RAADETS DIREKTIV af 14 . juni 1988 om fastsaettelse af de veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med handelen inden for Faellesskabet med frosset tyresaed og indfoersel heraf ( 88/407/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra foelgende betragtninger :
Direktiv 64/432/EOEF ( 4 ), senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 3768/85 ( 5 ), indeholder bestemmelser om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin; direktiv 72/462/EOEF ( 6 ), senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 3768 /85, indeholder herudover bestemmelser om veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg og svin fra tredjelande;
ovennaevnte bestemmelser har for saa vidt angaar handelen inden for Faellesskabet med kvaeg og svin og indfoersel af disse dyr fra tredjelande gjort det muligt at sikre, at eksportlandet garanterer overholdelsen af de veterinaerpolitimaessige krav, hvorved risikoen for udbredelse af husdyrsygdomme naesten totalt kan udelukkes; der er dog stadig en vis risiko for udbredelse af disse sygdomme i forbindelse med handelen med saed;
det er derfor noedvendigt inden for rammerne af faellesskabspolitikken vedroerende harmonisering af national lovgivning om veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med handelen inden for Faellesskabet med husdyr og husdyrprodukter at oprette en harmoniseret ordning for handelen inden for Faellesskabet og indfoersel i Faellesskabet af tyresaed;
ved handelen med saed inden for Faellesskabet boer den medlemsstat, hvor der opsamles saed, sikre, at saeden opsamles og behandles i godkendte og kontrollerede tyrestationer, at den hidroerer fra dyr, hvis sundhedstilstand er saadan, at risikoen for udbredelse af dyresygdomme kan udelukkes, at den opsamles, behandles, oplagres og transporteres i henhold til normer, som goer det muligt at sikre, at dens sundhedsmaessigt forsvarlige tilstand opretholdes, og at den ledsages af et sundhedscertifikat under transporten til bestemmelseslandet for at sikre overholdelsen af disse krav;
medlemsstaternes forskellige politik med hensyn til vaccination mod visse sygdomme goer det berettiget at opretholde visse tidsbegraensede undtagelsesbestemmelser, som bemyndiger dem til, med hensyn til visse sygdomme, at stille krav om yderligere beskyttelse mod disse sygdomme;
med henblik paa indfoersel i Faellesskabet af saed fra tredjelande boer der opstilles en liste over tredjelande paa grundlag af sundhedsmaessige normer; uden at gribe ind i denne liste boer medlemsstaterne kun tillade indfoersel af saed, som hidroerer fra tyrestationer, der overholder visse forskrifter, og som er undergivet officiel kontrol; herudover boer der alt efter omstaendighederne fastsaettes saerlige veterinaerpolitimaessige forskrifter for de paa listen anfoerte lande; der kan endvidere foretages kontrol paa stedet for at overaage overholdelsen af disse forskrifter;
der boer fastlaegges en fremgangsmaade til bilaeggelse af eventuelle tvister mellem medlemsstaterne om det berettigede i at godkende en tyrestation;
medlemsstaterne kan afvise en saedsending, hvis det konstateres, at denne ikke er i overensstemmelse med dette direktiv; sendingen boer paa anmodning fra afsenderen eller dennes befuldmaegtigede kunne returneres, hvis ikke veterinaerpolitimaessige grunde strider imod dette; afsenderen eller dennes befuldmaegtigede boer have mulighed for at kende aarsagerne til et forbud eller en begraensning og at indhente udtalelse fra en veterinaersagkyndig;
for at hindre overfoersel af visse smitsomme sygdomme boer der foretages kontrol straks ved indfoerslen af en saedsending paa Faellesskabets omraade, medmindre der er tale om ekstern faellesskabsforsendelse;
de foranstaltninger, som medlemsstaterne i tilfaelde af intern faellesskabsforsendelse skal traeffe efter denne kontrol, boer fastlaegges;
en medlemsstat boer kunne traeffe hasteforanstaltninger i tilfaelde af udbrud af smitsomme sygdomme i en anden medlemsstat eller i et tredjeland; de risici, der er en foelge af disse sygdomme, og de beskyttelsesforanstaltninger, de noedvendiggoer, boer vurderes paa samme maade i hele Faellesskabet; de noedvendige foranstaltninger boer derfor traeffes i henhold til en hasteprocedure inden for Den Staaende Veterinaerkomité;
Kommissionen boer traeffe visse gennemfoerelsesforanstaltninger til dette direktiv; der boer derfor fastlaegges en fremgangsmaade for et snaevert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne inden for Den Staaende Veterinaerkomité;
dette direktiv griber ikke ind i handelen med saed fremstillet inden den dato, fra hvilken medlemsstaterne skal overholde det - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 1 Dette direktiv fastlaegger de veterinaerpolitimaessige betingelser i forbindelse med handel inden for Faellesskabet, og import fra tredjelande af frosset tyresaed .
Artikel 2 I forbindelse med dette direktiv anvendes i fornoedent om - fang definitionerne i artikel 2 i direktiv 64/432/EOEF og 72/462/EOEF .
Endvidere forstaas ved :
a ) saed : et behandlet eller fortyndet ejakulat fra tyre b ) tyrestation : en officielt godkendt og kontrolleret virk - somhed, der er beliggende paa en medlemsstats eller et tredjelands omraade, og hvor der produceres saed til brug ved insemination c ) embedsdyrlaege : en dyrlaege, der er udpeget af den centrale kompetente myndighed i en medlemsstat eller et tredjeland d ) tyrestationens dyrlaege : en dyrlaege, der er ansvarlig for den daglige overholdelse i tyrestationen af dette direktivs krav e ) sending : en saedmaengde, der omfattes af ét certifikat f ) saedopsamlende land : en medlemsstat eller et tredjeland, hvor der opsamles saed, og hvorfra denne sendes til en medlemsstat g ) godkendt laboratorium : et laboratorium, der er beliggende paa en medlemsstats eller et tredjelands omraade, og som af den kompetente veterinaermyndighed er udpeget til at udfoere den eller de undersoegelser, den er foreskrevet i dette direktiv h ) opsamling : en saedmaengde taget fra et donordyr paa et hvilket som helst tidspunkt .
KAPITEL II Handel inden for Faellesskabet Artikel 3 Hver medlemsstat drager omsorg for, at der fra dens omraade til en anden medlemsstats omraade kun sendes saed, der opfylder foelgende generelle bestemmelser :
a ) saeden skal vaere opsamlet og behandlet med henblik paa insemination paa en tyrestation, der er sundhedsmaessigt godkendt i overensstemmelse med artikel 5, stk . 1, med henblik paa handel inden for Faellesskabet b ) saeden skal vaere udtaget fra tyre, hvis sundhedstilstand opflyder bestemmelserne i bilag B c ) saeden skal vaere opsamlet, behandlet, opbevaret og transporteret i overensstemmelse med bilag A og C d ) saeden skal under transporten til modtagerlandet ledsages af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med artikel 6, stk . 1 .
Artikel 4 1 . Med forbehold af stk . 2 tillader medlemsstaterne indtil den 31 . december 1992 indfoersel af saed fra tyre, der har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller den saakaldte Elisa-undersoegelse for rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis eller positivt efter en vaccination udfoert i overenstemmelse med dette direktiv .
Medlemsstaterne kan indtil den 31 . december 1992 tillade indfoersel af saed fra tyre, der har reageret positivt paa en serumneutralisationsundersoegelse eller en Elisa-undersoegelse for rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis, og som ikke er vaccinerede i overenstemmelse med dette direktiv .
Hver sendig skal i saa fald underkastes en undersoegelse med indpodning paa levende dyr og/eller en virusisolationsunder - soegelse . Dette krav skal ikke opfyldes for saed fra dyr, der inden den foerste vaccination paa tyrestationen har reageret negativt paa de i foerste afsnit naevnte undersoegelser .
Disse undersoegelser kan efter bilateral aftale foretages enten i det saedopsamlende land eller i bestemmelseslandet .
Raadet tager inden den 1 . januar 1992 dette stykke op til fornyet behandling paa grundlag af en rapport og enventuelle forslag fra Kommissionen .
2 . De medlemsstater, hvis stationer udelukkende har dyr, der har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller Elisa-undersoegelsen, har ret til at modsaette sig, at der paa deres omraade indfoeres saed fra stationer, der ikke har samme status .
Efter fremgangsmaaden i artikel 19 kan det besluttes, at ovennaevnte bestemmelser skal gaelde for en del af en medlemsstats omraade, hvis alle stationerne i denne del af omraadet udelukkende har dyr, der har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller Elisa-undersoegelsen .
3 . Med forbehold af andre faellesskabsbestemmelser kan medlemsstater, i hvilke der ikke foretages vaccination mod mund - og klovesyge, ikke modsaette sig indfoersel paa dens omraade af saed fra tyre, som er vaccineret i overensstemmelse med dette direktiv .
10 % af saeden fra hver opsamling ( med mindst fem straa ) kan i saa fald underkastes en virusisolationsundersoegelse for mund - og klovesyge i et laboratorium i bestemmelsesmedlemsstaten eller i et laboratorium udpeget af denne medlemsstat . Hvis der er positiv reaktion, kan saeden afvises .
Artikel 5 1 . Den medlemsstat, paa hvis omraade tyrestationen er beliggende, paaser, at den i artikel 3, litra a ), omhandlede godkendelse kun gives, naar bestemmelserne i bilag A er opfyldt, og tyrestationen er i stand til at opfylde de oevrige bestemmelser i dette direktiv .
Medlemsstaten paaser ligeledes, at embedsdyrlaegen foerer tilsyn med, at disse bestemmelser overholdes, og traekker godkendelsen tilbage, hvis én eller flere af disse bestemmelser ikke mere overholdes .
2 . Alle godkendte tyrestationer registreres paa en liste med et veterinaergodkendelsesnummer for hver station . Hver medlemsstat sender listen over tyrestationer og deres veterinaergodkendelsesnumre til de oevrige medlemsstater og Kommissionen, ligesom den underretter dem om eventuel tilbagetraekning af godkendelser .
Er en medlemsstat af den opfattelse, at forudsaetningerne for godkendelse ikke eller ikke laengere opfyldes paa en tyrestation i en anden medlemsstat, underretter den denne stats kompetente myndighed herom . Sidstnaevnte traeffer alle fornoedne foranstaltninger og underretter den anden medlemsstats kompetente myndighed om, hvilke beslutninger der traeffes, samt grundene til disse beslutninger .
Hvis den anden medlemsstat frygter, at der ikke er truffet de fornoedne foranstaltninger, eller at de foranstaltninger, der er truffet, er uhensigtsmaessige, underretter den Kommissionen herom, hvorefter denne indhenter udtalelse hos en eller flere veterinaereksperter . Paa baggrund af denne udtalelse kan medlemsstaterne efter fremgangsmaaden i artikel 19 bemyndiges til midlertidigt at forbyde, at saed hidroerende fra den paagaeldende tyrestation bringes ind paa deres omraade .
En saadan bemyndigelse kan traekkes tilbage efter fremgangsmaaden i artikel 19 paa baggrund af en ny udtalelse fra en eller flere veterinaereksperter .
Veterinaereksperterne skal vaere statsborgere i en anden medlemsstat end dem, der er involveret i tvisten .
De generelle regler for anvendelsen af denne artikel fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
Artikel 6 1 . Medlemsstaterne goer indfoersel af tyresaed betinget af forelaeggelse af et sundhedscertifikat, der er udfaerdiget af en embedsdyrlaege i den saedopsamlende medlemsstat i overensstemmelse med bilag D .
Certifikatet skal :
a ) affattes paa mindst et af de officielle sprog i det saedopsamlende land samt paa et af de officielle sprog i bestemmelsesmedlemsstaten b ) i originaleksemplaret ledsage sendingen til bestemmelsesstedet c ) udfaerdiges paa et enkelt ark papir d ) vedroere én enkelt modtager .
2 . a ) Bestemmelsesmedlemsstaten kan forbyde, at sendinger indfoeres til dens omraade, saafremt det ved kontrol af dokumenterne fremgaar, at artikel 3 ikke er blevet overholdt .
b ) Bestemmelsesmedlemsstaten kan traeffe alle foranstaltninger, herunder ogsaa oplaging i karantaene, der er noedvendige for at kunne drage sikre konklusioner i tilfaelde af saed, der mistaenkes for at vaere inficeret eller forurenet med sygdomskim .
c ) Ved beslutninger, der traeffes i medfoer af litra a ) og b ), skal det paa afsenderens eller dennes befuldmaeg - tigedes anmodning tillades, at saeden returneres, forudsat dette ikke strider mod veterinaerpolitimaessige hensyn .
3 . Saafremt indfoersel af saed er blevet forbudt af en af de aarsager, der omhandles i stk . 2, litra a ) og b ), og den saedopsamlende medlemsstat ikke inden 30 dage tillader returnering heraf, kan den kompetente veterinaermyndighed i bestemmelsesmedlemsstaten beordre saeden destrueret .
4 . Beslutninger, der traeffes af den kompetente veterinaermyndighed i medfoer af stk . 2 og 3, meddeles afsenderen eller dennes befuldmaegtigede tillige med aarsagerne til de paagaeldende beslutninger .
Artikel 7 1 . Dette direktiv beroerer ikke de appelmuligheder, som medlemsstaternes nugaeldende lovgivning giver med hensyn til beslutninger, som den kompetente myndighed maatte traeffe i medfoer af dette direktiv .
Disse begrundede beslutninger skal efter anmodning straks meddeles afsenderen eller dennes befuldmaegtigede skriftligt med oplysning om, hvilke appelmuligheder han har i henhold til den gaeldende lovgivning, ligesom det oplyses, under hvilken form og inden for hvilke frister sagen skal anlaegges . Beslutningerne skal ligeledes meddeles den kompetente veterinaermyndighed i den saedopsamlende medlemsstat eller den medlemsstat, hvorfra saeden er indfoert .
2 . Hver medlemsstat giver afsendere, over for hvis saedsendinger der er truffet foranstaltninger som omhandlet i artikel 6, stk . 2, ret til, foer andre foranstaltninger traeffes af den kompetente myndighed, at indhente udtalelse fra en veterinaersagkyndig med henblik paa at fastslaa, om artikel 6, stk . 2, er overholdt .
Den veterinaersagkyndige skal vaere statsborger i en anden medlemsstat end den saedopsamlende medlemsstat eller bestemmelsesmedlemsstaten .
Kommissionen opstiller paa forslag af medlemsstaterne en liste over de veterinaersagkyndige, der kan afgive udtalelser . De generelle regler for anvendelsen af denne artikel, og specielt fremgangsmaaden ved udarbejdelse af saadanne udtalelser, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
KAPITEL III Indfoersel fra tredjelande Artikel 8 1 . Medlemsstaterne kan kun tillade indfoersel af tyresaed fra de tredjelande, som er opfoert paa en liste, der skal udfaerdiges efter fremgangsmaaden i artikel 19 . Listen kan suppleres eller aendres efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
2 . Ved bedoemmelsen af, om et tredjeland kan optages paa den i stk . 1 naevnte liste, tages specielt foelgende i betragtning :
a ) dels sundhedstilstanden hos husdyrebestanden, hos an - dre tamdyr og hos den vildtlevende dyrebestand i tred - jelandet, saerlig med hensyn til forekomst af eksotiske dyresygdomme, og dels den sundhedsmaessige status samt de omraademaessige forhold i dette land, saafremt disse forhold kan frembyde en fare for husdyrbestandens sundhed i medlemsstaterne b ) den regelmaessighed og hurtighed, hvormed tredjelandet giver oplysning om forekomst paa dens omraade af smitsomme sygdomme hos dyr, saerlig de sygdomme, der er naevnt i liste A og B opstillet af Det Internationale Kontor for Epizootier c ) landets forskrifter for forebyggelse og bekaempelse af sygdomme hos dyr d ) veterinaertjenestens opbygning og befoejelser i landet e ) tilrettelaeggelsen og gennemfoerelsen af forebyggelse og bekaempelse af smitsomme sygdomme hos dyr f ) de garantier, tredjelandet kan give med gensyn til overholdelse af dette direktivs bestemmelser .
3 . Den i stk . 1 omtalte liste og alle senere aendringer heri offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Artikel 9 1 . Efter fremgangsmaaden i artikel 19 opstilles der en liste over tyrestationer, hvorfra medlemsstaterne kan tillade indfoersel af saed fra tredjelande . Listen kan aendres eller suppleres efter samme fremgangsmaade .
2 . Ved bedoemmelsen af, om en tyrestation i et tredjeland kan optages paa den i stk . 1 omhandlede liste, skal der specielt tages hensyn til tredjelandets veterinaerkontrol med saedproduktionsmetoder, veterinaervaesenets befoejelser og den kontrol, der foeres med tyrestationer .
3 . En tyrestation kan kun optages paa den i stk . 1 omhandlede liste, saafremt :
a ) den er beliggende i et af de lande, der er opfoert paa den i artikel 8, stk . 1, omhandlede liste b ) den opfylder kravene i kapitel I og II i bilag A c ) det paagaeldende tredjelands veterinaervaesen officielt har godkendt den med henblik paa udfoersel til Faellesskabet d ) den kontrolleres af en tilsynsfoerende dyrlaege i det paagaeldende tredjeland e den regelmaessigt, dvs . mindst to gange aarligt, inspiceres af en embedsdyrlaege i det paagaeldende tredjeland .
Artikel 10 1 . Tyresaeden skal hidroere fra dyr, der umiddelbart forud for saedudtagningen har opholdt sig i mindst seks maaneder i et tredjeland, der er opfoert paa den i artikel 8, stk . 1, omhandlede liste .
2 . Uden at gribe ind i artikel 8, stk . 1, og stk . 1 i naervaerende artikel tillader medlemsstaterne kun indfoersel af tyresaed fra ét paa listen opfoert tredjeland, saafremt saeden opfylder de veterinaerpolitimaessige forskrifter, der er vedtaget efter fremgangsmaaden i artikel 18 for saa vidt angaar indfoersel af saed fra det paagaeldende land .
Ved vedtagelse af forskrifterne i foregaaende afsnit skal der tages hensyn til foelgende :
a ) den sundhedsmaessige status i det omraade, der omgiver tyrestationen, med saerlig henvisning til de sygdomme, som er opfoert paa liste A udarbejdet af Det Internationale Kontor for Epizootier b ) sudhedstilstanden hos besaetningen paa tyrestationen, inklusive reglerne for undersoegelsen c ) donordyrets sundhedstilstand samt forskriften for undersoegelsen d ) reglerne for undersoegelse af saed .
3 . For saa vidt angaar fastsaettelsen af veterinaerpolitimaessige betingelser i overensstemmelse med stk . 2 for tuberkulose samt brucellose hos kvaeg anvendes som referencebasis de normer, der er fastsat i bestemmelserne i bilag A til direktiv 64/432/EOEF . Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 18 i de enkelte tilfaelde goeres undtagelse fra disse bestemmelser, hvis det paagaeldende tredjeland yder tilsvarende sundhedsmaessige garantier; i dette tilfaelde fastsaettes i overensstemmelse med naevnte fremgangsmaade sundheds - maessige betingelser, der mindst svarer til betingelserne i ovennaevnte bilag A, for at muliggoere saadanne dyrs adgang til tyrestationerne .
4 . Artikel 4 finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 11 1 . Medlemsstaterne tillader kun indfoersel af tyresaed mod forelaeggelse af et sundhedscertifikat udstedt og underskrevet af en embedsdyrlaege i det saedopsamlende tredjeland .
Certifikatet skal a ) affattes paa mindst et af de officielle sprog i bestemmelsesmedlemsstaten samt paa et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor den i artikel 12 omhandlede importkontrol foretages b ) ledsage saeden i originaleksemplar c ) udfaerdiges paa et enkelt ark papir d ) vedroere en enkelt modtager .
2 . Certifikatet skal vaere i overensstemmelse med et forlaeg, der udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 19 .
Artikel 12 1 . Medlemsstaterne drager omsorg for, at hver saedsending ved ankomsten til Faellesskabets toldomraade underkastes kontrol, foer den bringes i fri omsaetning eller henfoeres under en toldprocedure, og forbyder indfoersel af saadan saed til Faellesskabet, saafremt det i forbindelse med importkontrollen ved ankomsten viser sig :
- at saeden ikke er indfoert fra et tredjeland, der er opfoert paa den i artikel 8, stk . 1, omhandlde liste - at saeden ikke kommer fra en tyrestation, der er opfoert paa den i artikel 9, stk . 1, omhandlede liste - at saeden kommer fra et tredjeland, hvorfra indfoersel er forbudt i medfoer af artikel 15, stk . 2 - at det sundhedscertifikat, der ledsager saeden, ikke er i overensstemmelse med artikel 11 eller de bestemmelser, der fastsaettes i henhold til denne artikel .
Dette stykke finder ikke anvendelse paa saedsendinger, der ved ankomsten til Faellesskabets toldomraade henfoeres under en toldforsendelsesprocedure med henblik paa forsendelse til et bestemmelsessted uden for naevnte omraade .
Dette stykke finder dog anvendelse, hvis der gives afkald paa toldforsendelse under transporten over Faellesskabets omraade .
2 . Bestemmelsesmedlemsstaten kan traeffe alle foranstaltninger, herunder ogsaa tilbageholdelse i karantaene, der er noedvendige for at kunne drage sikre konklusioner med hensyn til saed, der mistaenkes for at vaere inficeret med sygdomsfremkaldende kim .
3 . Er der af nogen af de i stk . 1 og 2 beskrevne aarsager udstedt forbud mod indfoersel af saed, og tillader det udfoerende tredjeland ikke returnering heraf inden for 30 dage, kan den kompetente veterinaermyndighed i bestemmelsesmedlemsstaten beordre saeden destrueret.
Artikel 13 Alle saedsendinger, der af en medlemsstat tillades indfoert til Faellesskabet paa grundlag af den i artikel 12, stk. 1, omhandlede kontrol, skal ved forsendelse til en anden medlemsstats omraade ledsages af det originale certifikat eller en bekraeftet kopi heraf, i begge tilfaelde med paategning af den kompetente myndighed, der er ansvarlig for udfoerelsen af den i artikel 12 omhandlede undersoegelse .
Artikel 14 Hvis der foretages destruktion i henhold til artikel 12, stk . 3, paahviler samtlige udgifter i denne forbindelse afsenderen, modtageren eller disses befuldmaegtigede, uden at der kan ydes nogen form for godtgoerelse fra staten .
KAPITEL IV Beskyttelses - og kontrolforanstaltninger Artikel 15 1 . En medlemsstat kan, hvis der er fare for, at dyresygdomme spredes som foelge af indfoersel af saed til medlemsstatens omraade fra en anden medlemsstat, traeffe foelgende foranstaltninger :
a ) saafremt en epizooti bryder ud i den anden medlemsstat, midlertidigt forbyde eller begraense indfoerslen af tyresaed fra de sygdomsramte omraader i den paagaeldende medlemsstat b ) hvis en epizooti generaliseres, eller hvis der forekommer udbrud af en ny alvorlig, smitsom dyresygdom, midlertidigt forbyde eller begraense indfoerslen af saed fra hele den paagaeldende stats omraade .
Hver medlemsstat underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen om udbrud paa dens omraade af en sygdom som omhandlet i foerste afsnit samt om de foranstaltninger, der traeffes til bekaempelse heraf . Medlemsstaten underretter dem ligeledes straks, naar sygdommen er udryddet .
2 . Hvis der i et tredjeland udbryder eller spreder sig en smitsom dyresygdom, der kan overfoeres via saed og udgoere en fare for sundheden i en medlemsstats bestand, eller saafremt andre aarsager i forbindelse med dyresundhed goer dette berettiget, forbyder bestemmelsesmedlemsstaten uanset artikel 8, 9 og 10 indfoersel af den paagaeldende saed, hvad enten den indfoeres direkte eller indirekte gennem en anden medlemsstat, og hvad enten den kommer fra et tredjeland i dets helhed eller fra en del af dets omraade .
3 . Foranstaltninger, der traeffes af medlemsstaterne i medfoer af stk . 1 og 2, samt ophaevelse af saadanne foranstaltninger, meddeles straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen sammen med grundene hertil .
Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 18 traeffes beslutning om ophaevelse eller aendring af saadanne foranstaltninger, specielt med henblik paa at koordinere dem med foranstaltninger i andre medlemsstater .
4 . Opstaar den i stk . 1 og 2 beskrevne situation, og viser det sig noedvendigt, at andre medlemsstater ligeledes gennem - foerer de foranstaltninger, der er truffet i medfoer af naevnte stykker, eventuelt aendret i henhold til stk . 3, skal der traef - fes passende foranstaltninger efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
5 . Tilladelse til genoptagelse af indfoersel fra et tredjeland gives ligeledes efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
Artikel 16 1 . Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan, hvis dette er noedvendigt for den ensartede gennemfoerelse af dette direktiv, foretage kontrol paa stedet i samarbejde med medlemsstaternes og tredjelandenes kompetente myndigheder .
Det saedopsamlende land, paa hvis omraade der foretages kontrol, skal paa enhver maade bistaa de sagkyndige i den udstraekning, det er noedvendigt for udfoerelsen af disses opgaver . Kommissionen underretter den paagaeldende medlemsstat eller det paagaeldende saedopsamlende land om resultatet af den foretagne kontrol .
Det paagaeldende saedopsamlende land skal traeffe de fornoedne foranstaltninger, som resultaterne af den foretagne kontrol giver anledning til . Hvis det saedopsamlende land undlader at traeffe saadanne foranstaltninger, kan Kommissionen, efter at sagen er behandlet i Den Staaende Veterinaerkomité, bringe artikel 5, stk . 2, fjerde afsnit, og artikel 9,
stk . 1, i anvendelse .
2 . De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel, navnlig vedroerende hyppigheden af og de naermere bestemmelser for gennemfoerelsen af den kontrol, der er omhandlet i stk . 1, fastsaettes efter fremgangsmaaden i arti - kel 19 .
KAPITEL V Afsluttende bestemmelser Artikel 17 Bilagene til dette direktiv aendres af Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, paa forslag af Kommisionen, bl . a . med henblik paa deres tilpasning til den teknologiske udvikling .
Artikel 18 1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringes sagen straks for Den Staaende Veterinaerkomité ( i det foelgende benaevnt "komitéen "), der er nedsat ved Raadets afgoerelse af 15 . oktober 1968, af dennes formand, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .
2 . I komitéen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til Traktatens artikel 148, stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .
3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden to dage . Udtalelsen vedtages med et flertal paa 54 stemmer .
4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem straks, hvis de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse . Hvis de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller der ikke foreligger nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes . Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .
Hvis Raadet ikke har vedtaget foranstaltninger inden tre maaneder efter forelaeggelsen af forslaget, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og ivaerksaetter dem straks, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod disse .
Artikel 19 1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringes sagen straks for komitéen af dennes formand, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .
2 . I komitéen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til Traktatens artikel 148, stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .
3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget de forelagte spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal paa 54 stemmer .
4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem omgaaende, hvis de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse . Hvis de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller der ikke foreligger nogen udtalelse,
forelaegger Kommissionen straks Raadet forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .
Hvis Raadet ikke har vedtaget foranstaltninger inden 15 dage efter forelaeggelsen af forslaget, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og ivaerksaetter dem straks, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod disse .
Artikel 20 1. Dette direktiv gaelder ikke for saed, der opsamles og behandles i en medlemsstat inden den 1 . januar 1990 .
2 . Indtil ikrafttraedelsen af de beslutninger der skal traeffes i henhold til artikel 8, 9 og 10, maa medlemsstaterne for saa vidt angaar indfoersel af saed fra tredjelande ikke anvende gunstigere bestemmelser end dem, der foelger af anvendelsen af kapitel II .
Artikel 21 Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1 . januar 1990 . De underretter straks Kommissionen herom .
Artikel 22 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Luxembourg, den 14 . juni 1988 .
31988L0407
L 194/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 14 юни 1988 година
относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността с дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък
(88/407/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че разпоредбите, които се отнасят до ветеринарно-санитарните проблеми по отношение на търговията с говеда и свине в рамките на Общността, фигурират в Директива 64/432/ЕИО (4), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (5); като има предвид, че в допълнение към това Директива 72/462/ЕИО (6), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, съдържа разпоредби, които се отнасят до проблемите на ветеринарно-санитарния контрол при вноса на говеда и свине от трети страни;
като има предвид, че горепосочените разпоредби гарантират, че по отношение на търговията в Общността и вноса в Общността от трети страни говеда и свине страната, от която идват животните, трябва да гарантира спазването на ветеринарно-санитарните критерии, така че да се премахне рискът от разпространение на болести по животните; като има предвид, че все пак остава известен риск от разпространението на такива болести при търговията със сперма;
като има предвид, че в контекста на хармонизирането на националното ветеринарно-санитарно законодателство, което има отношение към търговията в Общността с животни и животински продукти, сега е необходимо да се създаде хармонизирана система за внос и търговия със сперма от говеда в рамките на Общността;
като има предвид, че в контекста на търговията със сперма в рамките на Общността държавите-членки, в които спермата се събира, следва да бъдат задължени да гарантират, че тя се събира и преработва в одобрени и контролирани центрове, била е получена от животни, чието здравословно състояние е такова, че не съществува риск от предаване на болести по животните, събирането, обработката, съхраняването и транспортирането ѝ се извършват съгласно изискванията за запазване на нейния здравен статус и се придружава при транспортиране към страната на местоназначение от здравен сертификат с цел гарантиране на спазването на тези задължения;
като има предвид, че различията в политиката в рамките на Общността по отношение на ваксинациите срещу някои заболявания оправдават поддържането на дерогации, ограничени във времето, които разрешават на държавите-членки да изискват допълнителна защита срещу някои заболявания;
като има предвид, че вносът на сперма от трети страни в Общността изисква съставяне на списък от трети страни на основата на здравни изисквания; като има предвид, че без да се засяга този списък, държавите-членки трябва да разрешат вноса на сперма само от центрове за събиране на сперма, които отговарят на съответни стандарти; като има предвид освен това, че по отношение на страните от този списък трябва да се определят специфични ветеринарно-санитарни изисквания според обстоятелствата; като има предвид, че за удостоверяване спазването на тези стандарти, могат да се извършват проверки на място;
като има предвид, че следва да се предвиди процедура за разрешаване на спорове между държавите-членки относно обосноваността на одобрение на такива центрове;
като има предвид, че държавите-членки могат да откажат пратка от сперма, ако се установят нарушения на разпоредбите на настоящата директива; като има предвид, че трябва да е възможно връщането на спермата, ако това не противоречи на съображения от ветеринарно-санитарен характер и ако изпращачът или негов представител пожелае това; като има предвид, че изпращачът или неговият представител трябва да бъдат уведомени за причините за ограниченията или забраната, както и да получат становище на експерт;
като има предвид, че за да се предотврати предаването на някои заразни болести, следва да се извършва контрол на вноса, когато пратката пристигне на територията на Общността, освен в случай на външен транзит;
като има предвид, че след такъв контрол в случай на вътрешен транзит следва да се определят мерките, които могат да се вземат от държавите-членки;
като има предвид, че държавите-членки следва да могат да предприемат спешни мерки при епидемия от заразна болест в друга държава-членка или в трета страна; като има предвид, че опасностите и необходимите защитни мерки следва да се оценяват по един и същи начин в Общността; като има предвид, че за тази цел следва да се установи процедура на Общността за спешни случаи, съгласно която да се предприемат необходимите мерки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че на Комисията трябва да се предоставят правомощия за предприемането на мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че за тази цел следва да се установи процедура за тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че настоящата директива не засяга търговията със сперма, която е произведена преди датата, от която държавите-членки трябва да се съобразяват с нея,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Настоящата директива определя ветеринарно-санитарните изисквания, приложими към търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък.
Член 2
За целите на настоящата директива при необходимост се прилагат определенията от член 2 от Директива 64/432/ЕИО и член 2 от Директива 72/462/ЕИО.
Освен това:
а)
„сперма“ означава приготвен или разреден еякулат от домашни животни от рода на едрия рогат добитък;
б)
„център за събиране на сперма“ означава официално признато и контролирано предприятие на територията на държава-членка или трета страна, в което се произвежда сперма за използване при изкуствено осеменяване;
в)
„официален ветеринарен лекар“ означава ветеринарен лекар, назначен от компетентен централен орган на държава-членка или трета страна;
г)
„ветеринарен лекар на центъра“ означава ветеринарен лекар, който отговаря в центъра за ежедневното съответствие с изискванията, посочени в настоящата директива;
д)
„пратка“ означава количеството сперма, за което се съставя един сертификат;
е)
„страна на събирането“ означава държава-членка или трета страна, в която е събрана спермата и от която е изпратена в държава-членка;
ж)
„одобрена лаборатория“ означава лаборатория, която се намира на територията на държава-членка или на трета страна, определена от компетентните ветеринарни органи да провежда изследванията, посочени в настоящата директива;
з)
„събиране“ означава количеството сперма, взето от донор по всяко време.
ГЛАВА II
Търговия в рамките на Общността
Член 3
Всяка държава-членка гарантира, че само сперма, която отговаря на следните общи условия, се изпраща от нейната територия на територия на друга държава-членка:
а)
тя трябва да бъде събрана и преработена за изкуствено осеменяване в център за събиране на сперма, одобрен от санитарна гледна точка за целите на търговията в рамките на Общността, съгласно член 5, параграф 1;
б)
тя трябва да се взема от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, чието здравословното състояние съответства на приложение Б;
в)
тя трябва да се взема от домашни животни, да се съхранява и транспортира съгласно приложения А и В;
г)
тя трябва да се придружава при транспортирането до местоназначението ѝ от здравен сертификат съгласно член 6, параграф 1.
Член 4
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, държавите-членки до 31 декември 1992 г. разрешават приемането на сперма от бици, показали негативна реакция за серум неутрализационен тест или Елайза тест за инфекциозен ринотрахеит - пустулозен вулвовагинит по говедата, или показващи положителни резултати след ваксинация, съгласно настоящата директива.
Държавите-членки могат до 31 декември 1992 г. да разрешат приемането на сперма от бикове, които показват позитивна реакция на серум неутрализационен тест или Елайза тест за инфекциозен ринотрахеит - пустулозен вулвовагинит по говедата, които не са били ваксинирани в съответствие с настоящата директива.
В този случай всяка пратка трябва да премине през тест чрез инокулация на живо животно или тест за изолиране на вируса.
Това изискване не се прилага по отношение на сперма от животни, които преди първата си ваксинация в осеменителния център реагират негативно на тестовете от първия параграф.
Тези тестове могат по двустранно споразумение да се извършват или в страната на събирането, или в страната на местоназначението.
Преди 1 януари 1992 г. Съветът преразглежда този параграф на основата на доклад от Комисията, който при необходимост е придружен от предложения.
2. Държавите-членки, в които всички центрове имат животни, които показват отрицателна реакция към серум неутрализационен тест или Елайза тест, могат да откажат допускане на тяхна територия на сперма от центрове, които нямат този статус.
Съгласно процедурата в член 19 може да се реши да се разшири обхватът на горепосочените разпоредби за част от територията на държава-членка, ако всички центрове от тази част от територията имат само животни, които показват негативна реакция към серум неутрализационен тест или Елайза тест.
3. Без да се засягат останалите разпоредби на Общността, държавите-членки, които не практикуват ваксинация срещу шап, могат да не се противопоставят на допускането на сперма от животни, които са ваксинирани в съответствие с настоящата директива.
В този случай до 10 % от спермата от всяко събиране, която е предназначена за търговия (в минимум 5 епруветки), може да се подлага на тест за изолиране на вируса на шап в лаборатория в държавите-членки. Ако резултатът е положителен, допускането на спермата може да се отказва.
Член 5
1. Държавата-членка, на чиято територия се намира центърът за събиране на сперма, гарантира, че одобрението, предвидено в член 3, буква а), се предоставя на центъра, само ако разпоредбите на приложение А са спазени и ако центърът може да удовлетвори останалите разпоредби на настоящата директива.
Държавите-членки също гарантират, че официалният ветеринарен лекар следи за спазването на тези разпоредби и оттеглят одобрението, когато една или повече от разпоредбите не се спазват.
2. Всички центрове за събиране на сперма са регистрирани, като всеки има ветеринарен регистрационен номер. Всяка държава-членка изпраща списък от центрове с техните ветеринарни регистрационни номера на другите държави-членки и до Комисията, както и ги уведомява за всяко оттегляне на одобрението.
Когато държава-членка счита, че изискванията за предоставяне на одобрението не се спазват в даден център за събиране на сперма в друга държава-членка, тя уведомява компетентния орган на съответната държава. Последната предприема всички необходими мерки за уведомяване на компетентния орган на другата държава-членка за взетите решения и мотивите за тях.
Ако тази друга държава-членка се опасява, че взетите мерки са неадекватни или че не са взети мерки, тя уведомява Комисията, която иска становището на един или повече ветеринарни експерти. В светлината на това становище на държавите-членки може да бъде разрешено съгласно процедурата в член 19 да забранят временно приемането на сперма, която идва от въпросния център.
Това разрешение може да се оттегли съгласно процедурата в член 19 съобразно ново становище на един или повече експерти.
Ветеринарните експерти трябва да са граждани на държава-членка, различна от държавите, страни по спора.
Общите правила за прилагането на този член се приемат съгласно процедурата в член 18.
Член 6
1. Държавите-членки приемат сперма, при условие че се представя здравен сертификат, изготвен съгласно приложение Г от официален ветеринарен лекар от държавата-членка, откъдето се събира спермата.
Този сертификат трябва:
а)
да бъде съставен на поне един от официалните езици на държавата-членка на събиране и на един от тези на държавата-членка на местоназначение;
б)
оригиналът му трябва да придружава пратката до местоназначението ѝ;
в)
да се състави на един лист хартия;
г)
да се адресира до един получател.
2.
а)
Държавата-членка на местоназначение може да забрани приемането на пратката, ако проверката на документите установи, че не е спазен член 3.
б)
Държавата-членка на местоназначение може да вземе необходимите мерки, включително поставяне под карантина, за да получи категорично доказателство в случаите, в които съществува съмнение, че спермата е заразена или е инфектирана с патогенни организми.
в)
Решенията, взети въз основа на буква а) или б), трябва при молба от изпращача или негов представител да разрешат връщането на спермата, ако това не е в противоречие със съображения от ветеринарно-санитарен характер.
3. Ако приемането на спермата е било забранено на едно от основанията, посочени в параграф 2, букви а) и б), и държавата-членка на събиране не разреши връщането на спермата в рамките на 30 дни, компетентните ветеринарни органи на държавата-членка на местоназначение могат да наредят нейното унищожаване.
4. Взетите съобразно параграфи 2 и 3 решения от компетентните ветеринарни органи трябва да се съобщят на изпращача или негов представител заедно с мотивите за тях.
Член 7
1. Възможностите за обжалване, предвидени в действащото законодателство на държавите-членки срещу решенията, взети съгласно настоящата директива от компетентните органи, не се засягат от настоящата директива.
Тези мотивирани решения трябва да се съобщават, при поискване, на изпращача или неговия представител писмено, с посочване, че съществуват възможности за обжалване в действащото законодателство, както и на формите и сроковете за започване на такава процедура. Решенията трябва да се съобщават и на компетентните ветеринарни органи на държавата-членка на събиране на спермата или от която спермата е доставена.
2. Всяка държава-членка по отношение на пратките със сперма, за които са предприети мерки съгласно член 6, параграф 2, предоставя право на доставчиците, преди да се предприемат други мерки от компетентните органи, да получат становището на ветеринарен експерт за определяне дали член 6, параграф 2 е спазен.
Ветеринарният експерт трябва да бъде гражданин на държава-членка, различна от държавата-членка на събиране или тази на местоназначение.
Комисията по предложение на държавите-членки съставя списък от ветеринарни експерти, които могат да бъдат натоварени с изготвянето на становище. Общите правила за прилагането на настоящия член, и по-специално процедурата за изготвянето на тези становища, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
ГЛАВА III
Внос от трети страни
Член 8
1. Държава-членка може да разреши вноса на сперма само от тези трети страни, които са в списъка, съставен в съответствие с процедурата, предвидена в член 19. Този списък може да се допълва или коригира съгласно процедурата в член 18.
2. При вземане на решение дали трета страна може да се включи в списъка от параграф 1, трябва да се има предвид следното:
а)
здравословното състояние на стадата, на другите домашни животни и на дивеча в третата страна, по-точно справка за екзотичните болести по животните и санитарното състояние на околната среда в тази страна, които могат да застрашават здравето на животните в държавите-членки;
б)
редовността и бързината на информацията, подадена от третата страна, по отношение на съществуването на заразни болести по животните на нейната територия, особено тези болести, посочени в списъци А и Б на Международното бюро по епизоотии;
в)
правилата в страната за превенция и контрол на болести по животните;
г)
структурите на ветеринарните служби в страната и техните правомощия;
д)
организацията и прилагането на мерките за превенция и контрол на заразни болести по животните; и
е)
гаранциите, които третата страна може да даде за спазването на тази директива.
3. Списъкът, посочен в параграф 1, и всички изменения в него се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 9
1. Съгласно процедурата, предвидена в член 19, се съставя списък на центрове за събиране на сперма, от които държавите-членки могат да разрешат вноса на сперма, която произхожда от трети страни. Списъкът може да се коригира или допълни съгласно същата процедура.
2. При вземането на решение дали център за събиране на сперма от трета страна може да бъде включен в списъка, посочен в параграф 1, трябва да се имат предвид системите за ветеринарен контрол на производството на сперма в трети страни, правомощията на ветеринарните служби и контролът, осъществяван спрямо центровете за събиране на сперма.
3. Център за събиране на сперма може да бъде включен в списъка, посочен в параграф 1, само ако:
а)
се намира в една от страните от списъка в член 8, параграф 1;
б)
изпълнява изискванията на глави I и II от приложение А;
в)
е бил официално одобрен за износ в Общността от ветеринарните служби на съответната трета страна;
г)
се контролира от ветеринарен лекар от центъра на съответната трета страна; и
д)
подлежи на регулярни проверки от ветеринарен лекар от центъра на съответната трета страна поне два пъти годишно.
Член 10
1. Спермата трябва да произхожда от животни, които веднага преди вземането ѝ са пребивавали поне шест месеца на територията на трета страна от списъка, съставен съгласно член 8, параграф 1.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 8, параграф 1 и параграф 1 от настоящия член, държавите-членки не разрешават вноса на сперма от трета страна, включена в списъка, ако тази сперма не съответства на приетите ветеринарно-санитарните изисквания, приети съгласно процедурата, предвидена в член 18 за внос на сперма от тази страна.
При приемането на изискванията по предходния параграф трябва да се отчитат:
а)
здравната ситуация в района около центъра за събиране на сперма, по-специално по отношение на болестите, изброени в списък А на Международното бюро по епизоотии;
б)
здравословното състояние на стадото от центъра за събиране на сперма, включително изискванията, свързани с тестовете;
в)
здравословното състояние на животното донор и изискванията, свързани с тестовете;
г)
изискванията, свързани с тестовете, на които трябва да бъде подложена спермата.
3. Референтна база за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания съгласно параграф 2 за туберкулоза и бруцелоза по говедата, са стандартите, предвидени в приложение А към Директива 64/432/ЕИО. Може да се реши в съответствие с процедурата, предвидена в член 18 по отношение на всеки отделен случай да се дерогират тези разпоредби, когато съответната трета страна предоставя сходни санитарни гаранции; в този случай санитарни условия, поне еквивалентни на тези от приложение А към горепосочената директива, се определят в съответствие със същата процедура, за да се разреши допускането на такива животни до центровете за събиране на сперма.
4. Член 4 се прилага mutatis mutandis.
Член 11
1. Държавите-членки разрешават вноса на сперма само при представяне на здравен сертификат, съставен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна на събиране.
Този сертификат трябва:
а)
да бъде съставен на поне един от официалните езици на държавата-членка на местоназначение и на един от тези на държавата-членка, където се извършва контролът по вноса съгласно член 12;
б)
оригиналът му трябва да придружава спермата;
в)
да бъде съставен на един лист хартия;
г)
да бъде предназначен за един получател.
2. Сертификатът трябва да съответства на образец, съставен съгласно процедурата в член 19.
Член 12
1. Държавите-членки гарантират, че всяка пратка, която влиза в митническата територия на Общността, се подлага на контрол, преди да се освободи за пускане в свободно обращение или да се постави под митнически режим, и забраняват вноса на такава сперма в Общността, ако контролът върху вноса покаже, че:
-
спермата не идва от територията на трета страна от списъка в член 8, параграф 1,
-
спермата не идва от център за събиране на сперма от списъка в член 9, параграф 1,
-
спермата идва от територията на трета страна, от която вносът е забранен съгласно член 15, параграф 2,
-
здравният сертификат на животното, който придружава спермата, не съответства на изискванията, предвидени в член 11 и определени в приложение на същия член.
Настоящият параграф не се прилага за пратки със сперма, които пристигат на митническата територия на Общността и са поставени под режим на митнически транзит за изпращане към местоназначение, разположено извън тази територия.
Въпреки това, той е приложим, когато митническият транзит се отменя при транспортирането през територията на Общността.
2. Държавата-членка на местоназначение може да предприеме необходимите мерки, включително поставяне под карантина, за да получи категорично доказателство за случаите, когато има съмнения, че спермата може да е заразена с патогенни организми.
3. Ако вносът на сперма е забранен на основание на посоченото в параграфи 1 и 2 и третата страна - износител, в продължение на 30 дни не разреши връщането на спермата, компетентният ветеринарен орган на държавата-членка на местоназначение може да нареди нейното унищожаване.
Член 13
Всяка пратка сперма, която е разрешена за внос в Общността от държава-членка на основата на контрола, посочен в член 12, параграф 1, трябва, когато се изпрати на територията на друга държава-членка, да се придружава с оригинала на сертификата или заверено копие от него, като този оригинал или копие трябва да бъдат надлежно подписани от компетентните органи, отговорни за извършеното изследване съгласно член 12.
Член 14
Ако се реши да се предприеме унищожаване в съответствие с член 12, параграф 3, всички направени разходи се поемат от изпращача, получателя или техния представител, без обезщетение от държавата.
ГЛАВА IV
Предпазни и контролни мерки
Член 15
1. Държава-членка може, ако има опасност от разпространение на болести по животните като резултат от въвеждането на сперма на територията ѝ от друга държава-членка, да предприеме следните мерки:
а)
в случай на епидемия от епизоотична болест в другата държава-членка тя може временно да забрани или ограничи въвеждането на сперма от областите на тази държава-членка, където се е развила болестта;
б)
ако епизоотична болест се разпространи значително или се развие и друга сериозна заразна болест по животните, тя може временно да забрани или ограничи въвеждането на спермата от цялата територия на тази държава-членка.
Всяка държава-членка информира незабавно другите държави-членки и Комисията за появата на територията ѝ на всяка болест, за която се отнася първата алинея, и за мерките, които е предприела с цел борба с тази болест. Тя също ги информира незабавно за изчезването на болестта.
2. Без да се засягат разпоредбите на членове 8, 9 и 10, ако в трета страна се появи или разпространи заразна болест по животните, преносима със сперма, която може да застраши здравето на добитъка в държава-членка, или ако се установи друга причина от ветеринарно-санитарен характер, държавата-членка на местоназначение забранява вноса на тази сперма, осъществяван директно или индиректно през друга държава-членка, от цялата територия на третата страна или от част от нейната територия.
3. Мерките, които ще се предприемат от държавите-членки на основание параграфи 1 и 2, както и отменянето на тези мерки трябва да се съобщят незабавно на другите държави-членки и на Комисията заедно с причините за тези мерки.
В съответствие с процедурата, предвидена в член 18, може да се реши, че тези мерки трябва да се изменят, за да бъдат координирани с мерките, приети от другите държави-членки, или че трябва да се отменят.
4. Ако ситуацията, предвидена в параграфи 1 и 2, възникне и ако е необходимо други държави-членки също да приемат мерките по тези параграфи, изменени, когато е необходимо, съгласно параграф 3, се приемат подходящи разпоредби в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
5. Подновяването на вноса от съответната трета страна се разрешава съгласно процедурата, предвидена в член 18.
Член 16
1. Ветеринарните експерти от Комисията могат в сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки и на трети страни да извършат проверки на място, доколкото е необходимо за осигуряване на еднаквото приложение на тази директива.
Страната на събиране, в рамките на чиято територия се извършва проверката, осигурява цялата необходима помощ на експертите при изпълнението на техните задължения. Комисията информира съответната страна на събиране за резултатите от извършените проверки.
Страната на събиране предприема всички мерки, които са необходими с оглед резултатите от проверката. Ако страната на събиране не предприеме тези мерки, Комисията може след проучване на ситуацията от Постоянния ветеринарен комитет да прибегне до разпоредбите на член 5, параграф 2, четвърта алинея и член 9, параграф 1.
2. Общите разпоредби за приложението на този член, особено по отношение на честотата и правилата за извършване на проверките по параграф 1, първа алинея, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 19.
ГЛАВА V
Заключителни разпоредби
Член 17
Изменения в приложенията към настоящата директива, и по-специално адаптирането им към технологичния напредък, се извършват с решение на Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 18
1. Когато трябва да се следва процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът се отнася незабавно от председателя, по негова инициатива или по молба на държава-членка, до Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу „Комитета“), създаден с Решение на Съвета от 15 октомври 1968 г.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията внася проект на мерките, които следва да бъдат приети . Комитетът представя становището си по тези мерки в рамките на два дни. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, ако са в съответствие със становището на Комитета. Когато те не са в съответствие със становището на Комитета или липсва становище, Комисията представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичане на три месеца от датата, на която е сезиран, Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема и прилага предлаганите мерки незабавно, с изключение на случаите, за които Съветът е взел решение против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 19
1. Когато трябва да се следва процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател, по негова собствена инициатива или по молба на държава-членка.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията внася в Комитета проект на мерките, които следва да бъдат приети. Комитетът представя становището си по тези мерки според спешността на въпроса. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, ако са в съответствие със становището на Комитета. Когато те не са в съответствие със становището на Комитета или липсва становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичане на 15 дни от датата, на която е сезиран, Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема и прилага незабавнопредлаганите мерки, с изключение на случаите, за които Съветът е взел решение против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 20
1. Настоящата директива не се прилага за сперма, която е събрана и преработена в държава-членка преди 1 януари 1990 г.
2. До влизане в сила на решенията, приети съгласно членове 8, 9 и 10, държавите-членки не прилагат за внос на сперма от трети страни по-благоприятни условия от тези, които са резултат от прилагането на глава II.
Член 21
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1990 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 14 юни 1988 година.