RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2135/98 af 24. september 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og direktiv 88/599/EØF vedrørende gennemførelse af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75, stk. 1, litra c) og d),
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2)
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (4) indeholder forskrifter for konstruktion, montering, brug og afprøvning af kontrolapparater til vejtransport;
(2) erfaringerne har vist, at økonomisk pres og konkurrencen inden for vejtransport gør, at flere førere i transportvirksomhederne ikke overholder visse af reglerne, især reglerne vedrørende køre- og hviletid som fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport (5);
(3) overtrædelser og misbrug er til risiko for trafiksikkerheden og er ud fra et konkurrencesynspunkt uacceptable for de førere, der overholder bestemmelserne;
(4) både virksomhedens og de kompetente myndigheders automatiske registrering og regelmæssige kontrol af oplysningerne vedrørende førerens overholdelse af bestemmelserne samt af data vedrørende kørslen, såsom hastighed og tilbagelagt afstand, vil kunne forbedre trafiksikkerheden;
(5) EF's sociallovgivning indeholder bestemmelser om grænser for de daglige køre- og hviletider og om de samlede køre- og hviletider over en periode på to uger; det er vanskeligt at kontrollere, om disse bestemmelser bliver overholdt, fordi disse data nu registreres på forskellige diagramark for hver dag, og diagramarkene for den indeværende uge og den sidste dag i den foregående opbevares i førerhuset;
(6) for at bringe de mest almindelige former for misbrug af det nuværende system til ophør må der indføres nyt avanceret udstyr, dvs. et kontrolapparat med en elektronisk oplagringsenhed til registrering af relevante data og et personligt førerkort, idet dette udstyr skal sikre, at de registrerede data er tilgængelige, utvetydige, let forståelige, kan printes ud, er pålidelige og frem for alt udgør en uomtvistelig registrering, dels af førerens virksomhed i løbet af de seneste dage, dels af køretøjets aktivitet over en periode på flere måneder;
(7) et kontrolapparats effektivitet afhænger i høj grad af, om sikkerhed er en gennemgående faktor i systemet og dets komponenter;
(8) der bør indføres bestemmelser om betingelserne for udstedelse og anvendelse af det i bilag I B omhandlede førerkort;
(9) dataene vedrørende førernes aktiviteter skal kunne kontrolleres af førerne selv, af de virksomheder, hvor de er ansat, og af medlemsstaternes kompetente myndigheder; føreren og virksomheden skal dog kun have adgang til de oplysninger, der er relevante for udøvelsen af deres respektive aktiviteter;
(10) det i denne forordning omhandlede kontrolapparat skal installeres på køretøjer ved første ibrugtagning, efter at de tekniske specifikationer, hvoraf visse fastlægges af Kommissionen efter udvalgsproceduren i artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3821/85, er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende; der skal fastsættes en overgangsperiode for at sikre, at de nye kontrolapparater fremstilles i overensstemmelse med disse tekniske specifikationer og får meddelt EF-typegodkendelse;
(11) det er ønskeligt, at kontrolapparater i overensstemmelse med bilag I B også giver mulighed for, uden urimelige omkostninger, at udvide funktionerne i forbindelse med kørselstilrettelæggelsen;
(12) i overensstemmelse med nærhedsprincippet er en fællesskabsaktion nødvendig for at ændre forordning (EØF) nr. 3821/85, således at det sikres, dels at kontrolapparater i overensstemmelse med bilag I B vil være forenelige med førerkortet, værkstedskortet, kontrolkortet og virksomhedskortet, dels at der bliver sammenhæng mellem de data, der stammer fra kontrolapparater efter henholdsvis bilag I og I B;
(13) den tekniske udvikling kræver hurtig tilpasning af de tekniske forskrifter i bilagene til denne forordning; for at lette gennemførelsen af de nødvendige foranstaltninger med henblik herpå skal Kommissionen godkende den tekniske tilpasning af disse bilag efter udvalgsproceduren i Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6);
(14) indførelsen af et nyt kontrolapparat medfører ændring af visse bestemmelser i direktiv 88/599/EØF (7) vedrørende gennemførelse af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 3821/85 ændres således:
1) I artikel 1 ændres sætningsleddet »herunder i dens bilag I og II« til »herunder i dens bilag I eller I B og II«.
2) I artikel 4, 5, 6, 7, 8 og 11, tilføjes ordene »eller datakort« efter ordet »diagramark«.
3) I artikel 4 indsættes følgende som første afsnit:
»I dette kapitel forstås ved »kontrolapparat« »kontrolapparat eller dets komponenter«.«
4) Artikel 5, stk. 1, affattes således:
»Hver medlemsstat meddeler EF-typegodkendelse for alle modeller af kontrolapparater, diagramark eller datakort, hvis disse svarer til de forskrifter, der er nævnt i bilag I eller I B, og hvis medlemsstaten har mulighed for at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte model.
Systemets sikkerhed skal være i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag I B. Kommissionen sørger efter proceduren i artikel 18 for, at bilaget kommer til at indeholde bestemmelser om, at EF-typegodkendelse kun meddeles kontrolapparater, når det er godtgjort, at hele systemet (selve kontrolapparatet, førerkort og elektriske forbindelser til gearkassen) kan modstå forsøg på manipulation eller ændring af data vedrørende køretiden. De nødvendige test i denne forbindelse skal udføres af eksperter med den nyeste tekniske viden inden for manipulation.«
5) Artikel 12 ændres således:
a) I stk. 1 indføjes følgende afsnit:
»Værksteds- og installatørautorisationskortene kan maksimalt have administrativ gyldighed i et år.
Skal det kort, der er udleveret til de autoriserede værksteder og installatører fornys, er det beskadiget, defekt, gået tabt eller blevet stjålet, udsteder myndigheden et erstatningskort senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en udførligt begrundet anmodning herom.
Udleveres et nyt kort i stedet for det gamle, har det nye kort samme værkstedsinformationsnummer, men indekset forøges med én. Den kortudstedende myndighed fører en fortegnelse over bortkomne, stjålne og defekte kort.
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at undgå enhver risiko for forfalskning af de kort, der udstedes til autoriserede installatører og værksteder.«
b) Stk. 2 affattes således:
»2. Den autoriserede installatør eller det autoriserede værksted forsyner de gennemførte plomberinger med et særligt mærke og indlæser desuden for kontrolapparaterne i overensstemmelse med bilag I B de elektroniske sikkerhedsdata, som bl. a. gør det muligt at kontrollere deres rigtighed. Hver medlemsstats kompetente myndigheder fører en fortegnelse over de anvendte mærker og elektroniske sikkerhedsdata samt udstedte værksteds- og installatørautorisationskort.«
c) Stk. 3 affattes således:
»3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder meddeler Kommissionen fortegnelsen over autoriserede installatører og værksteder samt de kort, der er udstedt til disse, og fremsender en kopi af de relevante mærker og elementer vedrørende de anvendte sikkerhedsdata.«
d) I stk. 4 ændres »bilag I« til »bilag I og I B«.
e) I stk. 5 indføjes ordene »eller bilag I B, kapitel VI, litra c )« efter ordene »stk. 4«.
6) Artikel 13 affattes således:
»Artikel 13
Arbejdsgiveren og førerne sørger for, at kontrolapparatet fungerer rigtigt og anvendes korrekt, og det samme gælder for førerkortet, hvis føreren skal føre et køretøj, hvori der er monteret et kontrolapparat i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I B.«
7) Artikel 14 ændres således:
a) Stk. 1 affattes således:
»1. Arbejdsgiveren udleverer til førerne af køretøjer, som er udstyret med et kontrolapparat i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I, et tilstrækkeligt antal diagramark, idet der tages hensyn til disse diagramarks individuelle karakter, tjenestens varighed og pligten til at erstatte eventuelt beskadigede diagramark eller diagramark, der er inddraget af en kompetent tilsynsmyndighed. Arbejdsgiveren må til førerne kun udlevere diagramark, som svarer til en officielt godkendt model, og som kan anvendes i det i køretøjet installerede apparat.
Hvis køretøjet er udstyret med et kontrolapparat i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I B, sørger arbejdsgiveren og føreren under hensyn til tjenestens varighed for, at den i bilag I B omhandlede udskrift kan foretages korrekt i tilfælde af kontrol.«
b) Følgende stykker tilføjes:
»3. Det i bilag I B omhandlede førerkort udstedes på førerens anmodning af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor føreren har sin sædvanlige bopæl.
En medlemsstat kan kræve, at alle førere, der er underlagt bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85, og som har deres sædvanlige bopæl på den pågældende stats område, er i besiddelse af et førerkort.
a) I denne forordning forstås ved »sædvanlig bopæl« det sted, hvor en person sædvanligvis bor, det vil sige mindst 185 dage pr. kalenderår, på grund af et privat og erhvervsmæssigt tilhørsforhold eller - hvis der er tale om en person uden erhvervsmæssigt tilhørsforhold - på grund af et privat tilhørsforhold med snævre bånd mellem personen og det sted, hvor vedkommende bor.
En person, som har erhvervsmæssigt og privat tilhørsforhold til forskellige steder, og som derfor er nødsaget til skiftevis at tage ophold på forskellige steder i to eller flere medlemsstater, anses dog for at have sædvanlig bopæl på stedet for det private tilhørsforhold på betingelse af, at den pågældende regelmæssigt vender tilbage hertil. Denne sidste betingelse kræves ikke opfyldt, når den pågældende opholder sig i en medlemsstat med henblik på at udføre en arbejdsopgave af bestemt varighed.
b) Førerne fører bevis for deres sædvanlige bopæl ved ethvert egnet middel, navnlig identitetskort eller ethvert andet gyldigt dokument.
c) Såfremt de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor førerkortet er udstedt, nærer tvivl om gyldigheden af en erklæring om sædvanlig bopæl, der er afgivet på grundlag af de i litra b) anførte bevismidler, eller hvis de ønsker visse specifikke kontrolforanstaltninger, kan de kræve yderligere oplysninger eller beviser.
d) De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor førerkortet er udstedt, sikrer sig så vidt muligt, at ansøgeren ikke i forvejen besidder noget gyldigt førerkort.
4. a) Medlemsstatens kompetente myndighed personaliserer førerkortet i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag I B.
Af administrative grunde kan førerkortet højst være gyldigt i fem år.
Føreren må kun være indehaver af ét gyldigt førerkort. Han må kun bruge sit eget personlige førerkort. Han må ikke benytte et førerkort, som er beskadiget eller udløbet.
Når et nyt førerkort udstedes til erstatning for det gamle, får det nye kort samme udstedelsesnummer, men indekset forøges med én. Den udstedende myndighed fører register over udstedte, stjålne, bortkomne eller beskadigede førerkort i en periode svarende til mindst deres gyldighed.
Hvis førerkortet beskadiges, bliver uanvendeligt, bortkommer eller stjæles, udsteder myndigheden et erstatningskort senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en udførligt begrundet anmodning herom.
Hvis der indgives anmodning om fornyelse af et kort, der er ved at udløbe, udsteder myndigheden et nyt kort inden udløbsdatoen, såfremt anmodningen herom er blevet indsendt inden for den i artikel 15, stk. 1, andet afsnit, fastsatte frist.
b) Førerkort udstedes kun til ansøgere, der er omfattet af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3820/85.
c) Førerkortet er personligt. Det kan kun inddrages eller tilbagekaldes i løbet af den fastsatte løbetid, hvis den kompetente myndighed i en medlemsstat konstaterer, at kortet er blevet forfalsket, at føreren anvender et kort, som han ikke er indehaver af, eller at kortet er udstedt på grundlag af urigtige oplysninger og/eller forfalskede dokumenter. Hvis en anden medlemsstat end den, der har udstedt kortet, inddrager eller suspenderer det, sender den pågældende medlemsstat kortet tilbage til myndighederne i udstedermedlemsstaten, idet den meddeler grunden til denne tilbagesendelse.
d) Medlemsstaterne anerkender gensidigt de førerkort, de udsteder.
Når indehaveren af et gyldigt førerkort, der er udstedt af en medlemsstat, flytter sin sædvanlige bopæl til en anden medlemsstat, kan den pågældende anmode om at få sit kort udskiftet med et tilsvarende førerkort; i givet fald undersøger den medlemsstat, der foretager udskiftningen, om det forelagte kort fortsat er gyldigt.
De medlemsstater, der foretager udskiftning, sender det gamle kort tilbage til myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt det, idet de meddeler grunden til denne tilbagesendelse.
e) Når en medlemsstat erstatter eller udskifter et førerkort, registreres denne erstatning eller udskiftning samt alle yderligere erstatninger eller udskiftninger i denne medlemsstat.
f) Medlemsstaterne træffer alle nødvendige forholdsregler for at undgå risiko for forfalskning af førerkort.
5. Medlemsstaterne sørger for, at de oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere overholdelsen af forordning (EØF) nr. 3820/85 og Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (*), og som registreres og opbevares af kontrolapparater i overensstemmelse med bilag I B, bliver opbevaret i mindst 365 dage efter registreringen og kan stilles til rådighed på betingelser, der garanterer dataenes sikker hed og nøjagtighed.
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at videresalg eller kassering af kontrolapparater ikke kan hindre en korrekt gennemførelse især af dette stykke.
(*) EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27.«
8) Artikel 15 ændres således:
a) I stk. 1 og i stk. 2, første afsnit, tilføjes ordene »eller førerkort« efter ordet »diagramark«.
b) I stk. 1:
- indsættes følgende afsnit efter første afsnit:
»Når førerne ønsker at forny deres førerkort, skal de indsende anmodning herom til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor de har deres sædvanlige bopæl, senest femten arbejdsdage inden kortet udløber.«
- indsættes følgende efter tredje afsnit:
»Hvis førerkortet beskadiges, bliver uanvendeligt, bortkommer eller stjæles, skal førerne inden for en frist på syv kalenderdage anmode de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor de har deres sædvanlige bopæl, om et nyt kort.«
c) Følgende indsættes som stk. 5a:
»5a. Føreren indlæser i kontrolapparatet, der er i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I B, nationalitetsmærket for det land, hvor han påbegynder, og for det land, hvor han afslutter den daglige arbejdstid. En medlemsstat kan imidlertid pålægge førerne af køretøjer, der udfører indlandstransport på landets område, ud over landets nationalitetsmærke at tilføje mere detaljerede geografiske betegnelser, hvis medlemsstaten inden den 1. april 1998 har underrettet Kommissionen herom, dog højst 20 i alt.
Føreren indlæser selv ovennævnte data, enten fuldstændig manuelt eller, hvis kontrolapparatet er forbundet med et satellitbaseret lokaliseringssystem, automatisk.«
d) I stk. 6, første afsnit, ændres ordet »Apparat« i begyndelsen af sætningen til »Det i bilag I definerede kontrolapparat«.
e) Stk. 7 affattes således:
»7. Føreren af et køretøj, som er udstyret med et kontrolapparat i overensstemmelse med bilag I, skal på tilsynsmyndighedernes forlangende kunne forevise:
- diagramarkene for den pågældende uge og under alle omstændigheder arket for den sidste dag i den nærmest foregående uge, på hvilken han har kørt
- førerkortet, hvis han er indehaver af et sådant
- print fra det i bilag I B definerede kontrolapparat vedrørende de i stk. 3, andet led, litra a) d), nævnte tidsperioder, hvis han i den i første led omhandlede periode har ført et køretøj, som er udstyret med et sådant kontrolapparat.
Føreren af et køretøj, der er udstyret med et kontrolapparat i overensstemmelse med bilag I B, skal på tilsynsmyndighedernes forlangende kunne forevise:
- sit personlige førerkort, og
- de diagramark, som svarer til den periode, der er nævnt i første afsnit, første led, hvis han i denne periode har ført et køretøj, som er udstyret med et kontrolapparat i overensstemmelse med bilag I.
En dertil bemyndiget person kan kontrollere overholdelsen af forordning (EØF) nr. 3820/85 ved at analysere diagramarkene, de viste eller udprintede data, som er registreret af kontrolapparatet eller førerkortet, eller, hvis dette ikke er muligt, ved at analysere ethvert andet dokument, der kan være med til at begrunde, at f. eks. en bestemmelse i artikel 16, stk. 2 og 3, ikke er blevet overholdt.«
f) Følgende tilføjes som stk. 8:
»8. Det er forbudt at forfalske, fjerne eller ødelægge optegnelserne på diagramarket, de data, der er oplagret i kontrolapparatets eller førerkortets datalager, samt de print fra kontrolapparatet, der er omhandlet i bilag I B. Det er også forbudt at manipulere med kontrolapparatet, diagramarket eller førerkortet, således at de registrerede og/eller udprintede data forfalskes, fjernes eller ødelægges. Der må ikke i køretøjet findes indretninger, som kan anvendes til dette formål.«
9) Artikel 16 ændres således:
a) Stk. 2 affattes således:
»2. Under en driftsforstyrrelse eller ved mangelfuld funktion af kontrolapparatet skal føreren på diagramarket eller diagramarkene eller på et særligt ark, der skal vedlægges enten diagramarket eller førerkortet, og hvorpå han anfører oplysninger til identifikation (navn og kørekortnummer eller navn og førerkortnummer) samt sin underskrift, notere oplysningerne om tidsgrupperne, såfremt kontrolapparatet ikke længere registrerer eller udprinter disse fejlfrit.
Hvis et førerkort bortkommer, stjæles, beskadiges eller bliver uanvendeligt, sørger føreren ved kørslens afslutning for, at de oplysninger vedrørende tidsgrupper, som kontrolapparatet har registreret, printes ud, og at udskriften forsynes med oplysninger til identifikation af føreren (navn og kørekortnummer eller navn og førerkortnummer) samt underskrives.«
b) Følgende indføjes som stk. 3:
»3. Hvis et førerkort beskadiges eller bliver uanvendeligt, sender føreren kortet tilbage til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor han har sin sædvanlige bopæl. Tyveri af førerkortet skal anmeldes behørigt til de kompetente myndigheder i den stat, hvor tyveriet har fundet sted.
Bortkomst af et førerkort skal anmeldes behørigt til de kompetente myndigheder i den udstedende medlemsstat samt til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor føreren har sin sædvanlige bopæl, når det ikke er den samme myndighed.
Føreren kan køre uden førerkort i højst 15 kalenderdage eller længere; hvis det er nødvendigt for at føre køretøjet tilbage til dets hjemsted, såfremt han kan godtgøre, at det er umuligt for ham at forevise eller anvende sit kort i denne periode.
Hvis myndighederne i den medlemsstat, hvor føreren har sin sædvanlige bopæl, ikke er de samme som dem, der har udstedt hans kort, og hvis de skal forny, erstatte eller udskifte førerkortet, underretter disse myndigheder de myndigheder, der har udstedt det gamle kort, om de nøjagtige grunde til fornyelsen, erstatningen eller udskiftningen.«
10) Artikel 17 affattes således:
»Artikel 17
1. De ændringer, der er nødvendige for tilpasning af bilagene til den tekniske udvikling, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 18.
2. De tekniske specifikationer vedrørende følgende punkter i bilag I B vedtages snarest og om muligt inden den 1. juli 1998 efter samme fremgangsmåde:
a) kapitel II:
- litra d), punkt 17:
visning og printning af systemfejl i kontrolapparatet
- litra d), punkt 18:
visning og printning af systemfejl ved førerkortet
- litra d), punkt 21:
visning og printning af sammenfattende rapporter
b) kapitel III:
- litra a), punkt 6.3:
gældende standarder for beskyttelse af elektronik i motorkøretøjer mod elektriske forstyrrelser og magnetfelter
- litra a), punkt 6.5:
beskyttelse (sikkerhed) af det samlede system
- litra c), punkt 1:
advarselssignaler i tilfælde af interne funktionsfejl i kontrolapparatet
- litra c), punkt 5:
advarselssignalernes udformning
- litra f):
maksimale fejltolerancer
c) kapitel IV, punkt A:
- nr. 4:
standarder
- nr. 5:
sikkerhed, herunder databeskyttelse
- nr. 6:
temperaturskala
- nr. 8:
elektriske specifikationer
- nr. 9:
førerkortets logiske struktur
- nr. 10:
funktioner og kommandoer
- nr. 11:
grundfiler
samt kapitel IV, punkt 8
d) kapitel V:
printer og standardudskrifter.«
11) Artikel 18 affattes således:
»Artikel 18
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, bistås Kommissionen af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder fra forslagets forelæggelse ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.«
12) Bilag I B, der findes som bilag til denne forordning, indsættes.
Artikel 2
1. a) De køretøjer, der tages i brug for første gang 24 måneder efter datoen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende af den retsakt, som skal vedtages i medfør af artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3821/85, som ændret ved nærværende forordning, skal være forsynet med et kontrolapparat, der er i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85.
b) Fra datoen for ikrafttrædelsen af bestemmelserne i litra a) er køretøjer til personbefordring, der har mere end otte siddepladser ud over førersædet og en tilladt totalvægt på over 10 tons, samt lastbiler med en tilladt totalvægt på over 12 tons, som er indregistreret for første gang efter den 1. januar 1996, ved udskiftning af kontrolapparatet underlagt bestemmelserne i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, hvis der udelukkende anvendes elektrisk overførsel af signaler til det kontrolapparat, de er udstyret med.
2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at kunne udstede førerkort senest 21 måneder efter offentliggørelse af den i stk. 1, litra a), omhandlede retsakt.
3. Hvis der 12 måneder efter offentliggørelsen af den i stk. 1 omhandlede retsakt ikke er meddelt EF-typegodkendelse til noget kontrolapparat, der er i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, forelægger Kommissionen Rådet et forslag om forlængelse af fristerne i stk. 1 og 2.
4. Førere, der inden den i stk. 2 omhandlede dato fører et køretøj udstyret med et kontrolapparat i overensstemmelse med bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, og som de kompetente myndigheder endnu ikke har kunnet udstede et førerkort til, udprinter ved afslutningen af den daglige arbejdstid de data vedrørende tidsgrupper, som kontrolapparatet har registreret, anfører på udskriften oplysninger til identifikation af føreren (navn og kørekortnummer) samt underskriver denne.
Artikel 3
I direktiv 88/599/EØF foretages følgende ændringer:
1) Artikel 3, stk. 2, affattes således:
»2. Vejkontrollen omfatter:
- daglige køretider, pauser og daglige hviletider. Hvis der foreligger tydelige tegn på uregelmæssigheder, omfatter den ligeledes diagramarkene for de foregående dage, der skal være til stede i køretøjet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 7, i forordning (EØF) nr. 3821/85, som ændret ved forordning (EF) nr. 2135/98 (*), og/eller de data, der for samme periode er lagret i det førerkort og/eller datalageret i det kontrolapparat, som opfylder bestemmelserne i bilag I B
- for den i forordning (EØF) nr. 3821/85, artikel 15, stk. 7, omhandlede periode om nødvendigt køretøjets eventuelle overskridelser af den tilladte hastighed defineret som alle perioder på over 1 minut med over 90 km/t for N3-køretøjer eller 105 km/t for M3-køretøjer, idet N3- og M3-køretøjer defineres som i bilag I til direktiv 70/156/EØF (**)
- om nødvendigt køretøjets øjeblikkelige hastighed som registreret af kontrolapparatet i løbet af de senest foregående 24 timers brug af køretøjet
- i givet fald den sidste ugentlige hviletid
- sikring af, at kontrolapparatet fungerer korrekt (påvisning af eventuel manipulation med kontrolapparatet og/eller førerkortet og/eller diagramarkene) eller i givet fald, at de i artikel 14, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 3820/85 nævnte dokumenter er til stede.
(*) Rådets forordning (EF) nr. 2135/98 af 24. september 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og direktiv 88/599/EØF vedrørende gennemførelse af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 (EFT L 274 af 9.10.1998, s.1).
(**) Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1). Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/27/EF (EFT L 233 af 25.8.1997, s. 1).«
2) Artikel 4, stk. 3, affattes således:
»3. Med henblik på gennemførelsen af denne artikel skal kontrol, der foretages af de kompetente myndigheder i disses lokaler på grundlag af relevante dokumenter og/eller oplysninger, som virksomhederne indgiver på myndighedernes anmodning, have samme status som kontrol, der udføres i virksomhedernes lokaler.«
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 1998.
31998R2135
L 274/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2135/98 НА СЪВЕТА
от 24 септември 1998 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 3821/85 относно контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите и на Директива 88/599/ЕИО относно прилагането на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75, параграф 1, букви в) и г) от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
(1)
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета от 20 декември 1985 г. за контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите (4) урежда разпоредбите относно конструкцията, монтажа, използването и проверката на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите;
(2)
като има предвид, че опитът показва, че икономическият натиск и конкуренцията в автомобилния транспорт са накарали някои водачи, наети на работа от търговските дружества за автомобилен превоз на стоки, да не се съобразяват с някои правила, и по-специално с правилата относно времето за управление на превозното средство и периода за почивка на водачите, установени в Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 г. за хармонизацията на социалното законодателство, свързано с автомобилния превоз (5);
(3)
като има предвид, че явните нарушения и измами представляват заплаха за пътната безопасност и са нежелателни с оглед на защитата на конкуренцията за отделния водач, който действително спазва правилата;
(4)
като има предвид, че пътната безопасност би се подобрила чрез автоматичното записване и редовното наблюдение както от страна на предприятието, така и на компетентните органи, на пълните данни за работата и поведението на водача и за движението на превозното средство, като например скорост и пропътувано разстояние;
(5)
като има предвид, че социалната регламентация на Общността съдържа конкретни изисквания относно ограниченията върху дневното време за управление на превозното средство и дневните периоди на почивка, както и върху общата продължителност на времето за управление на превозното средство и периода за почивка за срок до две седмици; като има предвид затрудненията при наблюдението и контрола върху спазването на тези изисквания, при положение че данните се записват в неколкодневни тахографски листове, от които тези за текущата седмица и последния ден от предходната седмица следва да се съхраняват в кабината на превозното средство;
(6)
като има предвид, че за да бъдат спрени най-често срещаните нарушения на съществуващата система, следователно е необходимо да се въведе ново високотехнологично оборудване, например контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, съоръжени с електронно устройство за съхраняване на съответната информация, и персонална карта на водача, с което да се гарантира, че записаните данни са възстановими, разбираеми при разпечатване и надеждни, и че представляват неоспорим запис както на извършената от водача работа през последните няколко дни, така и от превозното средство за период от няколко месеца;
(7)
като има предвид, че пълната защита на системата и нейните съставни елементи е от първостепенно значение за ефективното функциониране на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите;
(8)
като има предвид необходимостта от създаване на разпоредби, уреждащи условията за издаване и използване на запаметяващите карти, предвидени в приложение IБ;
(9)
като има предвид, че данните за дейностите, извършвани от водачите, трябва да могат да се проверяват от самите водачи, от търговските дружества, които са ги наели на работа, и от компетентните органи на държавите-членки; като има предвид обаче, че водачът и търговското дружество следва да имат достъп само до данните, свързани с дейностите, които всеки от тях съответно извършва;
(10)
като има предвид, че контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, предвидени в настоящия регламент, трябва да бъдат монтирани в превозни средства, пуснати в експлоатация за пръв път след публикуването в Официален вестник на Европейските общности на техническите характеристики, някои от които се определят от Комисията в съответствие с процедури на комитета, посочен в член 18 от Регламент (ЕИО) № 3821/85; като има предвид, че е необходим преходен период, позволяващ новите контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите да бъдат произведени в съответствие с тези технически характеристики и да получат типово одобрение на ЕО за компонент;
(11)
като има предвид, че е желателно контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящи на изискванията по приложение IБ, да предлагат и възможност с малки разходи да се разширят функциите им, за да може да се използват и за управление на автомобилния парк;
(12)
като има предвид, че съгласно принципа на субсидиарността трябва да се предприеме действие на Общността за изменение на Регламент (ЕИО) № 3821/85, за да се гарантира, че контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящи на изискванията по приложение IБ, са съвместими с картата на водача и че данните, произведени от контролните уреди, отговарящи на изискванията по приложения I и IБ, са съвместими;
(13)
като има предвид, че техническият прогрес налага незабавно да се приемат техническите изисквания, посочени в приложенията към настоящия регламент; като има предвид, че за да се улесни въвеждането на мерките, необходими за тази цел, следва да се вземат мерки привеждането в съответствие с техническия прогрес на тези приложения да се одобрява от Комисията съгласно процедурите на комитета по смисъла на Решение 87/373/ЕИО на Съвета от 13 юли 1987 г. относно процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6);
(14)
като има предвид, че въвеждането на нови контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите означава, че е необходимо да се изменят някои разпоредби на Директива 88/599/ЕИО (7) относно прилагането на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 3821/85 се изменя, както следва:
1.
В член 1 думите „и на приложения I и II към него“ се заменят с думите „и на приложения I или IБ и II към него“;
2.
Членове 4, 5, 6, 7, 8 и 11 се изменят, като се добавят думите „или запаметяваща карта“, когато е направено позоваване на „тахографски лист“ или „тахографски листове“;
3.
В член 4 преди първата алинея се добавя следната алинея:
„По смисъла на настоящата глава „контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите“ означава „контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите или съставните им елементи“.“;
4.
В член 5 първата алинея се заменя със следния текст:
„Държавата-членка издава типово одобрение на ЕО за компонент на всеки тип контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, на всеки модел тахографски лист или запаметяваща карта, които отговарят на изискванията, посочени в приложение I или IБ към настоящия регламент, при условие че държавата-членка е в състояние да проверява съответствието на произведените модели с одобрения тип.
Безопасността на системата трябва да съответства на техническите изисквания, посочени в приложение IБ. Комисията, в съответствие с процедурата по член 18, осигурява в споменатото приложение да се предвиди, че контролният уред за регистриране на данните за движението на автомобилите не може да получи типово одобрение на ЕО за компонент, преди да е доказана способността на цялата система (самия контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, картата на водача и електрическите съединения на предавателната кутия) да противодейства на опитите за фалшифициране или промяна на данните относно времето за управление на превозното средство. Изпитванията, необходими, за да се установи това, се провеждат от специалисти, запознати със съвременните техники на фалшифициране.“;
5.
В член 12:
а)
към параграф 1 се добавя следният текст:
„Срокът на административната валидност на картите на одобрен сервиз или автомонтьор не надвишава една година.
Когато карта, издадена на одобрен сервиз или автомонтьор, която следва да бъде удължена, е повредена, неизправна, изгубена или открадната, органът подменя картата в срок от пет работни дни от датата на подаване на подробно заявление за тази цел.
Когато се издава нова карта, за да се подмени стара карта, на новата карта се отбелязва същият „сервизен“ информационен номер, но индексът се увеличава с единица. Органът, издаващ картата, води регистър на изгубените, откраднатите и дефектните карти.
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да предотвратят подправянето на картите, раздадени на одобрените автомонтьори и сервизи.“;
б)
параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Одобреният автомонтьор или сервиз поставя специален знак върху печатите, които поставя, и в допълнение вкарва в контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящ на изискванията по приложение IБ, данните за електронна защита, предназначени специално за извършване на проверките за удостоверяване на валидност. Компетентните органи във всяка държава-членка водят регистър на използваните знаци и данни за електронна защита и на картите, издадени на одобрените сервизи и автомонтьори.“;
в)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните органи в държавите-членки изпращат на Комисията списъците на одобрените автомонтьори и сервизи и картите, които са им издадени, както и копия на знаците и на необходимата информация, свързана с данните, използвани за електронна защита.“;
г)
в параграф 4 позоваването на „приложение I“ се заменя с позоваване на „приложения I и IБ“;
д)
в параграф 5 след думите „параграф 4“ се добавят думите „или в приложение IБ, раздел VI, буква в)“;
6.
Член 13 се заменя със следния текст:
„Член 13
Работодателят и водачите на превозни средства осигуряват правилното функциониране и надлежното използване, от една страна, на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, и от друга страна, на картата на водача, когато водачът трябва да управлява превозно средство, на което е монтиран контролен уред в съответствие с изискванията по приложение IБ.“;
7.
В член 14:
а)
параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Работодателят издава достатъчно на брой тахографски листове на водачите на превозните средства, на които е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение I, вземайки под внимание както факта, че тахографските листове са лични, така и продължителността на срока на експлоатация на уредите и евентуалното задължение да подменя листовете, които са повредени или са били иззети от длъжностно лице с контролни функции. Работодателят издава на водачите само тахографски листове от одобрен тип, подходящи за използване в уредите, монтирани на превозното средство.
Когато на превозното средство е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение IБ, работодателят и водачът осигуряват, като вземат предвид продължителността на срока на експлоатация на уредите, отпечатването при предявяване, посочено в приложение IБ, да бъде правилно извършено в случай на контрол.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„3. Карта на водача, както е описана в приложение IБ, се издава по молба на водача от компетентния орган в държавата-членка, в която е обичайното пребиваване на водача.
Държавата-членка може да изиска от всеки водач, който подлежи на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3820/85 и обичайно пребивава на нейна територия, да притежава карта на водач.
а)
По смисъла на настоящия регламент „обичайно пребиваване“ означава мястото, където лицето обикновено живее в продължение на най-малко 185 дни през всяка календарна година поради лични и професионални връзки или в случай на лице без професионални връзки, поради лични връзки, които показват тясна връзка между лицето и мястото, където то живее;
За обичайно пребиваване на лице, чиито професионални връзки са на място, различно от мястото на личните му връзки, и което в резултат на това живее поред на различни места, намиращи се в две или повече държави-членки, се счита мястото на личните му връзки, при условие че лицето се връща редовно на това място. Последното условие не е задължително, когато лицето живее в държава-членка с цел изпълнението на задача с определена продължителност.
б)
Водачите предоставят доказателство за мястото на тяхното обичайно пребиваване по подходящ начин, като например карта за самоличност или друг валиден документ.
в)
Когато компетентните органи на държавата-членка, издаваща карта на водача, имат съмнения относно валидността на декларацията за обичайно пребиваване, направена в съответствие с буква б), или за целите на някои форми на специфичен контрол, те могат да изискат допълнителна информация или доказателства.
г)
Компетентните органи на държавата-членка, издаваща картата, гарантират, доколкото е възможно, че до този момент кандидатът не е притежавал валидна карта на водача.
4.
a)
Компетентните органи на държавата-членка персонализират картата на водача в съответствие с разпоредбите на приложение IБ.
За административни цели картата на водача не може да бъде валидна за повече от пет години.
Водачът може да има само една валидна карта на водача. На водача е разрешено да използва само собствената си персонализирана карта. Той не може да използва карта, която е дефектна или е с изтекъл срок.
Когато се издава нова карта на водача, която подменя старата, на новата карта се поставя същият номер на издаване на картата, но индексът се увеличава с единица. Органът, издаващ картите, води регистър на издадените, откраднатите, изгубените и дефектните карти за срок, не по-малък от срока на административната им валидност.
Когато картата на водача е увредена, неизправна, изгубена или открадната, органът подменя картата не по-късно от пет работни дни след датата на подаване на подробно заявление за тази цел.
В случай че е подадено заявление за подновяване на карта, чийто срок на валидност предстои да изтече, органът издава нова карта преди датата на изтичане на срока на валидност, при условие че заявлението е изпратено в срока, посочен в член 15, параграф 1, втора алинея.
б)
Карти на водач се издават само на кандидатите, които подлежат на действието на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3820/85.
в)
Картата на водач е персонална. Тя не може, за срока на официалната ѝ валидност, да бъде анулирана или временно отнета поради каквато и да е причина, освен ако компетентният орган на държавата-членка не реши, че картата е подправена, че водачът използва карта, на която не е титуляр, или че притежава карта, получена въз основа на неверни декларации и/или подправени документи. Ако са предприети мерки за анулиране или временно отнемане от страна на държава-членка, различна от държавата-членка, издала картата, първата държава-членка връща картата на органите в държавата-членка, издала картата, и посочва основанията за връщането на картата.
г)
Държавите-членки взаимно признават издадените от тях карти на водача.
Когато титулярът на валидна карта на водача, издадена от държава-членка, е установил своето място на обичайно пребиваване в друга държава-членка, той може да поиска картата му да бъде сменена с еквивалентна карта на водача; задължение на държавата-членка, която извършва смяната, е да провери, при необходимост, дали представената карта е действително валидна.
Когато извършват смяна на карта, държавите-членки връщат старата карта на органите в държавата-членка, издала картата, и посочват основанията за това свое действие.
д)
Когато държава-членка подменя или сменя карта на водача, подмяната или смяната и всяка последваща подмяна или подновяване се регистрират в тази държава-членка.
е)
Държавите-членки вземат всички необходими мерки за предотвратяване на възможността за подправяне на картите на водача.
5. Държавите-членки осигуряват данните, необходими за наблюдаването на спазването на Регламент (ЕИО) № 3820/85 и Директива 92/6/ЕИО на Съвета от 10 февруари 1992 г. относно монтирането и използването на средства за ограничаване на скоростта за някои категории моторни превозни средства в Общността (8), които се записват и съхраняват с помощта на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение IБ към настоящия регламент, да бъдат на разположение най-малко в продължение на 365 дни след датата, на която е направен записът, и да бъдат на разположение при условия, които гарантират защитата и достоверността им.
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че повторната продажба или декомплектоването на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите няма да накърни в частност задоволителното прилагане на настоящия параграф.
8.
В член 15:
а)
параграф 1 и параграф 2, първа алинея се изменят, като се добавят думите „или карта на водача“, когато е направено позоваване на „тахографски лист“ или „тахографски листове“;
б)
в параграф 1:
-
след първата алинея се добавя следната алинея:
„Когато водачът желае да поднови своята карта на водача, той подава заявление до компетентните органи на държавата-членка, в която е обичайното му пребиваване, не по-късно от 15 работни дни преди изтичането на срока на валидност на картата.“;
-
добавя се следната четвърта алинея:
„Ако картата на водача е повредена, неизправна, изгубена или открадната, водачът подава в срок от седем календарни дни заявление за подмяна на картата до компетентните органи на държавата-членка, в която е обичайното му пребиваване.“;
в)
след член 5 се добавя следният параграф:
„5а. Водачът въвежда в контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение IБ знаците на страните, в които започва и приключва дневния си период на работа. Държава-членка може, обаче, да изиска от водачите на превозни средства, осъществяващи превози на нейна територия, да включат допълнително по-подробни географски характеристики към знака на страната, при условие че държавата-членка е уведомила Комисията за тях не по-късно от 1 април 1998 г. и техният брой не е повече от 20.
Въвеждането на горепосочените данни се извършва от водача и може да бъде изцяло ръчно или автоматично, ако контролният уред за регистриране на данните за движението на автомобилите е свързан със сателитна система за проследяване на данните.“;
г)
в началото на първата алинея от параграф 6 думата „оборудване“ се заменя с „контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, описани в приложение I“;
д)
параграф 7 се заменя със следния текст:
„7. Когато водачът управлява превозно средство, на което е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение I, той трябва да е в състояние да представи при поискване от страна на длъжностно лице с контролни функции:
-
тахографските листове за текущата седмица и във всеки случай тахографския лист за последния ден, през който е управлявал превозното средство през предходната седмица,
-
карта на водача, ако има такава, и
-
разпечатки от контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите по смисъла на приложение IБ, свързани с периодите, посочени в параграф 3, второ тире, букви a), б), в) и г), ако е управлявал превозно средство, на което са монтирани такива контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите през периода, посочен в първото тире от настоящия параграф.
Когато водачът управлява превозно средство, на което е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение IБ, той трябва да е в състояние да представи при предявяване от страна на инспектор:
-
карта на водача, на която той е титуляр,
-
тахографските листове за същия период, който е посочен в първото тире на предходната алинея, през който той е управлявал превозно средство, на което е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение I.
Длъжностно лице с контролни функции може да провери спазването на Регламент (ЕИО) № 3820/85 чрез анализ на тахографските листове, на показаните или отпечатаните данни, които са записани от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите или от картата на водача, а когато няма такива, чрез анализ на друг допълнителен документ, който може да потвърди неспазването на някоя разпоредба от тези, определени в член 16, параграфи 2 и 3.“;
е)
добавя се следният параграф:
„8. Забранява се подправянето, укриването или унищожаването на данни, записани в тахографския лист, съхранени в контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите или върху картата на водач, или на разпечатки от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите по смисъла на приложение IБ. Забраната се отнася и за всяко манипулиране на контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, тахографския лист или картата на водача, което може да доведе до подправяне, укриване или унищожаване на данни и/или печатна информация. Не се разрешава в превозното средство да се намира каквото и да е устройство, което може да се използва за тази цел.“;
9.
В член 16:
a)
параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато контролният уред за регистриране на данните за движението на автомобилите не е годен за експлоатация или е неизправен, цялата информация за периодите от време, през които не са извършвани записи или не са правени разпечатки по правилен начин от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, се отбелязва от водача върху тахографския лист/тахографските листове или върху временен тахографски лист, който се прилага към тахографския лист или към картата на водача и в който той нанася данни, позволяващи да бъде идентифициран (номера на картата на водача и/или името и/или номера на свидетелството за управление на МПС), и поставя подписа си.
Ако картата на водач е повредена или е неизправна, изгубена или открадната, водачът в края на пътуването разпечатва информацията, свързана с периодите от време, записани от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, и отбелязва върху този документ подробни данни, позволяващи да бъде идентифициран (номера на картата на водача и/или името и/или номера на свидетелството за управление на МПС), и поставя подписа си.“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Ако картата на водача е повредена или неизправна, водачът я връща на компетентния орган в държавата-членка, в която е обичайното му пребиваване. В случай на кражба на картата на водача, той следва да подаде официална декларация до компетентните органи в държавата, в която е станала кражбата.
Изгубването на карта на водача трябва да се докладва чрез подаване на официална декларация до компетентните органи в държавата-членка, която е издала картата, и до компетентните органи в държавата-членка, в която е обичайното пребиваване на водача, когато двете държави са различни.
Водачът може да продължи да управлява превозното средство без карта на водача не повече от 15 календарни дни или за по-дълъг период, ако превозното средство трябва да се върне в гаража на фирмата-собственик, при условие че той може да докаже, че е невъзможно да показва или използва картата през този период.
Когато компетентните органи в държавата-членка, в която е обичайното пребиваване на водача, са различни от органите, издали картата, и когато са получили заявление за подновяване, подмяна или смяна на картата на водача, те информират органите, които са издали старата карта, относно конкретните основания за подновяване, подмяна или смяна на картата.“;
10.
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
1. Поправките, необходими за привеждане на приложенията в съответствие с техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
2. Техническите характеристики, свързани с дадените по-долу раздели на приложение IБ, се приемат във възможно най-кратък срок и при възможност не по-късно от 1 юли 1998 г. със същата процедура.
a)
глава II
-
буква г), 17:
-
показване и отпечатване на неизправности в контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите,
-
буква г), 18:
-
показване и отпечатване на неизправности в картата на водача,
-
буква г), 21:
-
показване и отпечатване на резюмета на доклади,
б)
глава III
-
буква a), 6.3:
-
стандарти за предпазване на електронните устройства в превозните средства от смущения и магнитни полета,
-
буква a), 6.5:
-
защита (безопасност) на цялата система
-
буква в), 1:
-
предупредителни сигнали при вътрешна неизправност на контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите,
-
буква в), 5:
-
вид на предупредителните сигнали,
-
буква е):
-
максимални допустими отклонения;
в)
глава IV, A:
-
точка 4:
-
стандарти,
-
точка 5:
-
безопасност, включваща и защита на данните,
-
точка 6:
-
температурна амплитуда,
-
точка 8:
-
електротехнически характеристики,
-
точка 9:
-
логическа структура на картата на водача,
-
точка 10:
-
функции и команди,
-
точка 11:
-
основни файлове;
и глава IV, Б;
г)
глава V:
принтер и стандартни разпечатки.“;
11.
Член 18 се заменя със следния текст:
„Член 18
1. Когато се прави позоваване на процедурата, определена от настоящия член, Комисията се подпомага от комитет, съставен от представителите на държавите-членки и председателстван от представителя на Комисията.
2. Представителят на Комисията внася в комитета проектопредложение за мерките, които следва да бъдат взети. Комитетът изразява становището си по проектопредложението в рамките на срок, който се определя от председателя в зависимост от спешността на въпроса. Становището се изготвя от мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора, когато касае решения, за които се изисква предложение на Комисията, за да бъдат приети от Съвета. Тежестта на гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се определя по начина, определен от споменатия член. Председателят не гласува.
3.
a)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.
б)
Когато предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета, или не е изготвено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение относно мерките, които следва да се вземат. Съветът заседава при наличие на квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на три месеца от датата на отнасяне към Съвета той не е заседавал, предложените мерки се приемат от Комисията.“;
12.
Добавя се приложение IБ, което е част от приложението към настоящия регламент:
Член 2
1.
а)
В срок от 24 месеца от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности на акта, който следва да се приеме съгласно член 17, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, както е изменен с настоящия регламент, превозните средства, въведени в експлоатация за пръв път, трябва да бъдат оборудвани с контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85.
б)
От датата на влизане в сила на разпоредбите по буква а), превозните средства, използвани за превозване на хора, с повече от осем места за сядане, освен мястото на водача, и с максимално тегло над 10 тона, както и превозните средства, използвани за превозване на стоки, с максимално тегло над 12 тона, регистрирани за пръв път след 1 януари 1996 г., при които предаването на сигнали към контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите става изключително по електрически път, следва да отговарят на изискванията по приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85, когато е подменено въпросното оборудване.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да издават карти на водача не по-късно от 21 месеца след датата на публикуване на акта, посочен в параграф 1, буква а).
3. В случай че 12 месеца след датата на публикуване на акта, посочен в параграф 1, не е издадено типово одобрение на ЕО на нито една част от записващото оборудване, което отговаря на изискванията на приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85, Комисията прави предложение пред Съвета за удължаване на крайния срок, предвиден в параграфи 1 и 2.
4. Водачите, които преди датата, определена в параграф 2, управляват превозни средства, на които е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящ на изискванията на приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85, и на които компетентните органи все още не са в състояние да издадат карта на водача, в края на работния ден разпечатват данните за различните периоди от време, записани от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, отбелязват идентификационните си данни върху разпечатката (име и номер на свидетелството за управление на МПС) и я подписват.
Член 3
Директива 88/599/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 3, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Обект на пътните проверки са:
-
дневните времена на управление на превозното средство, прекъсванията и дневните периоди на почивка; в случай на несъмнени отклонения от нормите, също и тахографските листове за предходния ден, които трябва да се съхраняват в превозното средство в съответствие с изискванията на член 15, параграф 7 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, както е изменен с Регламент (EО) № 2135/98 (9), и/или данните, съхранени за същия период върху картата на водача и/или в паметта на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение IБ,
-
за периода, посочен в член 15, параграф 7 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, всички случаи на превишаване на разрешената за превозното средство скорост, за каквито следва да се определят периодите, надвишаващи една минута, през които скоростта на превозното средство е по-висока от 90 km/h за превозните средства от категория N3 или 105 km/h за превозните средства от категория M3 (категориите N3 и M3 са определени в приложение I към Директива 70/156/ЕИО) (10),
-
при необходимост, моментните скорости, постигнати от превозното средство, които са записани от контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите за срок, не по-дълъг от предходните 24 часа, през които е използвано превозното средство,
-
периодът на почивка през последната седмица, при необходимост,
-
правилното функциониране на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите (определяне на евентуално неправилно използване на уредите и/или картата на водача и/или тахографските листове) или при необходимост, наличието на документите, посочени в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 3820/85.
2.
Член 4, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. По смисъла на настоящия член проверките, извършвани в помещенията на компетентните органи, на основата на релевантни документи и/или данни, предоставени от предприятията по молба на споменатите власти, имат същия статут като проверките, извършвани в помещенията на предприятията.“.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 септември 1998 година.