KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 482/96 af 19. marts 1996 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 249, og
ud fra følgende betragtninger:
Det er nødvendigt udtrykkeligt at angive, i hvilke tilfælde visse dokumenter ikke behøver at ledsage toldangivelsen;
hvis klarereren nægter at bistå ved prøveudtagelsen eller at udpege en person hertil, eller hvis han ikke yder toldmyndighederne den fornødne bistand, bør disse have mulighed for at anse angivelsen for at være uden virkning;
ved artikel 325-340 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1762/95 (3), indføres en særlig metode for administrativt samarbejde med henblik på at tilvejebringe dokumentation for, at de produkter, der fiskes af medlemsstaternes fartøjer, og de varer, som fremstilles af disse produkter om bord på de nævnte fartøjer, har status som fællesskabsvarer;
på grund af de særlige forhold i forbindelse med fangst, fremstilling og forsendelse til Fællesskabet af de pågældende produkter og varer bør der indsættes en særlig afdeling i del II, afsnit II, kapitel 3, i forordning (EØF) nr. 2454/93 - Status som fællesskabsvarer - som indeholder de særlige betingelser vedrørende disse produkter og varer;
nævnte produkters og varers status som fællesskabsvarer bør undersøges uafhængigt af, hvilken behandling de underkastes, hvilken toldposition de henføres under, hvilken nationalitet og type det benyttede transportmiddel har, og hvilken medlemsstat de føres ind i;
det bør defineres, hvad der forstås ved fællesskabsfiskerfartøjer og fællesskabsfabriksskibe;
for at undgå at der udfærdiges for mange dokumenter, bør det fastsættes, at toldmyndighederne kan indrømme undtagelser fra procedurereglerne for landing fra fiskerfartøjer af ovennævnte produkter og varer;
for at forbedre kontrollen med anvendelsen af procedurereglerne forekommer det nødvendigt at fastsætte, at T2M-formularerne skal påtegnes af den kompetente myndighed for registrering af det fiskerfartøj, som formularerne udstedes til, at enhver attestation fra tredjemand skal anføres i nævnte dokumenter, samt at den toldmyndighed, der udsteder disse formularer, skal underrettes om brugen af de nævnte dokumenter;
som følge af det vedvarende problem med svig i forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelse bør der fastsættes bestemmelser, der åbner mulighed for at foreskrive bindende ruter og forbyde ændring af bestemmelsesstedet især for vareforsendelser, for hvilke den samlede kaution er blevet suspenderet; det er nødvendigt at styrke systemet for anvendelse af samlet kaution og at indføre yderligere fleksibilitet i bestemmelserne om suspension af samlet kaution ved ændring af disse bestemmelser; af hensyn til klarheden bør artikel 360, 361 og 362 i forordning (EØF) nr. 2454/93 ændres, og det er nødvendigt at tilpasse de tilsvarende bestemmelser i artikel 368 og 376 i samme forordning;
der bør indføres mere fleksible regler for fremlæggelse af alternative beviser, således at en fællesskabsforsendelse kan afsluttes, når eksemplar 5 af det administrative enhedsdokument ikke er blevet returneret;
hvad angår reglerne for anvendelse af TIR-carneter, udgør Fællesskabets toldområde ét enkelt område;
det stigende antal tilfælde af svig i forbindelse med godstransport under TIR-proceduren kan bevirke, at de kompetente myndigheder på grundlag af artikel 38 i TIR-konventionen træffer foranstaltninger til udelukkelse fra denne procedure;
reglerne for anvendelse af nævnte artikel 38 i TIR-konventionen bør harmoniseres på fællesskabsplan;
det bør sikres, at de økonomiske forudsætninger, der gælder for aktiv forædling, anvendes ensartet i hele Fællesskabet;
det har vist sig, at medlemsstaternes toldsteder har vanskeligheder med at bevilge midlertidig indførsel for de i artikel 684 i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede varer, når der er tale om store beløb; i de tilfælde har myndighederne kun mulighed for at kræve en skriftlig angivelse; til den skriftlige angivelse knyttes en obligatorisk sikkerhedsstillelse på et beløb svarende til toldskylden; dette fører i mange tilfælde til uønsket tilbagevisning af rejsende ved Fællesskabets grænser eller til bevilling til midlertidig indførsel uden sikkerhedsstillelse, til trods for at der er tale om et stort toldbeløb; for at løse disse problemer på en passende måde er det nødvendigt, at der i disse tilfælde kan gives bevilling til henførsel under proceduren af de i nævnte artikel 684 omhandlede varer efter mundtlig angivelse; de dertil svarende bestemmelser bør derfor tilpasses;
ved overgang til fri omsætning af indførselsvarer, der har været henført under proceduren for midlertidig indførsel, skal der opkræves udligningsrenter af det samlede beløb af skyldige importafgifter; af lighedshensyn bør denne betaling udvides til også at omfatte tilfælde, hvor der opstår toldskyld af andre grunde end varernes overgang til fri omsætning; den toldskyld, der opstår som følge af, at varer henføres under proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter, bør undtages fra denne regel, da der ikke er opnået nogen økonomisk fordel i dette tilfælde; de samme grunde gælder, når sikkerhed stilles i form af et konstant depositum, der svarer til et af de beløb for toldskyld, der er anført i artikel 192, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2913/92; for at opnå større retssikkerhed er det nødvendigt at skabe bedre overensstemmelse mellem bestemmelserne om opkrævning af udligningsrenter; artikel 709 i forordning (EØF) nr. 2454/93 bør derfor ændres og tilpasses bestemmelserne i artikel 589; i forbindelse med denne ændring og tilpasning er det hensigtsmæssigt at foretage visse redaktionelle ændringer i nævnte artikel 709;
det administrative enhedsdokument bør tilpasses for at tage hensyn til Rådets forordning (EF) nr. 1172/95 af 22. maj 1995 om statistikker over Fællesskabets og dets medlemsstaters udveksling af goder med tredjelande (4) og gennemførelsesbestemmelserne hertil;
bestemmelserne vedrørende rubrik 33 i kontroleksemplar T5 og eksemplar T5bis samt rubrikken »varekode« i ladeliste T5 bør tilpasses de tilsvarende bestemmelser vedrørende det administrative enhedsdokument;
listen over de forædlingsprodukter, for hvilke der som led i proceduren for aktiv forædling kan anvendes de for dem gældende afgifter, bør udvides;
listen i bilag 87 til forordning (EØF) nr. 2454/93 bør suppleres af økonomiske grunde;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 218, stk. 3, affattes således:
»3. Hvis det drejer sig om varer, der kan fortoldes efter den enhedstoldsats, der er omhandlet i afsnit II, litra D, i de almindelige bestemmelser i den kombinerede nomenklatur, eller om varer, der kan indføres med fritagelse for importafgifter, kan det imidlertid undlades at kræve de i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede dokumenter fremlagt, medmindre toldmyndighederne finder dem nødvendige af hensyn til anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for de pågældende varers overgang til fri omsætning.«
2) Artikel 243, stk. 2, affattes således:
»2. Nægter klarereren at bistå ved prøveudtagelsen eller at udpege en person hertil, eller yder han ikke toldmyndighederne den fornødne bistand med henblik på at lette prøveudtagelsen, finder artikel 241, stk. 1, andet punktum, og artikel 241, stk. 2, 3 og 4, anvendelse.«
3) I del II, afsnit II, kapitel 3, efter »Varers status som fællesskabsvarer« indsættes følgende overskrift:
»Afdeling 1
Almindelige bestemmelser«.
4) Efter artikel 324 indsættes følgende overskrift:
»Afdeling 2
Særlige bestemmelser om produkter fra havfiskeri og andre produkter, der optages fra havet af skibe«.
5) Artikel 325 og 326 affattes således:
»Artikel 325
1. I denne afdeling forstås ved:
a) Fællesskabsfiskerfartøj: et fartøj, der er registreret og indskrevet i skibsregistret i en del af en medlemsstats territorium henhørende under Fællesskabets toldområde, og som fører en medlemsstats flag, og som tjener til fangst af produkter fra havfiskeri og, i givet fald, behandlingen heraf om bord.
b) Fællesskabsfabriksskib: et fartøj, der er registreret eller indskrevet i skibsregistret i en del af en medlemsstats territorium henhørende under Fællesskabets toldområde, og som fører en medlemsstats flag, og som ikke tjener til fangst af produkter fra havfiskeri, men behandler dem om bord.
2. Der forelægges en T2M-formular udfærdiget i overensstemmelse med artikel 327-337, som dokumentation for at følgende produkter og varer har status som fællesskabsvarer:
a) produkter fra havfiskeri, som et fællesskabsfiskerfartøj har optaget fra havet uden for et søterritorium tilhørende et land eller territorium, der ikke henhører under Fællesskabets toldområde, og
b) varer, som er fremstillet af disse produkter om bord på det nævnte fartøj eller et fællesskabsfabriksskib, til hvis fremstilling der, i givet fald, er medgået andre produkter med status som fællesskabsvarer
og som, i givet fald, pakket i emballager med fællesskabsstatus, er bestemt til at blive ført ind i Fællesskabets toldområde på de i artikel 326 omhandlede vilkår.
3. Når produkter fra havfiskeri og andre produkter optaget fra havet er fisket eller hentet op fra havet uden for et søterritorium tilhørende et land eller territorium, der ikke henhører under Fællesskabets toldområde, af fartøjer, som fører en medlemsstats flag og er registreret eller indskrevet i skibsregistret i en del af en medlemsstats territorium, der henhører under Fællesskabets toldområde, eller når de nævnte produkter er optaget eller fisket af et tredjelands fartøjer i farvande henhørende under Fællesskabets toldområde, dokumenteres deres status som fællesskabsvarer ved hjælp af skibets logbog eller på enhver anden måde, der viser, at de har denne status.
Artikel 326
1. T2M-formularen forelægges for de i artikel 325, stk. 2, omhandlede produkter og varer, som transporteres direkte til Fællesskabets toldområde:
a) af det fællesskabsfiskerfartøj, som har fisket dem og, i givet fald, behandlet dem, eller
b) af et andet fællesskabsfiskerfartøj eller det fællesskabsfabriksskib, om bord på hvilket de produkter, der er omladet fra det under litra a) nævnte fartøj, er blevet underkastet behandling, eller
c) af ethvert andet fartøj, hvortil produkterne og varerne er blevet omladet fra de under litra a) og b) nævnte fartøjer, uden at der er foretaget nogen behandling, eller
d) af et transportmiddel i henhold til et gennemgående transportdokument, der er udfærdiget i det land eller territorium, som ikke henhører under Fællesskabets toldområde, og hvor produkterne og varerne er landet fra de under litra a), b) og c) nævnte fartøjer.
Efter denne forelæggelse kan T2M-dokumentet ikke længere benyttes som dokumentation for de pågældende produkters og varers status som fællesskabsvarer.
2. De ansvarlige toldmyndigheder i den havn, hvor produkterne og/eller varerne landes fra det i stk. 1, litra a), omhandlede fartøj, kan give afkald på at anvende stk. 1, såfremt der ikke kan herske tvivl om de pågældende produkters og/eller varers oprindelse, eller såfremt der skal gøres brug af den i artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 (*) omhandlede landingserklæring.
(*) EFT nr. L 261 af 20. 10. 1993, s. 1.«
6) Artikel 328-337 affattes således:
»Artikel 328
Hæftet med T2M-formularer udstedes efter anmodning fra den pågældende af det fællesskabstoldsted, som er ansvarlig for tilsyn med basishavnen for det fællesskabsfiskerfartøj, som hæftet er udstedt til.
Udstedelsen må først ske, når den pågældende på det sprog, der er benyttet i formularen, har udfyldt rubrik 1 og 2 og dateret og underskrevet erklæringen i rubrik 3 på alle originaleksemplarerne og kopierne af formularerne i hæftet. Ved udstedelsen af hæftet udfylder nævnte toldsted rubrik B på alle originaleksemplarerne og kopierne af formularerne i hæftet.
Hæftet er gyldigt i to år regnet fra den udstedelsesdato, som er angivet på omslagets side 2. Desuden garanteres formularernes gyldighed, ved at den myndighed, der er ansvarlig for registrering af det fællesskabsfiskerfartøj, som hæftet er udstedt til, forsyner rubrik A på alle originaleksemplarer og kopier med sit stempel.
Artikel 329
Føreren af fællesskabsfiskerfartøjet udfylder rubrik 4 og - hvis fangsterne har undergået behandling om bord - rubrik 6, udfylder og underskriver erklæringen i rubrik 9 på originaleksemplaret og kopien af en af formularerne i hæftet:
a) ved hver omladning af produkter til et af de i artikel 326, stk. 1, litra b), omhandlede fartøjer, der foretager behandlingen af dem
b) ved hver omladning af produkter eller varer til ethvert andet fartøj, som transporterer dem direkte uden nogen form for behandling til en havn i Fællesskabets toldområde eller til en anden havn, hvorfra de videreforsendes til Fællesskabets toldområde
c) ved hver landing af produkter eller varer i en havn i Fællesskabets toldområde, jf. dog artikel 326, stk. 2
d) ved hver landing af produkter eller varer i en anden havn, hvorfra de videreforsendes til Fællesskabets toldområde.
Enhver behandling af ovennævnte produkter skal være noteret i logbogen.
Artikel 330
Føreren af det i artikel 326, stk. 1, litra b), nævnte skib udfylder rubrik 6 og udfylder og underskriver erklæringen i rubrik 11 på T2M-formularens originaleksemplar ved hver landing af varer i en havn i Fællesskabets toldområde eller i en anden havn - hvorfra de skal videreforsendes til Fællesskabets toldområde - eller ved deres omladning til et andet fartøj med henblik på samme bestemmelse eller anvendelse.
Enhver behandling af de omladede produkter skal være noteret i logbogen.
Artikel 331
Ved en første omladning af de i artikel 329, litra a) og b), omhandlede produkter eller varer udfyldes rubrik 10 på T2M-formularens originaleksemplar og kopi; i tilfælde af en anden omladning som omhandlet i artikel 330 udfyldes også rubrik 12 på T2M-formularens originaleksemplar. Den tilsvarende omladningserklæring underskrives af de to berørte skibsførere, og T2M-formularens originaleksemplar udleveres til føreren af det fartøj, hvortil produkterne eller varerne omlades. Enhver omladning noteres i begge fartøjernes logbog.
Artikel 332
1. Når de produkter og varer, som er omfattet af en T2M-formular, er blevet transporteret til et land eller territorium, der ikke henhører under Fællesskabets toldområde, er den nævnte formular kun gyldig, såfremt rubrik 13 er udfyldt og attesteret af dette lands eller territoriums toldmyndigheder.
2. Når visse partier af produkter eller varer ikke videreforsendes til Fællesskabets toldområde, anføres mængderne, arten, bruttomassen og den tildelte bestemmelse eller anvendelse for disse partier af de pågældende produkter eller varer i rubrikken »Bemærkninger« på T2M-formularen.
Artikel 333
1. Når de produkter eller varer, som er omfattet af en T2M-formular, er blevet transporteret til et land eller territorium, som ikke henhører under Fællesskabets toldområde, og de er bestemt til videreforsendelse til Fællesskabets toldområde i opdelte sendinger, skal den pågældende eller hans repræsentant for hver sending:
a) i rubrikken »Bemærkninger« på den oprindelige T2M-formular anføre kollienes antal og art, bruttomasse, sendingens bestemmelse eller anvendelse samt den i litra b) nævnte udskrifts nummer
b) udfærdige en »T2M-udskrift« på et originaleksemplar af en formular fra det hæfte med T2M-formularer, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 328.
Hver »udskrift« og dens tilsvarende kopi, der forbliver i T2M-hæftet, skal indeholde en henvisning til den i artikel a) omhandlede oprindelige T2M-formular, og der skal med tydelig skrift anføres en af følgende påtegninger:
- Extracto
- Udskrift
- Auszug
- áðüóðáóìá
- Extract
- Extrait
- Estratto
- Uittreksel
- Extracto
- Ote
- Utdrag.
»T2M-udskriften«, som ledsager delsendingen til Fællesskabets toldområde, skal i rubrik 4, 5, 6, 7 og 8 indeholde en angivelse af betegnelse, art, KN-kode og mængde for de produkter eller varer, som delsendingen omfatter. Desuden udfyldes og attesteres rubrik 13 af toldmyndighederne i det land eller territorium, hvor produkterne eller varerne er forblevet.
2. Når samtlige produkter og varer, der er omfattet af den i stk. 1, litra a), omhandlede oprindelige T2M-formular, er blevet afsendt til Fællesskabets toldområde, udfylder og attesterer de i samme stykke nævnte toldmyndigheder rubrik 13 på nævnte formular. Desuden sendes denne formular til det i artikel 328 nævnte toldsted.
3. Når visse partier af produkter eller varer ikke videreforsendes til Fællesskabets toldområde, skal antallet, arten, bruttomassen og den tildelte bestemmelse eller anvendelse for disse partier af produkter eller varer angives i rubrikken »Bemærkninger« på den oprindelige T2M-formular.
Artikel 334
Alle formularer - oprindelige T2M-formularer eller »T2M-udskrifter« forelægges for det toldsted, hvor de produkter og varer, som de vedrører, føres ind i Fællesskabets toldområde. Hvis indførslen finder sted under en forsendelsesprocedure, der er blevet påbegyndt uden for det nævnte toldområde, fremlægges den pågældende formular dog for bestemmelsestoldstedet for denne procedure.
Myndighederne på dette toldsted kan forlange en oversættelse af formularerne. De kan endvidere med henblik på at foretage en kontrol af rigtigheden af angivelserne i T2M-formularen kræve at få forelagt al relevant dokumentation, og, i givet fald, fartøjernes skibsdokumenter. Dette toldsted udfylder rubrik C på nævnte T2M-formular og sender en kopi heraf til det i artikel 328 omhandlede toldsted.
Artikel 335
Når de produkter eller varer, som T2M-formularen vedrører, er blevet transporteret til et tredjeland, som er part i konventionen om en fælles forsendelsesprocedure, og produkterne eller varerne skal videreforsendes til Fællesskabets toldområde i henhold til en »T2«-procedure i en sending eller i delsendinger, skal rubrikken »Bemærkninger« i T2M-formularen som undtagelse fra artikel 332, 333 og 334 påføres henvisningen eller henvisningerne til nævnte procedure.
Når samtlige produkter og/eller varer, der er omfattet af nævnte T2M-formular, er blevet afsendt til Fællesskabets toldområde, udfylder og underskriver toldmyndighederne i det pågældende land attesten i rubrik 13 på formularen. En kopi af denne udfyldte formular sendes til det i artikel 328 omhandlede toldsted.
I givet fald finder artikel 332, stk. 2, anvendelse.
Artikel 336
Hæftet med T2M-formularerne skal forevises, hver gang toldmyndighederne forlanger det.
Hvis det fartøj, som det i artikel 327 omhandlede hæfte vedrører, ikke længere opfylder alle de fastsatte betingelser, inden alle T2M-formularerne i hæftet er opbrugt, eller hvis alle eksemplarerne i hæftet er opbrugt, eller hvis hæftets gyldighed er udløbet, skal hæftet straks leveres tilbage til det udstedende toldsted.
Artikel 337
Artikel 324 finder tilsvarende anvendelse.«
7) Artikel 338, 339 og 340 ophæves.
8) I artikel 348 indsættes som stk. 1a og 1b:
»1a. Når medlemsstaterne i artikel 362 finder anvendelse, eller når toldmyndighederne finder det nødvendigt, kan afgangsstedet foreskrive en rute for forsendelsen. Ruten kan kun ændres, efter anmodning fra den hovedforpligtede, af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor forsendelsen befinder sig undervejs af den foreskrevne rute. Toldmyndighederne anfører de relevante oplysninger i T1-dokumentet og underretter straks afgangsstedet.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til bekæmpelse af overtrædelser eller uregelmæssigheder og til, at der træffes effektive sanktioner mod disse.
1b. I tilfælde af force majeure kan transportøren afvige fra den foreskrevne rute. Forsendelsen og T1-dokumentet frembydes straks for de nærmeste toldmyndigheder i den medlemsstat, hvor forsendelsen befinder sig. Toldmyndighederne underretter straks afgangsstedet om afvigelsen og anfører de relevante oplysninger i T1-dokumentet«.
9) I artikel 356 indsættes som stk. 3a:
»3a. Når bestemmelserne i artikel 362 finder anvendelse, eller når toldmyndighederne finder det nødvendigt, kan bestemmelsesstedet kun ændres, efter anmodning fra den hovedforpligtede eller transportøren, af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor forsendelsen befinder sig undervejs ad den foreskrevne rute, og med samtykke fra afgangsstedet. Toldmyndighederne underretter det tidligere planlagte bestemmelsessted og anfører de relevante oplysninger i T1-dokumentet.«
10) I stedet for artikel 360, 361 og 362 indsættes følgende artikler:
»Artikel 360
1. Anvendelse af samlet kaution indrømmes kun personer:
a) der er etableret i den medlemsstat, hvor sikkerheden stilles
b) der i de foregående seks måneder som hovedforpligtede eller afsendere regelmæssigt har benyttet proceduren for fællesskabsforsendelse, eller som efter toldmyndighedernes opfattelse er således økonomisk stillet, at de er i stand til at opfylde deres forpligtelser
c) som ikke har gjort sig skyldige i alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- og skattelovgivningen.
2. Der stilles samlet kaution ved et garantisted.
3. Garantistedet fastsætter kautionsbeløbet, modtager kautionserklæringen og meddeler forhåndstilladelse til, at den hovedforpligtede, inden for rammerne af kautionen, kan foretage enhver fællesskabsforsendelse fra et hvilket som helst afgangssted.
4. Enhver person, der har opnået en forhåndstilladelse, modtager på de betingelser, der er fastsat i artikel 363-366, en eller flere kautionsattester, der udstedes på en formular, der svarer til modellen i bilag 51.
5. I hvert T1-dokument skal der henvises til kautionsattesten.
6. Garantistedet tilbagekalder forhåndstilladelsen til anvendelse af samlet kaution, hvis forudsætningerne i stk. 1 ikke længere er til stede.
Artikel 361
1. Kautionsbeløbet fastsættes efter fremgangsmåden i stk. 2 til mindst 30 % af de importafgifter og andre afgifter, der forfalder til betaling, dog mindst 7 000 ECU.
2. Garantistedet foretager for en periode på en uge en værdiansættelse af:
a) de forsendelser, der er foretaget
b) de importafgifter og andre afgifter, der forfalder til betaling, på grundlag af det højeste afgiftsniveau, der gælder i de pågældende lande.
Denne værdiansættelse foretages på grundlag af den pågældendes handels- og regnskabsdokumenter vedrørende de varer, der er transporteret i løbet af det forgangne år, og det fremkomne beløb divideres med 52.
Når det drejer sig om personer, der ansøger om anvendelse af samlet kaution, foretager garantistedet i samarbejde med den pågældende et skøn over mængden og værdien af samt afgifterne for de varer, der skal transporteres inden for en given periode, på grundlag af allerede foreliggende oplysninger. Herefter ekstrapolerer garantistedet værdien af og afgifterne for de varer, der skal transporteres i løbet af en periode på en uge.
3. Garantistedet foretager en årlig undersøgelse af beløbet for den samlede kaution, særlig på basis af oplysninger fra afgangsstederne, og justerer i påkommende tilfælde beløbet.
Artikel 362
1. På Kommissionens initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat forbydes anvendelse af samlet kaution midlertidigt, når den skal dække eksterne fællesskabsforsendelser af varer, der er genstand for en afgørelse truffet af Kommissionen efter udvalgsproceduren, hvorved det vurderedes, at de pågældende varer frembyder øget risiko for svig.
2. Kommissionen offentliggør, når det er nødvendigt, dog mindst én gang årligt, listen over de varer, for hvilke bestemmelserne i stk. 1 finder anvendelse, i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C.
3. Kommissionen træffer med jævne mellemrum, dog mindst én gang årligt, efter udvalgsproceduren afgørelse om, hvorvidt de foranstaltninger, der er truffet i medfør af stk. 1, skal videreføres.
Artikel 362a
For så vidt angår eksterne fællesskabsforsendelser, der omfatter varer, for hvilke bestemmelserne i artikel 362 finder anvendelse, gælder følgende foranstaltninger:
a) KN-koden anføres i T1-dokumentet.
b) Alle eksemplarer af de relevante T1-dokumenter forsynes med en af følgende påtegninger i rødt, som anbringes diagonalt over formularen; denne påtegning skal måle mindst 100 × 10 mm:
- Artículo 362 del Reglamento (CEE) n° 2454/93
- Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
- Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
- ¶ñèñï 362 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÏÊ) áñéè. 2454/93
- Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
- Article 362 du règlement (CEE) n° 2454/93
- Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
- Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
- Artigo 362º do Regulamento (CEE) nº 2454/ /93
- Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
- Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362.
c) Retureksemplarer af T1-dokumenter med denne påtegning skal returneres til afgangsstedet senest dagen efter den dag, hvor forsendelsen og T-blanketten frembydes for bestemmelsesstedet.«
11) Artikel 368, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»En forsendelse anses navnlig for at indebære øget risiko, når den omfatter varer, for hvilke artikel 362 finder anvendelse i forbindelse med samlet kaution.«
12) Artikel 376, stk. 2, affattes således:
»2. Fritagelsen for sikkerhedsstillelse finder ikke anvendelse, når det i henhold til artikel 362 er forbudt at anvende samlet kaution.«
13) Artikel 380 affattes således:
»Artikel 380
Der kan på en for toldmyndighederne tilfredsstillende måde føres bevis for, at en forsendelse er gennemført forskriftsmæssigt i henhold til artikel 378, stk. 1:
a) ved at der fremlægges et told- eller handelsdokument attesteret af toldmyndighederne, hvoraf det fremgår, at de pågældende varer er blevet frembudt for bestemmelsesstedet eller i tilfælde, hvor artikel 406 anvendes, er afleveret til den godkendte modtager. Dokumentet skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre identifikation af varerne, eller
b) ved at der fremlægges et tolddokument om varernes henførsel under en toldprocedure i et tredjeland eller en genpart eller en fotokopi heraf; genparten eller fotokopien skal være bekræftet enten af det organ, der har påtegnet originalen, af myndighederne i det pågældende tredjeland eller af en af medlemsstaternes myndigheder. Dokumentet skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre identifikation af varerne.«
14) Artikel 453, stk. 2, affattes således:
»De i stk. 1 omhandlede varers status som fællesskabsvarer fastslås efter bestemmelserne i artikel 314-324 eller i givet fald efter artikel 325-334 med de i artikel 326 fastsatte begrænsninger.«
15) Som artikel 457a indsættes:
»Artikel 457a
Hvis en medlemsstats toldmyndigheder beslutter at udelukke en person fra TIR-proceduren i medfør af artikel 38 i TIR-konventionen, gælder denne afgørelse for hele Fællesskabets toldområde.
Medlemsstaten meddeler med henblik herpå Kommissionen og de andre medlemsstater sin afgørelse sammen med den dato, fra hvilken den har virkning.
Denne afgørelse gælder for alle TIR-carneter, der forelægges et toldsted til antagelse.«
16) Artikel 503, litra a), affattes således:
»a) landbrugsprodukter: varer henhørende under de forordninger, der er nævnt i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 (*). Varer henhørende under Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 (**) eller Kommissionens forordning (EF) nr. 1222/94 (***) sidestilles med landbrugsprodukter.
(*) EFT nr. L 62 af 7. 3. 1980, s. 5.
(**) EFT nr. L 318 af 20. 12. 1993, s. 18.
(***) EFT nr. L 136 af 31. 5. 1994, s. 5.«
17) Artikel 536, stk. 1, affattes således:
»1. Kræver toldmyndighederne, at andre fællesskabsvarer end de i kodeksens artikel 98, stk. 1, litra b), og stk. 3, omhandlede, som oplagres i et toldoplags lokaler, bogføres i det i kodeksens artikel 105 omhandlede lagerregnskab i overensstemmelse med kodeksens artikel 106, stk. 3, skal deres toldmæssige status tydeligt fremgå af den relevante angivelse.«
18) Artikel 552, stk. 1, litra a), første afsnit, nr. v), affattes således:
»processer, der vedrører varer til indførsel, hvis værdi for hver ottecifret KN-kode ikke overstiger 300 000 ECU pr. kalenderår for hver ansøger, uanset hvor mange forarbejdere, der er involveret i forædlingsprocessen.«
19) Artikel 696, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»En mundtlig angivelse til henførsel under proceduren udgør ansøgning om bevilling, og toldstedets påtegning af varefortegnelsen har gyldighed som bevilling.«
20) I artikel 698 foretages følgende ændringer:
a) Stk. 1, første afsnit, affattes således:
»For personlige effekter og varer, der indføres i sportsøjemed som omhandlet i artikel 684, bevilges proceduren uden skriftlig eller mundtlig ansøgning og bevilling.«
b) I stk. 2 indsættes som sidste punktum:
»I så fald finder den i artikel 696 anførte forenklede fremgangsmåde tilsvarende anvendelse.«
21) Artikel 705, stk. 2, affattes således:
»2. Ved anvendelse af artikel 695 og 696 indgives den i stk. 1 omhandlede angivelse eller varefortegnelsen, alt efter tilfældet, til det toldsted, der har meddelt bevillingen.«
22) Artikel 709 affattes således:
»Artikel 709
1. Opstår der toldskyld for varer, der har været henført under proceduren for midlertidig indførsel, skal der betales udligningsrenter for det samlede beløb af de skyldige importafgifter.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse:
a) når der opstår toldskyld i henhold til kodeksens artikel 201, stk. 1, litra b)
b) når der opstår toldskyld, og der er stillet sikkerhed i form af et kontant depositum, som svarer til det ene eller det andet af de i kodeksens artikel 192, stk. 1, omhandlede toldskyldsbeløb
c) når der opstår toldskyld ved overgang til fri omsætning af varer, der forinden har været henført under proceduren for midlertidig indførsel i medfør af artikel 673, 678, 682, 684 eller 684a
d) når udligningsrentebeløbet, beregnet i overensstemmelse med stk. 3, ikke overstiger 20 ECU pr. tilfælde, hvor der opstår toldskyld
e) når bevillingshaveren anmoder om overgang til fri omsætning og godtgør, at det på grund af særlige forhold, der ikke indebærer forsømmelighed eller urigtigheder fra hans side, er umuligt, eller økonomisk umuligt, at gennemføre den tilsigtede genudførsel på de vilkår, han havde påregnet og behørigt dokumenteret ved indgivelsen af ansøgningen om bevilling. Artikel 589, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.
3. a) De årlige rentesatser, som skal benyttes, er dem, der er gældende på tidspunktet for toldskyldens opståen, og som er fastsat i henhold til artikel 589, stk. 4, litra a).
b) Renterne beregnes pr. kalendermåned for den periode, der løber fra første dag i måneden efter den første henførsel under proceduren af de pågældende indførselsvarer og til den sidste dag i den måned, hvor toldskylden opstår. Den periode, der skal tages i betragtning ved anvendelsen af udligningsrenterne, udgør mindst én måned.
c) Rentebeløbet beregnes på grundlag af de skyldige importafgifter, den i litra a) omhandlede rentesats og den i litra b) omhandlede periode.«
23) Bilag 37 ændres som angivet i bilag I til nærværende forordning.
24) Bilag 38 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.
25) Bilag 43 og 44 affattes som angivet i bilag III og IV til nærværende forordning.
26) Bilag 63, 64 og 65 ændres som angivet i bilag V til nærværende forordning.
27) Bilag 79 ændres som angivet i bilag VI til nærværende forordning.
28) Bilag 87 ændres som angivet i bilag VII til nærværende forordning.
29) Bilag 108 ændres som angivet i bilag VIII til nærværende forordning.
30) »Rådets forordning (EØF) nr. 1736/75« ændres overalt til »Rådets forordning (EF) nr. 1172/95«.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
De foranstaltninger, hvorved beløbet for den samlede kaution fastsættes til et beløb svarende til det samlede beløb for eller til 50 % af de importafgifter eller andre afgifter, der forfalder til betaling for eksterne fællesskabsforsendelser af visse varer, eller for hvilke anvendelsen af den samlede kaution er forbudt, og som er vedtaget på grundlag af retsforskrifter, der var gældende inden datoen for denne forordnings ikrafttræden, finder fortsat anvendelse indtil datoen for den første afgørelse i henhold til artikel 362, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93, som ændret ved nærværende forordning, dog senest indtil den 31. december 1996.
De nye modeller, der er vist i nærværende forordning, kan benyttes fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. De formularer, der blev benyttet inden denne dato kan fortsat anvendes, indtil beholdningen heraf er opbrugt, dog senest indtil den 31. december 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 1996.
31996R0482
L 070/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 482/96 НА КОМИСИЯТА
от 19 март 1996 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93, който установява разпоредби по прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митническия кодекс на Общността
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), изменен последно от Акта за присъединяване на Австрия, Финландия и Швеция, и по-специално член 249 от него,
като има предвид, че се налага определяне на случаите, при които определени документи не следва задължително да придружават митническите декларации;
като има предвид, че за случаите когато деклариращият отказва да присъства при вземане на образци или да назначи свой представител, или по друг начин не предоставя на митническите органи необходимата им помощ, те следва да имат възможност да обявят декларацията за нищожна;
като има предвид, че членове от 325 до 340 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), последно изменен с Регламент (EО) № 1762/95 (3), установява специален метод за административно сътрудничество с цел да се докаже статутът на продукти от Общността от морски риболов, добити от плавателни съдове на държавите-членки и на стоките, добити на борда на подобни плавателни съдове от уловените продукти;
като има предвид, че с оглед на спецификата на начина, по който въпросните продукти са уловени, начина на получаване на стоките и начина, по който се изпращат и двете към Общността, следва да се добави отделен раздел към част II, дял II, глава 3 - Статут на местни стоки - от Регламент (ЕИО) № 2454/93, определящ конкретните условия за подобни продукти и стоки;
като има предвид, че статутът на тези продукти и стоки следва да се разглежда отделно от тарифната им ставка или класиране, както и от националността и използваните транспортни средства, или държавите-членки, през които се въвеждат в Общността;
като има предвид, че риболовните плавателни съдове и корабите фабрики на Общността следва да получат точно определение;
като има предвид, че с цел избягване на излишната документация, митническите органи следва да допускат изключения от процедурата на разтоварването на суша на продукти и стоки от риболовни плавателни съдове;
като има предвид, че за да се подобрят резултатите от проверките по използване на процедурата, формулярите Т2М следва да се парафират от орган, регистриращ плавателните съдове, за които се издават формуляри; като има предвид, че всеки сертификат, издаден от трета страна, следва да се включи във формулярите, а издалият ги митнически орган да бъде информиран как са били употребени;
като има предвид, че поради продължаващия проблем с измамни операции по митническия режим транзит на Общността, следва да се въведат разпоредби за посочване на обвързващи маршрути и да се забрани промяната на митническата служба по направление, особено за движение на стоките, за които е отменено пълното обезпечение; като има предвид, че това налага подсилване на използваната система с пълно обезпечение и въвеждане на бъдеща гъвкавост на разпоредбите за отмяна на пълно обезпечение чрез изменение на тези разпоредби; като има предвид, че за повече яснота членове 360, 361 и 362 от Регламент (EИО) № 2454/93 следва да се преработят; като има предвид, че това налага и адаптиране на разпоредбите на членове 368 и 376 от гореспоменатия регламент;
като има предвид, че е целесъобразно да се внесе повече гъвкавост при представяне на алтернативни доказателства, които позволяват освобождаване от транзитни операции при невръщане на Копие 5 от Единния административен документ;
като има предвид, че по отношение на разпоредбите за прилагане на карнетка TIR митническата територия на Общността представлява една територия;
като има предвид, че зачестилите случаи на нарушения, свързани с превоза на стоки по реда на процедурата TIR, могат да предизвика компетентните власти да приемат на основание на член 38 от Конвенцията TIR мерки по изключване от нея;
като има предвид, че правилата по прилагане на член 38 от Конвенцията TIR следва да се хармонизират на равнище на Общността;
като има предвид, че прилаганите икономически условия по реда на митническия режим за активно усъвършенстване следва да се прилагат еднакво в цялата Общност;
като има предвид, че стана очевидно, че митническите служби на държавите-членки срещат трудности при издаване на разрешителни за временен внос на стоки по реда на член 684 от Регламент (ЕИО) № 2454/93; като има предвид, че при високи суми те са длъжни да изискат писмена декларация, осигуряваща обезпечение, равно на точната сума на въпросното митническо задължение; като има предвид, че в много случаи това води до нежелателни пречки по границите на Общността за пътуващи, или от друга страна, за издаване на разрешителни за временен внос без обезпечение въпреки голяма сума митни сборове; като има предвид, че едно трайно решение на тези трудности изисква в подобни случаи допускането за временен внос и въвеждане на стоки по реда на член 684 да може да се извършва чрез устна митническа декларация; като има предвид, че това изисква приемане на съответните правила;
като има предвид, че когато вносни стоки се завеждат предварително по митнически режим на временен внос и впоследствие се признават за местни, се удържа компенсаторна лихва; като има предвид, че с оглед равноправното третиране следва да се удържа компенсаторна лихва и при възникнало митническо задължение по причини различни от признаването за местни стоки; доколкото следва да се отмени възникналото митническо задължение при поставяне на стоки под режим на временен внос с частично освобождаване от мита, поради отсъствието на каквото и да било финансово предимство; като има предвид, че същите причини се отнасят и до представяне на обезпечение в брой, равно на едно от митническите задължения по реда на член 192, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/93; като има предвид, че за постигане на по-голямо равнище на правна сигурност е необходимо да се изисква максимално съответствие между правните разпоредби по удържане на компенсаторна лихва; като има предвид, че това налага промяна на член 709 от Регламент (ЕИО) № 2454/92 и адаптирането му към разпоредбите на член 589; като има предвид, че в хода на тези промени и на адаптирането е целесъобразно да се извършат редакторски корекции на член 709;
като има предвид, че Единният административен документ следва да се приеме, за да се вземат предвид разпоредбите на Регламент (EО) № 1172/95 на Съвета от 22 май 1995 г. относно статистиките, свързани с търговията на стоки от страна на Общността и държавите-членки, от една страна, и трети държави от друга (4), както и регламентите, определящи разпоредби по прилагането му;
като има предвид, че е целесъобразно да се приравнят разпоредбите по попълване на графа 33 от контролния екземпляр T5, екземпляр T5a и колоната, наречена „Стока“ от товарителния списък на T5, свързан с Единния административен документ;
като има предвид, че следва да се разшири списъкът на компенсаторни продукти в рамките на митническия режим за активно усъвършенстване, за които се прилагат конкретни митни сборове;
като има предвид, че по икономически причини е целесъобразно да се разшири списъкът в приложение 87 към Регламент (ЕИО) № 2454/93;
като има предвид, че предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се допълва и изменя, както следва:
1.
Член 218, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Когато стоките отговарят на изискването за фиксирана митна ставка по реда на раздел II (Г) от предварителните разпоредби на Комбинираната номенклатура, или когато подлежат на освобождаване от митни сборове, не се изискват документите по реда на параграф 1, букви a), б) и в), освен когато митническите органи счетат това за необходимо за целите на прилагане на разпоредбите за признаване на стоки за местни.“
2.
Член 243, параграф 2 се заменя от следния текст:
„2. Когато деклараторът откаже да присъства при вземане на образци или да посочи лице, което да присъства на процедурата, или когато не окаже необходимото съдействие на митническите органи за улесняване на дейността им, се прилагат разпоредбите на второ изречение от член 241, параграф 1 и на член 241, параграфи 2, 3 и 4.“
3.
В част II, дял II, глава 3, се въвежда следното заглавие след заглавието на глава „Статут на общностни стоки“:
„Раздел 1
Общи разпоредби“
4.
След член 324 се въвежда следното заглавие:
„Раздел 2
Конкретни разпоредби относно продукти от морски риболов и други продукти, добивани от морето от плавателни съдове“
5.
Членове 325 и 326 се заменят със следните:
„Член 325
1. За целите на настоящия раздел:
a)
риболовен плавателен съд на Общността означава описан и регистриран в част от територията на държава-членка, която е част от митническата територия на Общността, плавателен съд, който плава под флаг на държава-членка, лови продукти от морски риболов и, според случая, ги преработва на борда си;
б)
кораб фабрика на Общността означава описан и регистриран в част от територията на държава-членка, която е част от митническата територия на Общността, плавателен съд, който плава под флаг на държава-членка, не лови продукти от морски риболов, но ги преработва на борда си.
2. Формулярът Т2М се представя за доказване на статут на местни стоки, попълнен по реда на членове от 327 до 337, за:
a)
продукти от морски риболов, уловени от риболовен плавателен съд на Общността, във води различни от териториалните на държава или територия извън митническата територия на Общността;
и
б)
стоки, получени на борда на такъв плавателен съд или кораб фабрика на Общността, в производството на които са използвани други стоки с местен статут,
които могат да са и опаковки, а след завършването им се въвеждат на митническата територия на Общността по реда на условията в член 326.
3. Доказателство за статут на местни стоки, за риболовни продукти и други взети или уловени във води различни от териториалните на държава или територия извън митническата територия на Общността от плавателни съдове, плаващи под флаг на държава-членка и описан и регистриран в част от територията на държава-членка, която е част от митническата територия на Общността, или от подобни продукти, събрани или уловени в териториалните води в границите на митническата територия на Общността от плавателни съдове на трета държава, се доказва чрез представяне на бордовата книга или друго средство, доказващо въпросния статут.
Член 326
1. Формулярът Т2М се представя за продукти и стоки по реда на член 325, параграф 2, които се превозват направо в митническата територия на Общността:
a)
от риболовен плавателен съд на Общността, който е уловил въпросните продукти, и за съответните случаи, ги е преработил; или
б)
от друг риболовен плавателен съд на Общността или от кораб фабрика на Общността, който е преработил продуктите след прехвърлянето им от упоменатия в буква a) плавателен съд; или
в)
от друг плавателен съд, където упоменатите продукти са прехвърлени от плавателни съдове, упоменати в букви a) и б), без да се извършват допълнителни промени; или
г)
от транспортни средства по реда на единния транспортен документ, издаден в държава или територия, намираща се извън митническата територия на Общността, когато продуктите или стоките са качени от плавателни съдове, упоменати в букви a), б) и в).
След което формулярът Т2М не може да се използва повече за доказване на статут на местни стоки на продуктите или стоките, упоменати в него.
2. Митническите органи, отговарящи за пристанището, където продуктите и/или стоките се разтоварват от плавателните съдове, упоменати в буква a) от параграф 1, могат да освободят от подаване на заявление по реда на параграф 1, когато няма съмнение за произхода на въпросните продукти и/или стоки, или когато се приложи атестат по реда на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета (5).
6.
Членове 328 до 337 се заменят със следния текст:
„Член 328
Книжка от формуляри Т2М се издава по молба от съответното лице от митническата служба, отговарящо за надзора на основното пристанище на съответния риболовен плавателен съд на Общността, за който е предназначена книжката.
Книжка се издава само когато лицето е попълнило графи 1 и 2 по реда на формуляра и е попълнило и подписало графа 3 за всички оригинали и копия за съдържащите се в книжката формуляри. Когато митническото учреждение издава книжка, то попълва графа Б на всички оригинали и копия на формулярите в нея.
Книжката е валидна за срок от две години от датата ѝ на издаване, посочена на страница 2 от корицата. В допълнение валидността на формулярите се гарантира от поставянето в графа A на всеки един оригинал и копие на печата на органа, регистрирал риболовния плавателен съд на Общността, за който се издава книжката.
Член 329
Капитанът на риболовния плавателен съд на Общността попълва графа 4, а когато уловът се преработва на борда, графа 6, и попълва и подписва графа 9 от всеки оригинал и копие на книжката, винаги когато:
a)
прехвърля продукти на някой от плавателните съдове, упоменати в буква б) от член 326, параграф 1, който ги преработва;
б)
прехвърля продукти или стоки на друг плавателен съд, който няма да ги преработва, но ще ги превози направо до пристанище в митническата територия на Общността или до друго пристанище за последващ превоз до тази територия;
в)
при спазване на член 326, параграф 2, разтовари продукти или стоки в пристанище в митническата територия на Общността;
г)
разтовари продукти или стоки в пристанище извън митническата територия на Общността за последващ превоз до тази територия.
Всяка преработка на прехвърлените продукти се отбелязва в бордовата книга на плавателния съд.
Член 330
Капитанът на плавателен съд, упоменат в буква б) от член 326, параграф 1, попълва графа 6 и попълва и подписва графа 11 от оригинала на формуляр Т2М винаги когато разтоварва продукти или стоки в пристанище в митническата територия на Общността или в пристанище извън споменатата територия за последващ превоз до тази територия, или когато прехвърля стоки на друг плавателен съд за тази цел.
Преработките на прехвърлените продукти се отбелязва в бордовата книга на съответния плавателния съд.
Член 331
Когато се прехвърлят за първи път продукти или стоки, посочени в буква a) или буква б) от член 329, се попълва графа 10 от оригинала и копието на формуляра Т2М; когато има последващо прехвърляне по реда на член 330, се попълва също така графа 12 от оригинала и копието на формуляра Т2М. Декларацията по прехвърлянето се подписва от двамата въпросни капитани, а оригиналът на формуляра Т2М се предава на капитана на плавателния съд, на който са прехвърлени продуктите. Всяка една операция по прехвърляне се описва в бордовите книги на участващите плавателни съдове.
Член 332
1. Когато продукти или стоки, описани във формуляр Т2М отиват до държава или територия, които не са част от митническата територия на Общността, формулярът е валиден само и единствено, когато графа 13 от него е парафирана и подпечатана от митническите органи на въпросната държава или територия.
2. Когато някои от продуктите или стоките не достигнат до митническата територия на Общността, наименованието, видът, общото тегло и митническото направление на въпросните пратки се вписват в графа „Забележки“ на формуляра Т2М.
Член 333
1. Когато продукти или стоки, описани във формуляр Т2М, отиват до държава или територия, които не са част от митническата територия на Общността с цел последващо изпращане до тази територия на отделни пратки, заинтересованото лице или представителят му:
a)
вписват в графа „Забележки“ на първоначалния формуляр Т2М броя и вида на пакетите, общото тегло и митническото направление на въпросните пратки, както и броя на „Извадки“, посочени в буква б);
б)
извършват „Извадка“ от Т2М, като за целта използват оригинален формуляр от книжката на формуляри Т2М, издадена съобразно разпоредбите на член 328.
Всяка една „Извадка“ и копието ѝ, което остава в книжката T2M, съдържат препратка към първоначалния Формуляр Т2М по буква a) и са белязани ясно с една от следните думи:
-
Extracto
-
Udskrift
-
Auszug
-
Aπóσπασμα,
-
Extract,
-
Extrait
-
Estratto
-
Uitrrreksel,
-
Extracto,
-
Ote
-
Utdrag.
„Извадката“ от Т2М, която придружава отделните пратки до митническата територия на Общността, съдържа в графите си 4, 5, 6, 7 и 8 съответно наименованието, вида, кода по Комбинираната номенклатура и количеството продукти или стоки, които съставят въпросната пратка. Освен това митническите органи от държавата или територията, където продуктите или стоките са останали докато са били под режим транзит, попълват графа 13.
2. Когато всички продукти или стоки, покрити от формуляр Т2М, упоменати в буква a) от параграф 1, са изпратени до митническата територия на Общността, парафирането на графа 13 от формуляра се извършва от упоменатите в същия параграф митнически органи. Самият формуляр се изпраща на митническите органи, упоменати в член 328.
3. Когато някои продукти или стоки не достигнат до митническата територия на Общността, наименованието, видът, общото тегло и митническото направление на въпросните продукти или стоки се вписват в графа „Забележки“ на оригиналния формуляр Т2М.
Член 334
Всички формуляри Т2М, били те първоначални или „Извадка“, се представят в митническото учреждение по въвеждането им в митническата територия на Общността. Когато продукти или стоки се въвеждат по реда на митнически режим транзит с начало извън тази територия, формулярите се представят в митническото учреждение по местоназначението им.
Митническите органи в учреждението могат да изискат превод на формуляра. Освен него, за да проверят точността на посочените във формуляра Т2М данни, те могат да изискат и всички съответни документи, включително и тези от плавателни съдове. Учреждението попълва графа В на всеки един формуляр Т2М, като копие от него се изпраща до митническата служба, упомената в член 328.
Член 335
Като дерогация от членове 332, 333 и 334, когато продукти или стоки описани във формуляр Т2М се отправят към трета държава, която е договаряща се страна по Конвенцията за обща процедура транзит, с цел връщане изцяло или разделяне на пратките и връщането на части в митническата територия на Общността по реда на процедурата „Т2“, данните по тази процедура се вписват в графата „Забележки“ на формуляра Т2М.
Когато всички продукти или стоки, описани във формуляр Т2М, се изпращат в митническата територия на Общността, парафирането на графа 13 от формуляра се извършва от митническите органи. Попълнено копие на формуляра се изпраща на митническите органи, упоменати в член 328.
Разпоредбите на член 332, параграф 2 се прилагат по целесъобразност.
Член 336
Книжка, съдържаща формулярите Т2М, се представя при поискване от страна на митническите органи.
Когато плавателен съд с издадена книжка формуляри Т2М по реда на член 327 вече не отговаря на условията предвидени в нея, дори и преди да са изразходвани всички формуляри, или след изразходването им, или след като е изтекъл срокът ѝ на годност, следва да върне незабавно книжката на митническия орган, който я е издал.
Член 337
Разпоредбите на член 324 се прилагат mutatis mutandis.“
7.
Заличават се членове 338, 339 и 340.
8.
В член 348 се въвеждат следните параграфи 1a и 1 б:
„1a. Когато се прилагат разпоредбите на член 362, или митническите органи считат за необходимо, службата по напускане предписва маршрут за пратката. Маршрутът може да се променя само от митническите органи на държавата-членка, на чиято територия се намира пратката по предписания маршрут към момента на подаване на заявление в този смисъл от титуляра. Митническите органи вписват съответните данни в документа Т1 и незабавно информират митническите органи на службата по напускане.
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за борба с нарушения или нередности и за налагане на ефективни наказания.
1б. При непреодолима сила, превозвачът може да се отклони от предписания маршрут. Пратката и документа Т1 се представят незабавно от него на най-близкия митнически орган на държавата-членка, в която се намира пратката. Митническите органи незабавно информират митническите органи от службата по напускане за отклонението и вписват съответните данни в документа Т1.“
9.
В член 356 се въвежда следният параграф 3a:
„3a. Когато митническите органи считат за необходимо, или в случаите на прилагане на разпоредбите на член 362, службата по местоназначение може да се промени само от митническите органи на държавата-членка, по молба на титуляра, на чиято територия се намира пратката и със съгласието на службата по напускане. Митническите органи информират за промяната предварително посочената служба и вписват съответните данни в документа Т1.“
10.
Членове 360, 361 и 362 се заменят със следния текст:
„Член 360
1. Използването на пълно обезпечение се разрешава само на лица:
a)
които са установени в държавата-членка, където се представя обезпечението;
б)
които са били редовни потребители, било като титуляри или като превозвачи, на системата на митническия режим транзит през предните шест месеца и са известни пред митническите органи с доброто си финансово положение, което позволява изпълнение на поетите им задължения; и
в)
които не са извършили сериозно или повторно нарушение на митническото или данъчно законодателство.
2. Пълно обезпечение се представя в служба по обезпечението.
3. Службата по обезпечението определя размера на обезпечението, приема гаранциите за него и издава разрешително за извършване от страна на титуляра му на всякакви транзитни операции, независимо от службата по напускане.
4. Всяко лице, получило разрешително, получава при условията в членове от 363 до 366, един или повече сертификати за обезпечение, съставени по образец, съдържащ се в приложение 51.
5. Върху всеки документ Т1 се упоменава сертификатът по обезпечението.
6. Службата по обезпечението отменя разрешителното за пълно обезпечение, когато вече не се спазват условията по параграф 1.
Член 361
1. Размерът на обезпечението се определя минимум на 30 % от дължимите митни сборове или други платими такси, като минималната сума е от 7 000 ECU по реда на процедурите, определени в параграф 2.
2. Учреждението по обезпечението извършва оценката си за едноседмичен срок по:
a)
изпратени пратки;
б)
митни сборове и други платими такси, като отчита най-високото равнище на облагане, прилагано в някоя от въпросните държави.
Преценката се извършва въз основа на търговската и счетоводната документация на заинтересованото лице за превозваните стоки през предходната година, като получената сума се разделя на 52.
В случаите на заявители за пълно обезпечение, учреждението по обезпечението в съдействие със заинтересованото лице изчислява количеството, стойността и съответните налози за пренасяните през определен срок от време стоки, като се основава на наличните данни. Чрез извлечение учреждението по обезпечението определя вероятната стойност на стоките, които ще се превозват за една седмица и налозитеq свързани с тях.
3. Службата по обезпечението извършва годишен преглед на размера на пълното обезпечение, в частност като се основава на информацията от службата по напускане, и, при необходимост, осъвременява размера.
Член 362
1. По инициатива от страна на Комисията или по искане от страна на държава-членка, използването на пълно обезпечение се забранява временно, когато е предназначено да покрие транзитни дейности със стоки, които са включени в решение на Комисията, съобразно процедурата на комитета, определящо ги като представляващи съществен риск от измама.
2. При необходимост, но поне веднъж годишно, Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности, в серия С, списъка на стоките, за които се отнасят разпоредбите на параграф 1.
3. Периодично, но поне веднъж годишно, Комисията решава, съобразно процедурата на Комитета, дали мерките по реда на параграф 1 следва да се продължат или да се прекратят.
Член 362a
Относно стоки, за които се прилагат разпоредбите на член 362, при транзитни операции се предприемат следните мерки:
a)
кодът по Комбинираната номенклатура се вписва в документа T1;
б)
в червено се изписва на съответния език изказването по-долу, което се отбелязва по диагонал на всички копия на документа Т1 и заема място не по-малко от 100 mm на 10 mm:
-
член 362 от Регламент (ЕИО) № 2454/93
-
Artículo 362 del Reglamento (CEE) no 2454/93
-
Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
-
Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
-
Άρθρο 362 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93
-
Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
-
Article 362 du règlement (CEE) no 2454/93
-
Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
-
Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
-
Artigo 362.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93
-
Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
-
Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362;
в)
обратните копия на документите Т1 с този печат се връщат в службата по напускане не по-късно от следващия работен ден след деня, през който пратките и формулярът Т1 са били представени в службата по напускане.“
11.
В член 368, параграф 2, втора алинея се заменя от следното:
„В частност за транспортна операция с увеличен риск за стоки под пълно обезпечение се прилагат разпоредбите на член 362.“
12.
Член 376, параграф 2 се заменя от следното:
„2. Освобождаване от обезпечение не се прилага, когато, съобразно член 362, е забранено ползването на пълно обезпечение.“
13.
Член 380 се заменя от следното:
„Член 380
Пред митническите органи се представя задоволително доказателство за редовността на транзитна операция по реда на член 378, параграф 1:
a)
чрез митнически или търговски документ, парафиран от митническите органи и показващ, че въпросните стоки са били представени в учреждението на напускане, или когато се прилага член 406 на упълномощения получател. Този документ задължително съдържа достатъчно данни за идентифициране на стоките; или
б)
чрез митнически документ, удостоверяващ митническия режим на стоките в трета държава или копие или фотокопие от него; копието или фотокопието задължително се парафират за достоверност от организацията, която е парафирала оригиналния документ, от органи на въпросната трета държава, или от органите на държава-членка. Документът задължително съдържа достатъчно данни за идентифициране на стоките.“
14.
В член 453, параграф 2 се заменя от следното:
„2. Упоменатият в параграф 1 местен статут на стоките се определя съобразно членове от 314 до 324, или, където се налага, по реда на членове от 325 до 334 в посочените от член 326 рамки.“
15.
Въвежда се следният член 457 a:
„Член 457a
Когато митническите органи на държава-членка решат да изключат лице от режима TIR по реда на разпоредбите на член 38 от Конвенцията TIR, решението им се прилага на цялата митническа територия на Общността.
За тази цел държавата-членка известява за решението си, заедно с датата, от която започва да се прилага, останалите държави-членки и Комисията.
Решението се прилага за всички карнетки TIR, представени на митническо учреждение за одобрение.“
16.
Буква a) от член 503 се заменя от следния текст:
„a)
„селскостопански стоки“ означава стоките, включени в регламентите, упоменати в член 1 от Регламент (ЕИО) № 565/80 на Съвета (6). Стоки по реда на Регламент (ЕО) № 3448/93 на Съвета (7) или Регламент (EО) № 1222/94 на Комисията (8) се считат за селскостопански;
17.
Член 536, параграф 1 се заменя от следния текст:
„1. Когато митническите органи изискват различни от упоменатите в член 98, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Кодекса местни стоки, съхранявани в митнически склад, да се впишат в стоковите книги по член 105 от Кодекса, съобразно член 106, параграф 3 от Кодекса, вписването им следва да съдържа данни за статута на стоките.“
18.
Първата алинея от член 552, параграф 1, буква a), v) се заменя със следното:
„операции, при които стойността на стоките, според осемцифрения им код по Комбинираната номенклатура, не надхвърля 300 000 ECU на заявител и на календарна година, независимо от броя на заетите в операцията лица.“
19.
Втората алинея от член 696, параграф 2 се заменя със следния текст:
„Устната декларация за започване на процедура е заявление за разрешително, а описът на материалите от митническата служба е равностоен на разрешително.“
20.
Член 698 се допълва и изменя, както следва:
a)
първа алинея от параграф 1 се заменя със следния текст:
„Упоменатите в член 684 лични предмети на пътници и стоки, внасяни за спортни цели, се приемат за временен внос без писмено или устно заявление или разрешително.“
б)
към параграф 2 се добавя следното изречение:
„В такъв случай опростената процедура по реда на член 696 се прилага mutatis mutandis.“
21.
Член 705, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато се прилага член 695 или член 696, всяка от декларациите по реда на параграф 1, или описът, според съответния случай, се подава в митническото учреждение, което е издало разрешителното.“
22.
Член 709 се заменя със следното:
„Член 709
1. При възникване на митническо задължение за предварително въведени стоки под режим на временен внос, компенсаторната лихва се плаща за целия размер на съответния митен сбор.
2. Параграф 1 не се прилага:
a)
когато митническото задължение възниква съобразно член 201, параграф 1, буква б) от Кодекса;
б)
при възникване на митническо задължение и налично обезпечение в брой, равно на една от сумите по митническото задължение според определеното по реда на член 192, параграф 1 от Кодекса;
в)
при възникване на митническо задължение поради признаването на стоките за местни след като са въведени под режим на временен внос по реда на членове 673, 678, 682, 684 или член 684a;
г)
когато компенсаторната лихва, изчислена съобразно параграф 3, не надхвърля 20 ECU за всеки случай на възникване на митническо задължение;
д)
когато титуляр на разрешително изиска признаване на стоки за местни и представи доказателства, че определени обстоятелства, които не се дължат на негов пропуск или грешка, правят невъзможно или нецелесъобразно икономически да се извърши реекспорт според условията, които е очаквал и доказал, когато е кандидатствал за разрешително. Член 589, параграф 3 се прилага mutatis mutandis.
3.
a)
Годишните лихвени проценти са тези към датата на възникване на митническото задължение и определени съобразно член 589, параграф 4, буква a).
б)
Лихвата се изчислява на календарен месец за срока, започващ от първия ден на месеца след месеца, през който вносните стоки се въвеждат за първи път, до последния ден на месеца, през който възниква митническото задължение. Срокът за изчисляване на компенсаторната лихва задължително е не по-малък от един месец.
в)
Размерът на лихвата се изчислява въз основа на съответните вносни мита, лихвата, посочена в буква a), и срока, посочен в буква б).“
23.
Приложение 37 се изменя съобразно приложение I .
24.
Приложение 38 се изменя съобразно приложение II .
25.
Приложения 43 и 44 се заменят от приложения III и IV.
26.
Приложения 63, 64 и 65 се изменят съобразно приложение V.
27.
Приложение 79 се изменя съобразно приложение Vl.
28.
Приложение 87 се изменя съобразно приложение Vll.
29.
Приложение 108 се изменя съобразно приложение VIII.
30.
Навсякъде изразът „Регламент (ЕИО) № 1736/75 на Съвета“ се заменя от израза „Регламент (EО) № 1172/95 на Съвета“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Мерките, които в контекста на режима транзит за определени стоки определят размера на пълното обезпечение или на равнище равно на цялата сума, или на 50 % от митните сборове и други приложими вземания, или за такива, за които се забранява вземането на пълно обезпечение, и които мерки са приети въз основа на прилаганите мерки преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, остават в сила до датата на първото решение, взето съобразно член 362, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, допълнен и изменен от настоящия регламент, но в никой случай не по-късно от 31 декември 1996 г.
Новите образци на формуляри по реда на настоящия регламент могат да се ползват веднага след влизането му в сила. Използваните до тази дата формуляри могат да се употребяват до изчерпване на наличностите, но не по-късно от 31 декември 1996 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 1996 година.