RAADETS DIREKTIV
af 19. november 1991
om fastsaettelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin
(91/630/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Alle medlemsstater har ratificeret den europaeiske konvention om beskyttelse af dyr under opdraet; Faellesskabet har ogsaa godkendt konventionen ved afgoerelse 78/923/EOEF (4) og har deponeret godkendelsesinstrumentet;
Europa-Parlamentet har ved beslutning af 20. februar 1987 om politikken vedroerende dyrs velfaerd (5) anmodet Kommissionen om at fremsaette forslag til mindstekrav med hensyn til intensivt opdraet af slagtesvin;
svin er som levende dyr anfoert paa listen over varer i Traktatens bilag II;
svineopdraet udgoer en integrerende del af landbrugets aktiviteter; det er en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen;
forskelle, som kan fordreje konkurrencevilkaarene, hindrer, at den faelles markedsordning for svin og afledte produkter kan fungere tilfredsstillende;
der boer derfor fastsaettes faelles mindstekrav med hensyn til beskyttelse af avls- og fedesvin for at sikre en rationel produktionsudvikling;
de officielle myndigheder, producenterne, forbrugerne og andre boer holdes underrettet om udviklingen paa dette omraade; Kommissionen boer foelgelig paa grundlag af en rapport fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité aktivt fortsaette den videnskabelige forskning for at finde frem til det eller de opdraetssystemer, som bedst kan sikre svinenes velfaerd; der boer derfor fastlaegges en foreloebig periode, inden for hvilken Kommissionen kan udfoere denne opgave -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv fastsaettes mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, der holdes indelukket med henblik paa avl og opfedning.
Artikel 2
I dette direktiv forstaas ved:
1) »svin«: et svin i enhver alder, uanset om det opdraettes til avl eller opfedning
2)
»orne«: et handyr efter puberteten, bestemt til avl
3)
»gylt«: et hundyr efter puberteten og inden faring
4)
»so«: et hundyr efter foerste faring
5)
»diegivende so«: et hundyr fra perinatalperiode til fravaenning af pattegrisene
6)
»goldso og draegtig so«: en so mellem fravaenning og perinatal periode
7)
»pattegris«: en gris fra foedsel til fravaenning
8)
»fravaennet gris«: en fravaennet gris paa indtil ti uger
9)
»avls-/fedesvin«: et svin fra ti uger indtil slagtning eller avlsbrug
10)
»kompetent myndighed«: den kompetente myndighed som defineret i artikel 2, nr. 6, i direktiv 90/425/EOEF (6).
Artikel 3
Medlemsstaterne soerger for, at foelgende bestemmelser overholdes:
1) - fra den 1. januar 1994 skal alle nyopfoerte eller genopfoerte bedrifter og/eller bedrifter, der tages i brug for foerste gang efter denne dato, mindst opfylde foelgende krav:
Der skal vaere et frit gulvareal til hver fravaennet gris eller hvert avls-/fedesvin, der opdraettes i flok, paa mindst:
- 0,15 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa 10 kg eller derunder
- 0,20 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 10 kg og 20 kg
- 0,30 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 20 kg og 30 kg
- 0,40 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 30 kg og 50 kg
- 0,55 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 50 kg og 85 kg
- 0,65 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 85 kg og 110 kg.
- 1,00 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa over 110 kg
- fra den 1. januar 1998 skal ovennaevnte mindstekrav gaelde for alle bedrifter
2) opfoerelse eller indretning af anlaeg, hvor soeer og gylter er bundet, er forbudt efter den 31. december 1995.
Den kompetente myndighed kan dog paa grundlag af resultaterne af den i artikel 7, stk. 1, omhandlede kontrol tillade anvendelse af anlaeg, der er opfoert inden den 1. januar 1996, og som ikke opfylder kravene i nr. 1, for en periode, der under ingen omstaendigheder maa straekke sig ud over den 31. december 2005.
Denne artikel gaelder ikke for bedrifter med under seks svin eller fem soeer med deres pattegrise.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne soerger for, at svineopdraet sker i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilaget.
Indtil den 30. juni 1995 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder dog tillade, at kapitel I, punkt 3, 5, 8 og 11, i bilaget fraviges.
2. Inden dette direktiv traeder i kraft, fastsaetter Kommissionen desuden i samarbejde med medlemsstaterne - i form af en henstilling - eventuelle yderligere mindstekrav som supplement til kravene i bilaget med henblik paa beskyttelse af svin.
Artikel 5
Forskrifterne i bilaget kan aendres efter fremgangsmaaden i artikel 10 for at tage hensyn til den videnskabelige udvikling.
Artikel 6
Senest den 1. oktober 1997 forelaegger Kommissionen Raadet en rapport udarbejdet paa grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité om det eller de intensive opdraetsystemer, der ud fra et patologisk, zooteknisk, fysiologisk og adfaerdsmaessigt synspunkt opfylder kravene til svins velfaerd, samt om de forskellige systemers samfundsoekonomiske foelgevirkninger. Denne rapport skal navnlig omhandle velfaerd for soeer opdraettet i forskellige grader af indelukning og i flok, og den skal vaere ledsaget af relevante forslag, der bygger paa rapportens konklusioner.
Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal om disse forslag senest tre maaneder efter deres forelaeggelse.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne soerger for, at der foeres kontrol under den kompetente myndigheds ansvar for at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv og i bilaget overholdes.
Denne kontrol, som kan finde sted i forbindelse med kontrol i andet oejemed, skal hvert aar omfatte et antal statistisk repraesentative stikproever af de forskellige produktionssystemer i hver medlemsstat.
2. Kommissionen opstiller efter fremgangsmaaden i artikel 10 en kodeks med regler for gennemfoerelse af den i stk. 1 omhandlede kontrol.
3. Medlemsstaterne underretter hver andet aar inden den sidste arbejdsdag i april, og foerste gang inden den 30. april 1996, Kommissionen om resultaterne af den kontrol, der er gennemfoert i de foregaaende to aar i overensstemmelse med denne artikel, herunder antallet af kontrolbesoeg i forhold til antallet af bedrifter paa deres omraade.
Artikel 8
For at kunne indfoeres i Faellesskabet skal dyr fra tredjelande ledsages af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i det paagaeldende land, hvorved det attesteres, at de mindst har faaet en lige saa god behandling som den, der i henhold til dette direktiv skal gives dyr af faellesskabsoprindelse.
Artikel 9
Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan, hvis det er noedvendigt for den ensartede gennemfoerelse af dette direktiv, foretage kontrol paa stedet i samarbejde med de kompetente myndigheder. Ved denne lejlighed skal de personer, der udfoerer kontrollen, selv ivaerksaette saerlige hygiejneforanstaltninger for at udelukke enhver risiko for overfoersel af sygdomme.
Den medlemsstat, paa hvis omraade der foretages kontrol, skal paa enhver maade bistaa de sagkyndige i den udstraekning, det er noedvendigt for udfoerelsen af disses opgaver. Kommissionen underretter den paagaeldende medlemsstats kompetente myndighed om resultatet af den foretagne kontrol.
Den paagaeldende medlemsstats kompetente myndighed skal traeffe de fornoedne foranstaltninger, som maatte vise sig noedvendige i betragtning af resultaterne af den foretagne kontrol.
For saa vidt angaar forbindelserne med tredjelande gaelder bestemmelserne i kapitel III i direktiv 91/496/EOEF (1).
De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 10.
Artikel 10
1. Naa der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel indbringer formanden omgaaende sagen for Den Staaende Veterinaerkomité, nedsat ved afgoerelse 68/361/EOEF (2), i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget sagen haster. Udtalelsen vedtages med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastsat i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
4. Naar de paataenkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller naar der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen omgaaende Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Saafremt Raadet ikke har truffet nogen afgoerelse inden udloebet af en frist paa tre maaneder fra den dato, paa hvilken det har faaet sagen forelagt, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod de paagaeldende foranstaltninger.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser, herunder eventuelle sanktioner, i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved den officielle offentliggoerelse ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Dog kan medlemsstaterne for saa vidt angaar beskyttelse af svin paa deres omraade fra den i stk. 1 naevnte dato og under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser opretholde eller indfoere strengere bestemmelser end dette direktivs bestemmelser. De underretter Kommissionen om enhver saadan foranstaltning.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. november 1991.
31991L0630
L 340/33
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 19 ноември 1991 година
относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете
(91/630/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че всички държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели; като има предвид, че Общността също така е одобрила тази конвенция с Решение 78/923/ЕИО (4) и е депозирала инструмента си за одобрение;
като има предвид, че Европейският парламент в резолюцията си от 20 февруари 1987 г. относно политиката за хуманно отношение към животните (5), е поискал от Комисията да направи предложения за минимални стандарти за интензивното отглеждане на свине;
като има предвид, че свинете, като живи животни, фигурират в списъка на продуктите, изброени в приложение II към Договора;
като има предвид, че отглеждането на свине е неразделна част от селското стопанство; като има предвид, че то представлява източник на доходи за част от селскостопанското население;
като има предвид, че разликите, които могат да нарушат условията на конкуренция, възпрепятстват гладкото функциониране на общия пазар на свине и на продукти от свине;
като има предвид, че поради това е необходимо да се определят минимални общи стандарти за защита на свинете, отглеждани за разплод и за угояване, за да се гарантира рационалното развитие на производството;
като има предвид, че е необходимо официалните служби, производителите, потребителите и други да бъдат информирани за развитието в тази област; като има предвид следователно, че Комисията, въз основа на доклад на Научния ветеринарен комитет, следва да продължава активно да извършва научни изследвания в областта на най-ефективната(те) система(и) за отглеждане на животни от гледна точка на хуманното отношение към животните; като има предвид, че следва съответно да се предвиди преходен период, който да даде възможност на Комисията да изпълни успешно таза задача,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива определя минималните стандарти на защита на свинете, отглеждани в затворено пространство за разплод и угояване.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„свиня“ - животно от рода на свинете, независимо от възрастта, отглеждано за разплод или за угояване;
2)
„нерез“ - мъжка свиня, в полова зрялост, предназначена за разплод;
3)
„млада свиня“ - женска свиня в полова зрялост, която не е раждала;
4)
„свиня“ - женска свиня след първото раждане;
5)
„свиня-майка“ - женска свиня в периода от раждането до отбиването на прасенцата;
6)
„суха бременна свиня“ - женска свиня в периода от отбиването на прасенцата до периода около раждането;
7)
„бозаещо прасе“ - прасе в периода от раждането до отбиването;
8)
„подрастващо прасе“ - небозаещо прасе на възраст до десет седмици;
9)
„прасе за угояване“ - прасе на възраст над 10 седмици до клането или използването му за разплод;
10)
„компетентен орган“ - органът, който е компетентен по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО (6).
Член 3
Държавите-членки гарантират, че:
1.
-
считано от 1 януари 1994 г. всички новопостроени или реконструирани свиневъдни обекти и/или тези, които са започнали дейност за пръв път след тази дата, отговарят поне на следното изискване:
Свободната площ, с която да разполага всяко подрастващо прасе или прасе за угояване, отглеждани в групи, да бъде:
-
0,15 кв. м за свинете със средно тегло 10 кг или по-малко,
-
0,20 кв. м за свинете със средно тегло между 10 и 20 кг,
-
0,30 кв. м за свинете със средно тегло между 20 и 30 кг,
-
0,40 кв. м за свинете със средно тегло между 30 и 50 кг,
-
0,55 кв. м за свинете със средно тегло между 50 и 85 кг,
-
0,65 кв. м за свинете със средно тегло между 85 и 110 кг,
-
1,00 кв. м за свинете със средно тегло над 110 кг;
-
считано от 1 януари 1998 г. горепосочените минимални стандарти се прилагат за всички свиневъдни обекти;
2)
Считано от 31 декември 1995 г. се забраняват строежът и престрояването на помещения, в които младите женски свине и женските свине-майки са вързани.
Въпреки това използването на съоръжения, построени преди 1 януари 1996 г., които не отговарят на изискванията на точка 1, може да бъде разрешено от компетентния орган с оглед резултатите от инспекциите, предвидени в член 7, параграф 1 за период, който при никакви обстоятелства не може да бъде продължаван след 31 декември 2005 г.
Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за свиневъдни обекти, където се отглеждат по-малко от шест свине или шест свине-майки с техните прасенца.
Член 4
1. Държавите-членки гарантират, че условията за отглеждането на свине са в съответствие с общите разпоредби, определени в приложението.
Въпреки това до 30 юни 1995 г. компетентните органи на държавите-членки може да разрешат дерогации от разпоредбите на глава I, параграфи 3, 5, 8 и 11 от приложението.
2. Освен това преди влизането на настоящата директива в сила Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, издава препоръка, в която се определят минимални стандарти за защита на свинете, допълващи тези, съдържащи се в приложението.
Член 5
Разпоредбите, съдържащи се в приложението, могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, като се отчита научният прогрес.
Член 6
Най-късно в срок до 1 октомври 1997 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен на базата на становище на Постоянния ветеринарен комитет относно системата(ите) за интензивно отглеждане, които отговарят на изискванията за хуманно отношение към свинете от патологична, зоотехническа, физиологична и поведенческа гледна точка, както и на социално-икономическите последици на различните системи. Докладът отчита по-специално хуманното отношение към свинете-майки, отглеждани в пространство с различна степен на затвореност или на групи и се придружава от съответни предложения, свързани със заключенията в доклада.
В срок най-късно до три месеца след представянето на предложенията Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Член 7
1. Държавите-членки гарантират, че инспекциите се извършват под отговорността на компетентния орган, с цел да се проверява спазването на разпоредбите на настоящата директива и на приложението към нея.
Тези инспекции, които могат да се извършват в рамките на проверки за други цели, обхващат всяка година статистически представителна извадка за различните системи за отглеждане във всяка държава-членка.
2. Съгласно процедурата, предвидена в член 10, Комисията съставя кодекс с правилата, приложими при извършване на инспекциите, предвидени в параграф 1.
3. На всеки две години, до последния работен ден на месец април и за пръв път до 30 април 1996 г., държавите-членки информират Комисията за резултатите от инспекциите, извършени през последните две години, в съответствие с настоящия член, включително и за броя на извършените инспекции спрямо общия брой на свиневъдните обекти на територията им.
Член 8
Животните, които са внесени в Общността от страни, които не са членки, трябва, по отношение на изискванията за доброто им състояние, да получават третиране поне равностойно на това, което се гарантира от настоящата директива на животните с произход от Общността.
Член 9
Когато е необходимо за еднаквото прилагане на настоящата директива, ветеринарните експерти от Комисията могат, в сътрудниче ство с компетентните органи, да извършват проверки на място. Лицата, извършващи тези проверки, прилагат специални мерки за лична хигиена, необходими за да се изключи всякакъв риск от пренасянето на болести.
Държавата-членка, на територията на която се извършва проверката, оказва пълно съдействие на експертите при изпълнение на задачите им. Комисията информира компетентния орган на държавата-членка за резултатите от извършените проверки.
Компетентният орган на държавата-членка взима съответните мерки, които биха могли да се окажат необходими с оглед резултатите от проверката.
По отношение на връзките със страни, които не са членки, се прилагат разпоредбите на глава III от Директива 91/496/ЕИО (7).
Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 10.
Член 10
1. Когато трябва да се следва процедурата, определена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО (8), по-нататък наричан „Комитетът“, се сезира незабавно от председателя му по негова инициатива или по молба на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за мерките, които следва да се вземат. В срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса, комитетът приема становище с мнозинство, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на вземане на решения от Съвета по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки се претеглят по начина, определен в горепосочения член. Председателят не гласува.
3. Комисията приема мерките, когато те са в съответствие със становището на комитета.
4. Когато предложените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение за мерките, които следва да се приемат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на тримесечен срок от датата на сезирането Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията, освен случаите когато Съветът се е произнесъл срещу тях с обикновено мнозинство.
Член 11
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 януари 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваването се определят от държавите-членки.
2. Въпреки това от датата, определена в параграф 1, държавите-членки могат, при спазване на общите разпоредби на Договора, да прилагат на териториите си по-строги разпоредби за защита на свинете от тези, съдържащи се в настоящата директива. Те информират Комисията за всички такива мерки.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 1991 година.