът на Комисията изпраща до кореспондентите на държавите-членки всички въпроси, отправени към него/нея, които ги касаят и обратно.
Член 55
Определяне на митнически служби на влизане в и на излизане от Общността
Държавите-членки могат да посочат специфични изходящи и входящи митнически пунктове на Общността за превоз на отпадъци, влизащи и напускащи Общността. Ако държавите-членки решат да посочат такива митнически учреждения, няма да се разрешава никакъв превоз на отпадъци през други гранични пунктове в рамките на държавата-членка за целите на влизане в или напускане на Общността.
Член 56
Нотифициране на и информация относно определяния
1. Държавите-членки нотифицират Комисията за определянето на:
а)
компетентните органи, съгласно член 53;
б)
кореспондентите, съгласно член 54; и
в)
когато е уместно, изходящи и входящи митнически пунктове на Общността, съгласно член 55.
2. По отношение на горепосоченото, държавите-членки съобщават на Комисията следната информация:
а)
име/а;
б)
пощенски адрес/и;
в)
адрес/и на електронна поща;
г)
телефонен номер/а;
д)
номер/а на факс; и
е)
езици, приемливи за компетентните органи.
3. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията за всички промени в тази информация.
4. Тази информация, както и всички промени в нея, се изпращат до Комисията в електронен формат, а също и на хартия, ако така се изисква.
5. Комисията публикува на своята интернет страница списъците с определените компетентни органи, кореспонденти и митнически учреждения на влизане в и на излизане от Общността, и актуализира тези списъци, когато е уместно.
ГЛАВА 2
Други разпоредби
Член 57
Заседания на кореспондентите
По искане на държавите-членки или ако е уместно, Комисията периодично провежда заседания на кореспондентите за обсъждане на въпросите, възникнали по настоящия регламент. На тези заседания или на част от тях, се канят и съответните заинтересовани страни, когато всички държави-членки и Комисията са се споразумели, че това е уместно.
Член 58
Изменение на приложения
1. Приложенията могат да бъдат изменяни от Комисията чрез регламенти и в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО, за да се вземе предвид научно-техническия напредък. Освен това:
а)
приложения I, II, III, IIIA, IV и V следва да бъдат изменени, за да се вземат предвид промените, договорени по Базелската конвенция и Решението на ОИСР; освен това, приложение IВ за специфичните инструкции за попълване на документите за уведомление и движение ще бъде завършено най-късно на датата на прилагане на настоящия регламент, отчитайки инструкциите на ОИСР;
б)
към приложения IIIБ, IV или V могат да се добавят некласифицирани отпадъци, на временна база в очакване на решение за тяхното включване в съответните приложения към Базелската конвенция или към Решението на ОИСР;
в)
при получаване на искане на държава-членка, смеси от два или повече отпадъци, изброени в приложение III, могат да се обсъждат за включване в приложение IIIA в случаите, посочени в член 3, параграф 2 на временна база, в очакване на решение за тяхното включване в съответните приложения към Базелската конвенция или към решението на ОИС. Първите позиции, които следва да бъдат включени в приложение IIIA, се въвеждат, ако е рационално, на датата на прилагане на настоящия регламент и най-късно шест месеца след тази дата. Приложение IIIA може да съдържа условието една или повече от позициите в него да не се прилагат за износ към държавите, към които не се прилага Решението на ОИСР;
г)
установяват се случаите на изключения по член 3, параграф 3, и когато е необходимо, такива отпадъци се добавят към приложения IVA и V и се заличават от приложение III;
д)
приложение V се изменя, за да отрази промените към списъка с опасни отпадъци, приет в съответствие с член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО;
е)
приложение VIII се изменя, за да отрази съответните международни конвенции и споразумения.
2. Когато се изменя приложение IX, комитетът, създаден чрез Директива 91/692/EИО на Съвета от 23 декември 1991 г. относно стандартизиране и рационализиране на доклади за прилагането на някои директиви, свързани с околната среда (22), трябва изцяло да участва в преговорите.
3. Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО е определен да бъде три месеца.
Член 59
Допълнителни мерки
1. Комисията може да приеме допълнителни мерки, свързани с изпълнението на настоящия регламент както следва:
а)
метод за изчисляване на финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, описани в член 6;
б)
насоки за прилагането на член 12, параграф 1, буква ж);
в)
допълнителни условия и изисквания по отношение на съоръжения за оползотворяване с предварително съгласие по член 14;
г)
насоки за прилагането на член 15 по отношение идентифицирането и проследяването на отпадъци, претърпяващи съществени промени при временната операция по оползотворяване и обезвреждане;
д)
насоки за сътрудничеството на компетентните органи във връзка с незаконните превози, посочени в член 24;
е)
технически и организационни изисквания за практическото осъществяване на обмена на електронни данни и предоставянето на документи и информация в съответствие с член 26, параграф 4;
ж)
допълнително ръководство относно използването на езици, посочено в член 27;
з)
допълнително разяснение на процедурните изисквания на дял II, що се отнася до тяхното прилагане при износа, вноса и транзита на отпадъци от, към и през Общността;
и)
допълнително ръководство относно недефинирани правни термини.
2. Тези мерки се решават в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
3. Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО е определен да бъде три месеца.
Член 60
Преглед
1. До 15 юли 2006 г. Комисията приключва своя преглед на връзката между съществуващото секторно законодателство за здравето на хората и животните, включително превози на отпадъци, обхванати от Регламент (EО) № 1774/2002 и разпоредбите на настоящия регламент. Ако е необходимо, този преглед се придружава от подходящи предложения с оглед постигането на еквивалентно ниво на процедурите и режима за контрол при превоза на такива отпадъци.
2. В рамките на пет години след 12 юли 2007 г., Комисията прави преглед на прилагането на член 12, параграф 1, буква в), включително неговото влияние върху опазването на околната среда и функционирането на вътрешния пазар. Ако е необходимо, този преглед се придружава от подходящи предложения за изменение на настоящата разпоредба.
Член 61
Отменяне
1. С настоящото Регламент (ЕИО) № 259/93 и Решение 94/774/EО се отменят считано от 12 юли 2007 г.
2. Позоваванията на отменения Регламент (ЕИО) № 259/93 се считат за позовавания към настоящия регламент.
3. С настоящото Решение 1999/412/EО се отменя, считано от 1 януари 2008 г.
Член 62
Преходни правила
1. Всеки превоз, който е нотифициран и за който компетентният орган по местоназначение е дал потвърждение преди 12 юли 2007 г., е предмет на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 259/93.
2. Всеки превоз, за който заинтересованите компетентни органи са дали тяхното съгласие в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93, се извършва не по-късно от една година след 12 юли 2007 г.
3. Докладването съгласно член 41, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 259/93 и член 51 на настоящия регламент за 2007 г., се прави въз основа на въпросника, съдържащ се в Решение 1999/412/EО.
Член 63
Преходни разпоредби за някои държави-членки
1. До 31 декември 2010 г. всички превози до Латвия на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, които не са изброени в тези приложения, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, компетентните органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временна дерогирация от някои разпоредби на Директива 96/61/EО по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението на местоназначение.
2. До 31 декември 2012 г. всички превози до Полша на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение III, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12 до 31 декември 2007 г. компетентните органи могат да възразяват срещу превози до Полша за оползотворяване на следните отпадъци, изброени в приложения III и IV в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11:
B2020 и GE020 (отпадъци от стъкло)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 и GH013 (твърди отпадъци от пластмаса)
B3020 (отпадъци от хартия)
B3140 (отпадъци от пневматични гуми)
Y46
Y47
A1010 и A1030 (само тиретата, отнасящи се за арсен и живак)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (прилага се само по отношение на полихлорирани нафталени (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
С изключение на отпадъци от стъкло, отпадъци от хартия и отпадъци от пневматични гуми, този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2012 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2012 г., компетентните органи могат да повдигат възражения в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11 по отношение на превози до Полша на:
а)
следните отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение IV:
A2050
A3030
A3180, с изключение на полихлорирани нафталени (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
и на
б)
отпадъци за оползотворяване, които не са изброени в приложенията.
Чрез дерогация от член 12, компетентните органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временно дерогиране на някои разпоредби на Директива 96/61/EО по време на периода, в който временното дерогиране се прилага към съоръжението по местоназначение.
3. До 31 декември 2011 г., всички превози до Словакия на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, са предмет на процедурата на предварително писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, компетентните органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временна дерогация от някои разпоредби на Директиви 94/67/EО (23) и 96/61/EО, Директива 2000/76/EО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. за изгарянето на отпадъци (24) и Директива 2001/80/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. за ограничаването на емисии на определени замърсители във въздуха от големи горивни инсталации (25), по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението по местоназначение.
4. До 31 декември 2014 г., всички превози до България на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение III, са предмет на процедурата на предварително писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2009 г., българските компетентни органи могат да повдигат възражения срещу превози до България за оползотворяване на следните отпадъци, изброени в приложения III и IV в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 и A1030 (само тиретата, отнасящи се за арсен и живак)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (прилага се само по отношение на полихлорирани нафталени (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2012 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2009 г., българските компетентни органи могат да повдигат възражения в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11, срещу превози до България на:
а)
следните отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение IV:
A2050
A3030
A3180, с изключение на полихлорирани нафталени (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
и на
б)
отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения.
Чрез дерогация от член 12, българските компетентни органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временната дерогация от някои разпоредби на Директива 96/61/EО или Директива 2001/80/EО по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението по местоназначение.
5. До 31 декември 2015 г., всички превози до Румъния на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение III, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, румънските компетентни органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване на следните отпадъци, изброени в приложения III и IV в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11:
B2070
B2100, с изключение на отпадъци от диалуминиев триоксид
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 и A1030 (само тиретата, отнасящи се за арсен, живак и талий)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (прилага се само по отношение на полихлорирани нафталени (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2015 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2011 г., румънските компетентни органи могат да повдигат възражения в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11, срещу превози до Румъния на:
а)
следните отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение IV:
A2050
A3030
A3180, с изключение на полихлорирани нафталени (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
и на
б)
отпадъци за оползотворяване, които не са изброени в тези приложения.
Този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2015 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, румънските компетентни органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временна дерогация от някои разпоредби на Директива 96/61/EО, Директива 2000/76/EО или Директива 2001/80/EО по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението по местоназначение.
6. Когато в настоящия член се прави позоваване на дял II по отношение на отпадъците, изброени в приложение III, не се прилагат член 3, параграф 2, член 4, втората алинея от точка 5 и членове 6, 11, 22, 23, 24, 25 и 31.
Член 64
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на третия ден от публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 12 юли 2007 г.
2. Ако датата на присъединяване на България или Румъния бъде по-късна от датата на прилагане, посочена в параграф 1, член 63, параграфи 4 и 5, чрез дерогация от параграф 1 на настоящия член, се прилага от датата на присъединяване.
3. Предмет на споразумение на заинтересованите държавите-членки, член 26, параграф 4 може да се прилага преди 12 юли 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 14 юни 2006 година.