KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 270/2007
af 13. marts 2007
om ændring af forordning (EF) nr. 1973/2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 145, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004 (2) skal Kommissionen have tilsendt bestemte oplysninger. Meddelelsen om den vejledende tobaksstøtte skal gives for produktionsåret og ikke det følgende år som nævnt i litra d) i samme artikel, som derfor bør ændres.
(2)
De meddelelser, som i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1973/2004 og artikel 171ai, stk. 3, i samme forordning skal gives til Kommissionen om afgrødespecifikke betalinger for bomuld overlapper hinanden. Derfor bør artikel 171ai, stk. 3, udgå.
(3)
I henhold til artikel 71a, stk. 2, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (3) skal medlemsstaterne tage hensyn til de nedsættelser eller udelukkelser, der skal foretages i forbindelse med individuelle støtteansøgninger, når de fastsætter den nedsættelseskoefficient, som skal anvendes, hvis budgetloftet over støtteordningerne er overskredet.
(4)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal der fastsættes visse nedsættelseskoefficienter senest den 15. november i et givet år. På det tidspunkt har medlemsstaterne ikke nødvendigvis kendskab til, hvor stor en samlet virkning nedsættelserne og udelukkelserne får på de individuelle støtteansøgninger. Desuden er det heller ikke nødvendigt at fastsætte koefficienterne allerede på det tidspunkt.
(5)
Erfaringen har endvidere vist, at det ofte er vanskeligt at fastsætte yderligere nedsættelseskoefficienter som krævet i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 senest den 15. november det pågældende år. Da der ikke er noget specielt behov for at fastsætte koefficienterne på så tidligt et tidspunkt, og da det er tidligt nok, at Kommissionen får oplysningerne senest den 31. januar det følgende år, når blot det sker, inden der foretages nogen betalinger, bør artikel 4 ændres. Ændringen får indflydelse på nævnte forordnings artikel 3, 61, 69 og 171bb og bilag III og VI, hvorfor de også bør ændres.
(6)
I Kommissionens rapport til Rådet om gennemgangen af støtten til energiafgrøder, jf. artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, understreges det, at støtten bør gøres mere tiltrækkende både for landbrugerne og forarbejdningsvirksomhederne. Gennemførelsesbestemmelserne i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor forenkles.
(7)
Ordningen med sikkerhedsstillelser garanterer, at den råvare, der dyrkes på arealer, hvortil der ydes støtte til energiafgrøder, og som leveres til opkøbere eller første forarbejdningsvirksomheder, i sidste ende forarbejdes til energi. Medlemsstaterne bør dog i stedet for ordningen med sikkerhedsstillelser kunne anvende en alternativ ordning med godkendelse af erhvervsdrivende, der er lige så effektiv. De godkendte erhvervsdrivende skal overholde nogle mindstekrav, og der vil, hvis de ikke overholder deres forpligtelser, blive iværksat sanktioner over for dem i henhold til regler, som de nationale myndigheder skal fastsætte.
(8)
Kontraktlige forpligtelser er et effektivt middel til at sikre, at landbrugere, der ansøger om støtte til energiafgrøder, i sidste ende leverer råvarerne til en opkøber eller en forarbejdningsvirksomhed. Da permanente afgrøder (f.eks. hurtigtvoksende stævningsskov) ikke kan høstes det/de første år efter plantningen, bør den kontraktlige forpligtelse først gælde fra det år, hvor der høstes første gang.
(9)
Der bør anvendes repræsentative udbytter til beregning af den mængde råvarer, som landbrugeren mindst skal levere, for at sikre, at de pågældende arealer anvendes til energiformål. For nogle råvarers vedkommende er misbrug dog praktisk taget umuligt på grund af deres originale karakter, og det er derfor ikke nødvendigt at fastsætte et repræsentativt udbytte for dem.
(10)
Der er pligt til at levere alle de råvarer, som er høstet på de pågældende arealer, og det er ikke tilladt at erstatte de høstede råvarer med en tilsvarende mængde af den samme råvare. For enårige afgrøder er denne forpligtelse ikke nødvendig og bør ophæves, så ordningen kan gennemføres mere fleksibelt, uden at ordningens grundlæggende mål bringes i fare.
(11)
Det bør fastsættes, at landbrugerens, opkøberens og den første forarbejdningsvirksomheds meddelelser til betalingsorganet så vidt muligt skal foregå på en sådan måde, at de ikke overlapper hinanden.
(12)
I henhold til artikel 25 i forordning (EF) nr. 1973/2004 kan medlemsstaterne give landbrugerne tilladelse til at anvende råvarer på deres egen bedrift til energiformål. Af klarheds- og åbenhedshensyn bør der under hensyntagen til denne mulighed fastsættes særlige regler for dette tilfælde.
(13)
Korn og oliefrø, der anvendes på bedriften, skal denatureres, hvilket udtrykkeligt er fastsat i artikel 25, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1973/2004. I betragtning af, at denne produktion kan være af meget begrænset størrelse, og at der er tekniske vanskeligheder forbundet hermed, bør det være op til medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger og den kontrol, der skal anvendes. Dette bør også gælde beregningen af, hvor store mængder råvarer der er høstet.
(14)
I henhold til artikel 24, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal en første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber, der vælger at erstatte råvarer, mellemprodukter eller biprodukter med tilsvarende mængder, underrette myndighederne herom. Ifølge samme bestemmelse skal medlemsstaternes myndigheder informere hinanden, hvis transaktionerne vedrører flere medlemsstater, således at medlemsstaternes myndigheder har tilstrækkelige informationer herom. Derfor er forpligtelsen til at anvende kontroleksemplar T5, jf. artikel 37 og 38 i samme forordning, ikke påkrævet og bør ophæves.
(15)
For at harmonisere de arealrelaterede støtteordningers regler og forenkle forvaltningen og kontrollen af støtteansøgningerne bør de elementer, der er nævnt i de retsakter, som er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003, eller som indgår i betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. samme forordnings artikel 5 og bilag IV, gælde for alle arealrelaterede støtteordninger, herunder enkeltbetalingsordningen. Derfor bør artikel 30, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004 også gælde for denne ordning.
(16)
Det er nødvendigt at have oplysninger om udbyttet i forbindelse med arealstøtten til markafgrøder, for at der kan udarbejdes udgiftsprognoser. I artikel 104 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsættes der differentierede udbytter til beregning af støtten, alt efter om majs behandles særskilt eller ej. Derfor bør bilag IX til forordning (EF) nr. 1973/2004 tilpasses.
(17)
Forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
Da ændringerne i denne forordning vedrører støtteansøgninger, som skal indsendes i 2007, bør forordningen anvendes fra den 1. januar 2007. På grund af administrative problemer bør nogle af ændringerne dog først anvendes fra den 1. januar 2008.
(19)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1973/2004 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Som litra b)a indsættes:
»b)a
senest den 15. oktober efter udgangen af det år, som støtten ydes for, alle de oplysninger, der kræves for at evaluere støtten til energiafgrøder, især:
-
antallet af ansøgninger
-
arealerne for hver råvareart
-
mængderne af hver type råvare og fremstillede slutprodukter.«
b)
I litra c) foretages følgende ændringer:
i)
Indledningen affattes således:
»senest den 31. januar det følgende år:«.
ii)
Nr. iii) affattes således:
»iii)
den samlede fastslåede mængde for så vidt angår tillægsbetalingerne til producenterne af mejeriprodukter i henhold til artikel 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003.«
c)
Litra d) affattes således:
»d)
senest den 31. marts det pågældende produktionsår det vejledende støttebeløb pr. kg, for så vidt angår tobaksstøtten i henhold til artikel 110j i forordning (EF) nr. 1782/2003, opdelt på grupper af tobakssorter som omhandlet i bilag XXV til nærværende forordning, og i påkommende tilfælde pr. kvalitetsgrad.«
2)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Koefficienten for nedsættelse af arealer i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82 og 85, artikel 89, stk. 2, og artikel 98 og 143 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængder tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 31. januar det følgende år, før der foretages betalinger til landbrugerne, på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), b)a og c), i nærværende forordning.«
3)
Kapitel 8 affattes således:
»KAPITEL 8
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
AFDELING 1
Definitioner
Artikel 23
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte
b)
»støtte«: den støtte til energiafgrøder, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003
c)
»energiprodukt«: et af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer - bortset fra ansøgere, der anvender råvarer på bedriften - som foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der er omhandlet i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
e)
»opkøber«: en person, der indgår kontrakt med en ansøger som omhandlet i artikel 25, og som i eget navn køber råvarer, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, og bestemt til de anvendelsesformål, som er fastsat i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
AFDELING 2
Anvendelse af råvarer
Artikel 24
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten, forudsat at de primært skal anvendes til produktion af energiprodukter på de betingelser, som er fastsat i stk. 2 til 8.
2. Sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter anvendes til produktion af energiprodukter og hvis biprodukter, der indeholder sukker, anvendes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (4).
3. Artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (5) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på hamp.
4. Medlemsstaterne kan udelukke enhver landbrugsråvare fra støtten, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.
5. Medlemsstaterne kan for en råvare fastsætte et mindsteareal, der skal dyrkes.
6. Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 38, stk. 6, i denne forordning være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og fremkommet ved den samme forarbejdning.
7. Uanset stk. 6 kan sojabønner dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter bortset fra sojamel anvendes til produktion af energiprodukter.
8. Ved produktion af energiprodukter må der højst medvirke tre forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 3
Kontrakt
Artikel 25
Kontrakt
1. Produktionen af de råvarer, der er nævnt i artikel 24, skal i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 være omfattet af en kontrakt indgået på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
2. Uanset stk. 1 kan ansøgeren for årene før den første høst af andre afgrøder end enårige afgrøder ved en skriftlig erklæring forpligte sig til i løbet af det pågældende år at så eller plante den pågældende afgrøde og anvende de råvarer, der skal høstes, til produktion af energiprodukter. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
året for den første høst.
3. Som bilag til enkeltansøgningen skal ansøgeren inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en genpart af den kontrakt, der er indgået med en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, eller eventuelt den erklæring, som er nævnt i stk. 2.
Medlemsstaterne kan bestemme, at kontrakten kun må indgås mellem en ansøger og en første forarbejdningsvirksomhed.
Medlemsstaterne kan kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én kontrakt pr. råvare.
4. Ansøgeren skal sørge for, at kontrakten mindst indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer
e)
tilsagn fra landbrugeren om, at forpligtelserne i artikel 27, stk. 1, vil blive overholdt
f)
tilsagn fra den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber om at anvende råvarerne i overensstemmelse med dette kapitel.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter, levering af råvarer og mængder, der skal leveres
Artikel 26
Repræsentative udbytter
1. Efter en passende procedure fastlægger medlemsstaterne hvert år i god tid de repræsentative udbytter, der skal opnås for hver råvareart, og underretter ansøgerne herom.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at undlade at fastlægge repræsentative udbytter for andre afgrøder end enårige afgrøder. Hvis det ved kontrollen, jf. artikel 27, stk. 1, andet afsnit, som følge heraf viser sig, at der er risiko for, at forpligtelsen til at levere alle de høstede råvarer, vil blive misligholdt, fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure repræsentative udbytter for de afgrøder, som er omfattet af risikoen.
Artikel 27
Levering af råvarer og mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren skal til en opkøber eller en første forarbejdningsvirksomhed levere:
a)
de mængder råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte
b)
alle råvarer, der stammer fra afgrøder, med hensyn til hvilke medlemsstaten har besluttet at anvende valgmuligheden i artikel 26, stk. 2.
Medlemsstaterne indfører kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen til at levere alle råvarerne, jf. første afsnit, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren eller opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed giver den myndighed, de sorterer under, meddelelse om leveringen af råvarerne ved en skriftlig erklæring, som er underskrevet af opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed og ansøgeren. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
leveringsdatoen
b)
de mængder, der er leveret af hver art.
3. Opkøberne eller de første forarbejdningsvirksomheder overtager råvarerne, jf. stk. 1, og sørger for, at der i EU anvendes en tilsvarende mængde råvarer til fremstilling af et eller flere energiprodukter.
4. Opkøberne leverer en tilsvarende mængde af alle de råvarer, de har overtaget fra ansøgerne, til de(n) første forarbejdningsvirksomhed(er).
5. Den første forarbejdningsvirksomhed kan anvende en tilsvarende mængde råvarer, mellemprodukter eller biprodukter til at fremstille et eller flere energiprodukter.
I det tilfælde, der er nævnt i første afsnit, eller hvis opkøberen sælger en tilsvarende mængde høstede råvarer, underretter den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøberen den myndighed, over for hvilken der er stillet sikkerhed, jf. artikel 31, eller, hvis artikel 37 finder anvendelse, den myndighed, der er ansvarlig for at godkende den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed. Hvis denne tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver myndighederne i de pågældende medlemsstater hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
6. Afhængigt af de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtte, til tredjemand. Den første forarbejdningsvirksomhed er eneansvarlig, når det gælder de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 28
Usædvanlige omstændigheder
I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han på grund af disse omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i den kontrakt, som er omhandlet i artikel 25. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal leveres til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, ændres.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 29
Betaling
1. Uden at foregribe de sanktioner, der kan træffes i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 30 i nærværende forordning, udbetales der kun støtte:
a)
hvis der er sendt en genpart af kontrakten til den ansvarlige myndighed i henhold til artikel 25
b)
hvis den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 31, er blevet stillet, medmindre artikel 37 finder anvendelse
c)
hvis den erklæring, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, er blevet sendt til den ansvarlige myndighed
d)
hvis den ansvarlige myndighed har kontrolleret, at betingelserne i artikel 25 og 27 er opfyldt for hver ansøgning.
2. Uanset stk. 1 og uden at foregribe nedsættelser eller udelukkelser i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 eller sanktioner i henhold til artikel 30 i nærværende forordning udbetales der støtte for årene før den første høst for andre afgrøder end enårige afgrøder, hvis den erklæring, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, er blevet sendt til myndigheden, og myndigheden har kontrolleret, at den er i overensstemmelse med artikel 25, stk. 2.
Artikel 30
Sanktioner i tilfælde af urigtig leveringserklæring
Viser det sig ved kontrollen, at der forsætligt er afgivet urigtig leveringserklæring, jf. artikel 27, stk. 2, mister ansøgeren retten til støtte. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004. For andre afgrøder end enårige afgrøder kræves alle tidligere uretmæssigt udbetalte beløb tilbagebetalt.
AFDELING 6
Opkøbers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Artikel 31
Sikkerhedsstillelser
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed stiller en sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, de sorterer under, inden sidste frist for ændringer af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 796/2004. Medlemsstaterne kan dog fravige kravet om sikkerhedsstillelse i henhold til artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (6).
2. Sikkerhedsstillelsen beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. hektar multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt indgået af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Ved produktion af andre afgrøder end enårige afgrøder, stilles der dog kun sikkerhed for det første år, der høstes, og den gælder for de følgende år i kontraktens gyldighedsperiode.
4. Er kontrakten blevet ændret i henhold til artikel 28, tilpasses sikkerhedsstillelsen i forhold hertil.
5. Medmindre andet følger af artikel 20 til 24 i forordning (EØF) nr. 2220/85, frigives den sikkerhed, der er stillet af opkøberen, når råvaren er leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, forudsat at den myndighed, som opkøberen sorterer under, har modtaget dokumentation for, at den første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for den myndighed, som den sorterer under. Finder den første forarbejdning sted i en medlemsstat, der anvender artikel 37, frigives opkøberens sikkerhedsstillelse, når råvaren er blevet leveret til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed.
Artikel 32
Primære, sekundære og underordnede krav gældende for opkøbere og forarbejdningsvirksomheder
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
opkøbers forpligtelse til at levere alle råvarer til den første forarbejdningsvirksomhed, jf. artikel 27, stk. 4
b)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til mindst at forarbejde de mængder råvarer, der er fastlagt i henhold til artikel 27, stk. 1, til de slutprodukter, som er fastsat i kontrakten
c)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse i forbindelse med den økonomiske værdi af de energiprodukter, som fremkommer ved forarbejdning af råvarerne, jf. artikel 24, stk. 6.
2. Den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at forarbejde råvarerne senest den 31. juli det andet år efter høsten er et sekundært krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
3. Følgende forpligtelser udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
for opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder:
i)
forpligtelsen til at overetage de relevante mængder råvarer, som ansøgerne leverer i henhold til artikel 27, stk. 3
ii)
forpligtelsen til at underskrive den leveringserklæring, der er nævnt i artikel 27, stk. 2
b)
for første forarbejdningsvirksomheder eventuelt forpligtelsen til at stille en sikkerhed inden den frist, som er fastsat i artikel 31, stk. 1.
4. Uanset artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85 er en opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at acceptere eller lette myndighedernes kontrol på stedet eller udlevere de registre, der er nævnt i artikel 38 i nærværende forordning, et primært krav.
AFDELING 7
Særlige regler for anvendelse af råvarer på bedriften
Artikel 33
Anvendelse af råvarer på bedriften
1. Uanset artikel 25, stk. 1, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99:
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. Hvis stk. 1 i nærværende artikel anvendes, finder artikel 25 ikke anvendelse. Ansøgeren skal inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, som bilag til enkeltansøgningen sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en skriftlig erklæring, der mindst skal indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
eventuelt året for den første høst
c)
et tilsagn fra ansøgeren om direkte at anvende eller forarbejde de råvarer, som er omfattet af erklæringen, i henhold til nærværende artikels stk. 1 og artikel 24, stk. 1, inden udløbet af en frist, som medlemsstaten fastsætter, dog senest den 31. juli det andet år efter høsten
d)
råvarernes påtænkte anvendelse og en teknisk beskrivelse af den planlagte forarbejdning.
3. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de pågældende landbrugere.
Artikel 34
Mængder af råvarer, der skal anvendes på bedriften
1. Ansøgeren skal på bedriften anvende:
a)
en mængde råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte, som er nævnt i artikel 26, eller
b)
alle de råvarer, der er høstet, hvis der ikke er fastsat et repræsentativt udbytte for dem.
Medlemsstaterne indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen i stk. 1, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren skal inden en dato, som medlemsstaten fastsætter, forelægge den myndighed, vedkommende sorterer under, en høsterklæring, der mindst indeholder følgende oplysninger:
a)
høstdatoen
b)
de mængder råvarer, der er høstet.
3. I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han er ude af stand til at høste eller anvende hele eller en del af den råvare, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal anvendes på bedriften, ændres.
Artikel 35
Kontrol
Uanset kontrollen i artikel 24 og 26 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 37, stk. 4-6, i nærværende forordning indfører medlemsstater, der anvender artikel 33, stk. 1, i nærværende forordning, passende kontrolforanstaltninger for at sikre:
a)
at de relevante mængder råvarer høstes i henhold til artikel 34.
Kontrolforanstaltningerne skal mindst omfatte følgende:
i)
administrativ kontrol af, at de høstede mængder er i overensstemmelse med artikel 34
ii)
kontrol på stedet af mindst 10 % af bedrifterne for at undersøge de høstede mængder, som ansøgerne har anmeldt i henhold til artikel 34, stk. 2
b)
kontrol af, at de råvarer, der er nævnt i litra a), anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
Artikel 36
Betalinger
1. Uden at foregribe de nedsættelser og udelukkelser, der kan foretages i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og nærværende artikels stk. 2, udbetales der kun støtte til ansøgerne:
a)
hvis de fornødne mængder råvarer er høstet, jf. artikel 34
b)
hvis de erklæringer, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, og artikel 34, stk. 2, er blevet forelagt for den ansvarlige myndighed
c)
hvis den ansvarlige myndighed har gennemført den kontrol, som er omhandlet i artikel 35, litra a).
2. Viser det sig, at en ansøger forsætligt har afgivet en urigtig høsterklæring, jf. artikel 34, stk. 2, i nærværende forordning, er vedkommende ikke støtteberettiget, jf. dog artikel 40 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Er råvarerne ikke forarbejdet til energiprodukter inden den dato, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, litra c), kræves den støtte, der er udbetalt for den pågældende høst, tilbagebetalt i henhold til artikel 73, i forordning (EF) nr. 796/2004, og landbrugeren udelukkes fra at modtage støtte for energiafgrøder for det følgende år.
Artikel 36a
Medlemsstaterne kan beslutte at anvende denne afdeling fra den 1. januar 2008.
AFDELING 8
Fakultativ godkendelsesordning
Artikel 37
Fakultativ godkendelsesordning
1. Uanset artikel 31 kan medlemsstaterne beslutte at indføre en ordning for godkendelse af opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder, i det følgende benævnte »godkendte erhvervsdrivende«.
Medlemsstaterne offentliggør den beslutning, der er nævnt i første afsnit, senest den 1. november året før anvendelsen. For 2007 offentliggør medlemsstaterne dog deres beslutning senest den 1. marts 2007.
Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de medlemsstater, der har besluttet at anvende første afsnit.
2. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, vedtager den de nødvendige beslutninger og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre sig, at dette kapitels bestemmelser overholdes. Medlemsstaterne fastsætter navnlig betingelser for godkendelse af erhvervsdrivende, der garanterer, at mindst følgende kriterier overholdes:
a)
for opkøbere:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som opkøber og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har indgået kontrakt med mindst en forarbejdningsvirksomhed om levering af råvarer eller har drevet handel i en tilstrækkeligt lang periode
b)
for første forarbejdningsvirksomheder:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som første forarbejdningsvirksomhed og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har produktionskapacitet til at producere mindst et energiprodukt som nævnt i artikel 24, stk. 1.
3. Medlemsstaterne indfører en procedure for kontrol af godkendelsen for godkendte erhvervsdrivende, før den liste, der er nævnt i stk. 6, offentliggøres.
4. Hvis det konstateres, at en godkendt erhvervsdrivende ikke har overholdt forpligtelserne i dette kapitel eller de nationale bestemmelser, der er vedtaget på grundlag heraf, eller hvis en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ikke accepterer eller letter den kontrol på stedet, som myndighederne skal foretage, og/eller ikke udleverer de oplysninger, der er nævnt i artikel 38, iværksætter medlemsstaterne sanktioner. Sanktionerne beregnes efter, hvor alvorlig misligholdelsen er, og i forhold til de sikkerhedsstillelser, der fortabes på grund af misligholdelse af kravene i artikel 32.
5. Undlader en godkendt erhvervsdrivende på grund af grov uagtsomhed, som skal defineres af medlemsstaten, at efterleve dette kapitels bestemmelser eller de nationale bestemmelser, kan medlemsstaten beslutte at inddrage godkendelsen for en periode, den selv fastsætter.
6. Inden den 15. december året før det år, for hvilket støtten udbetales, offentliggør medlemsstaterne en liste over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder. For så vidt angår den støtte, der skal udbetales for 2007, offentliggøres listen over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder dog senest den 15. april 2007.
7. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, udbetales støtten kun til ansøgere, der har indgået kontrakter med godkendte opkøbere eller forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 38
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre opkøberen, forarbejdningsvirksomheden eller ansøgeren, jf. artikel 33, stk. 1, skal føre, og hvor hyppigt de skal føres, hvilket dog skal ske mindst en gang om måneden.
2. For en forarbejdningsvirksomheds vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
3. For en opkøbers vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning
b)
navn og adresse på alle første forarbejdningsvirksomheder.
4. For en ansøgers vedkommende, jf. artikel 33, stk. 1, skal registrene mindst omfatte et lagerregnskab, så de produkter, der er høstet og forarbejdet på bedriften, kan spores.
5. Den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes de myndigheder, som ansøgeren sorterer under.
6. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 6, sammenligner myndighederne på grundlag af de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer myndighederne de relevante priser, navnlig på grundlag af de oplysninger, som er omhandlet i artikel 39, stk. 1.
Artikel 39
Kontrol af forarbejdningen
1. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger de myndigheder, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der bruges til at bestemme de mængder slutprodukter, der kan produceres.
2. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor opkøberne er beliggende, udfører kontrol på stedet hos mindst 25 % af de opkøbere, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Kontrollen skal omfatte fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter for at sikre, at der er overensstemmelse mellem opkøbene af råvarer og leverancerne, og at de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32 overholdes.
3. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, udfører hos mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, og som er udvalgt på grundlag af en risikoanalyse, kontrol på stedet af, at artikel 24, stk. 1, og de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32, stk. 2, er overholdt. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for at kontrollere, om der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.
Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer myndighederne sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om sådanne koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for den pågældende forarbejdningsindustri.
4. Når det gælder de i artikel 33, stk. 1, nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, der udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
arten af den produktion, der er anmeldt til forarbejdning, især andre afgrøder end enårige afgrøder
c)
antallet af landbrugsparceller
d)
udviklingen i forhold til det foregående år
e)
kontrolresultaterne fra tidligere år
f)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
5. Den kontrol, der er nævnt i stk. 4, skal mindst omfatte:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
kontrol af, at der findes anlæg til anvendelse eller forarbejdning af råvarerne på bedriften.
6. Hvis der ved den i stk. 4 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder, foretager myndighederne supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel ansøgere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år, jf. artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004.
7. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen, jf. stk. 2, 3 og 4, kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
8. I forbindelse med hver kontrol på stedet udarbejdes der en kontrolrapport, som inspektøren underskriver, hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
kontroldatoen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
kontrolresultaterne.
Artikel 40
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
4)
Artikel 61, stk. 1, affattes således:
»1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
5)
Artikel 69 affattes således:
»Artikel 69
Meddelelser
Hvis der konstateres en overskridelser af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, fastsætter den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent, før der udbetales støtte til landbrugerne, og meddeler den til Kommissionen senest den 31. januar det følgende år. De data, der er lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VI.«
6)
I artikel 136 udgår »artikel 30, stk. 3«.
7)
I artikel 171ai udgår stk. 3.
8)
Artikel 171bb, stk. 2, første afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne fastsætter senest den 31. januar det følgende år støtten pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
9)
I bilag III udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
10)
I bilag VI udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
11)
Bilag IX affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2007. Afdeling 3, 4, 5, 6 og 9 i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004, ændret ved artikel 1, nr. 3), i nærværende forordning, anvendes dog fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2007.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 270/2007 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1973/2004 за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дялове IV и IVa от същия регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена на угар за целите на производството на сурови материали
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за изменение на регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (1), и по-специално член 145 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията (2) се предвижда докладването на някои данни на Комисията. По отношение на помощта за тютюна докладът, отнасящ се до индикативния размер на помощта, се изисква за годината на прибирането на реколтата, а не за следващата година, както се посочва в буква г) от споменатия член, който съответно трябва да бъде изменен.
(2)
По отношение на плащания по видове култури, определени за памука, докладите до Комисията, изисквани по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 и по член 171аи, параграф 3 от същия регламент, са излишни. Следователно член 171аи, параграф 3 трябва да бъде заличен.
(3)
В съответствие с член 71a, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (3), държавите-членки са задължени да вземат предвид прилагането на намаления или изключения, които да важат за индивидуални заявления за подпомагане при определянето на коефициент на намаление, който да се прилага в случаите, когато се надвишават бюджетните тавани, определени за някои схеми за подпомагане.
(4)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда определянето на някои коефициенти на намаление до 15 ноември на дадена година. Общият ефект от намаленията и изключенията, които трябва да бъдат приложени за индивидуалните заявления за подпомагане, не е необходимо да бъде известен на държавите-членки до посочената дата. Още повече, няма нужда от определяне на тези коефициенти до тази дата.
(5)
Освен това опитът показва, че определянето на допълнителни коефициенти на намаление, изисквани по член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, често е трудно за изпълнение в срок до 15 ноември на съответната година. При положение че няма особена нужда от определянето на тези коефициенти на такъв ранен етап и че е достатъчно данните да се докладват на Комисията до 31 януари на следващата година, но във всеки случай преди отпускането на плащанията, член 4 следва да бъде съответно изменен. Това изменение има отражение върху членове 3, 61, 69, 171бб, приложения III и VI към посочения регламент, които следователно следва също да бъдат изменени.
(6)
В доклада от Комисията до Съвета относно прегледа на помощта за енергийните култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се подчертава необходимостта от повишаването на привлекателността на тази помощ за земеделските производители и за преработвателите на земеделска продукция. Затова правилата за изпълнение, установени в глава 8 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, следва да бъдат опростени.
(7)
Системата за гаранциите гарантира, че суровите материали, отглеждани в райони, които се възползват от помощи за енергийни култури, предоставени на изкупвачите или на първите преработватели, в крайна сметка ще бъдат преработени в енергия. Изглежда, обаче, е подходящо да се позволи на държавите-членки да заменят системата на гаранциите с алтернативна система на одобрения за операторите, имаща за цел да гарантира същата степен на ефективност. Такива оператори, получили разрешение, би трябвало да спазват минималните изисквания и биха били санкционирани в случай на неспазване на задълженията си съгласно подробните правила, които трябва да бъдат определени на национално равнище от компетентните органи.
(8)
Договорното задължение е ефикасен начин да се гарантира, че земеделските производители, кандидатстващи за помощи за енергийни култури, в крайна сметка ще доставят тези сурови материали на изкупвачите или на преработвателя. Тъй като, обаче, многогодишните култури (дървесни култури с кратък цикъл на ротация) не могат да бъдат добивани през първата/първите година/и от засаждането, договорното задължение трябва да се прилага само от годината на първия добив.
(9)
За изчисляването на минималното количество сурови материали, които трябва да бъдат доставени от земеделския производител, трябва да се използват представителни добиви, за да се гарантира, че съответните площи се използват за енергийни цели. За някои сурови материали обаче не е възможна каквато и да е злоупотреба поради специфичния им характер и затова определянето на представителен добив не е необходимо.
(10)
Задължението за доставянето на всички сурови материали, добити в съответните площи, не позволява замяната на добитите сурови материали с равностойно количество на същия суров материал. За едногодишните култури това задължение не е необходимо и трябва да бъде премахнато, правейки по този начин прилагането на схемата по-гъвкаво, без да се застрашава основната ѝ цел.
(11)
Уместно е да се предвиди, че когато е възможно, докладите до плащащата агенция от страна на земеделския производител и от изкупвачите или първия преработвател трябва да се изготвят по такъв начин, че да се избегне дублирането.
(12)
В член 25 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда възможността държавите-членки да позволяват на земеделските производители да използват сурови материали от тяхното собствено стопанство за енергийни цели. С цел по-голяма яснота и прозрачност и вземайки предвид специфичните особености на този вариант, уместно е да се въведат специални правила, приложими за този случай.
(13)
За зърнени и маслодайни култури, използвани в стопанството, изрично се изисква денатурирането на продукцията в съответствие с член 25, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004. Вземайки предвид възможния ограничен обем на такова производство и техническите трудности, свързани с подобен процес, би било уместно да се остави на държавата-членка да определи подходящите мерки и проверки. Този подход трябва също да бъде разширен, така че да обхване определянето на количествата добити сурови материали.
(14)
В съответствие с член 24, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изисква първите преработватели и изкупвачите, избиращи да заменят суровите материали и междинните продукти или страничните продукти с техните еквивалентни количества, да информират за това компетентните органи. Освен това съгласно посочената разпоредба трябва да се осигури обмен на информация между националните органи на държавите-членки, в случай че такива транзакции засягат различни държави-членки, така че да има достатъчна информация за такива транзакции на разположение на националните органи на държавите-членки. Затова задължението за използването на формуляр T5, предвидено в членове 37 и 38 от същия регламент, не е необходимо и трябва да бъде премахнато.
(15)
За да се хармонизират правилата при свързаните с площта схеми за подпомагане и за опростяване на управлението и контрола на кандидатстването за помощ, характеристиките, упоменати в актовете, изброени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1782/2003 или които са част от добрите селскостопански и екологични условия, както са посочени в член 5 и приложение IV към посочения регламент, следва да важат за всички свързани с площта схеми за помощ, включително схеми за единно плащане на единица площ. Затова член 30, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004 също следва да се прилага за тази схема.
(16)
Информацията относно дохода в рамките на плащането за култури в обработваема земя е необходима, за да се направи прогноза за разходите. Освен това в член 104 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се установяват диференцирани добиви за изчисляването на помощта в случаите, когато царевицата се третира или не се третира отделно. Ето защо приложение IX към Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде адаптирано.
(17)
Следователно Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Тъй като измененията, предвидени в настоящия регламент, се отнасят за заявленията за подпомагане, които ще бъдат представени през 2007 г., настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2007 г. Поради административни ограничения обаче някои изменения следва да се прилагат от 1 януари 2008 г.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по преките плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изменя, както следва:
1)
Член 3, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
добавя се следната буква б)а:
„б)a
до 15 октомври след края на годината, за която е отпусната помощта, цялата информация, необходима за оценяване на помощта за енергийни култури, и по-специално:
-
броя на молбите,
-
площите, отговарящи на всеки от видовете суров материал,
-
количествата на всеки вид суров материал и получения краен продукт.“;
б)
буква в) се изменя, както следва:
i)
встъпителната фраза се заменя със следния текст:
„най-късно до 31 януари на следващата година:“;
ii)
точка iii) се заменя със следния текст:
„iii)
общото определено количество в случаите на допълнителни плащания на производители на млечни продукти, предвидени в член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.“;
в)
буква г) се заменя със следния текст:
„г)
най-късно до 31 март на годината на добива индикативният размер на помощ на кг в случаите на помощ за тютюн, предвидена в член 110й от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по групи сортове тютюн, както са изброени в приложение XXV към настоящия регламент, и когато е приложимо, по категория на качеството;“.
2)
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Коефициентът на намаление на площите в случаите, посочени в член 75, член 78 параграф 2, членове 82, 85, член 89, параграф 2, членове 98 и 143 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или на количествата с обективните критерии в случая, посочен в член 95, параграф 4 от посочения регламент, се определя преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година въз основа на данните, докладвани в съответствие с член 3, параграф 1, букви б), б)a и в) от настоящия регламент.“
3)
Глава 8 се заменя със следния текст:
„ГЛАВА 8
ПОМОЩИ ЗА ЕНЕРГИЙНИ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Дефиниции
Член 23
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, което кандидатства за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който култивира площите, посочени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, с оглед на получаването на помощта, заложена в посочения член;
б)
„помощ“ означава помощта за енергийни култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
„енергиен продукт“ означава някой от енергийните продукти, посочен в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
г)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали освен кандидатстващите лица, използващи сурови материали в стопанството, което предприема първата преработка на същите с оглед на получаване на един или повече от продуктите, посочени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
д)
„изкупвач“ означава всяко лице, което подписва договор с дадено кандидатстващо лице, както е посочено в член 25, и което закупува за своя сметка суровите материали, които са изброени в член 24, параграф 1 и които са предназначени за целите, предвидени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
РАЗДЕЛ 2
Използване на сурови материали
Член 24
Използване на сурови материали
1. Всеки селскостопански суров материал може да бъде отглеждан на площите, обхванати от помощта, при условие че е предназначен главно за използване в производството на енергийни продукти съгласно условията, постановени в параграфи от 2 до 8.
2. Захарно цвекло може да бъде произвеждано на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт се използва в производството на енергийни продукти и че всеки съпътстващ продукт или страничен продукт, съдържащ захар, се използва в съответствие с Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (4).
3. За конопа се прилагат член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (5) и член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
4. Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от помощта, когато тези материали създават трудности от гледна точка на контрола, общественото здравеопазване, околната среда, наказателното право или при наличието на намален процент крайни енергийни продукти.
5. За всеки суров материал държавите-членки могат да определят минимална обработваема площ.
6. Икономическата стойност на енергийните продукти, получени от преработката на суровите материали, следва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за друго използване и получени посредством тази преработка, както е определено от метода за оценяване, изложен в член 38, параграф 6 от настоящия регламент.
7. Чрез дерогация от параграф 6 соя може да се произвежда на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт с изключение на брашно от соя се използва в производството на енергийни продукти.
8. Енергийни продукти се получават най-много от третия поред преработвател.
РАЗДЕЛ 3
Договор
Член 25
Договор
1. Производството на сурови материали, посочено в член 24, се обхваща от договор в съответствие с член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 съгласно условията, изложени в настоящата глава.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за годините преди първия добив на реколта от растителни култури, различни от едногодишни култури, кандидатстващите лица могат да се задължат с писмена декларация да засадят през съответната година и да използват суровите материали, които ще бъдат добити, за производството на енергийни продукти. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всичките съответни сурови материали и площта, засадена с всеки вид;
б)
годината, в която се предвижда първият добив.
3. В подкрепа на единното заявление и до датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи копие от договора, сключен с изкупвач или първи преработвател, или когато е подходящо - декларацията, посочена в параграф 2.
Държавите-членки могат да решат, че договорът може да бъде сключен само между кандидатстващото лице и първия преработвател.
Държавите-членки могат да изискват кандидатстващите лица да сключат по един договор за всеки суров материал.
4. Кандидатстващите лица гарантират, че договорът определя най-малко следното:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите, засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките на предвидените (очакваните) количества сурови материали;
д)
ангажимент от страна на земеделския производител да изпълни задължението си в съответствие с член 27, параграф 1;
е)
ангажимент от страна на първия преработвател или изкупвача да използва суровите материали в съответствие с настоящата глава.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви, доставка на суровите материали и количества, които следва да бъдат доставени
Член 26
Представителни добиви
1. Всяка година държавите-членки в съответния срок, като използват подходяща процедура, определят представителни добиви, които трябва да бъдат получени за всеки вид суров материал, и уведомяват за това засегнатите кандидатстващи лица.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да решат да не определят представителни добиви за растителни култури, различни от едногодишни култури. В този случай, когато контролът, предвиден в член 27, параграф 1, втора алинея, показва риск от неспазване на задължението за доставяне на всичките добити сурови материали, държавите-членки, използвайки подходяща процедура, определят представителните добиви за културите, които са засегнати от този риск.
Член 27
Доставка на суровите материали и количествата, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица доставят на изкупвача или на първия преработвател:
а)
количествата сурови материали, най-малкото равни на представителния добив;
б)
всички сурови материали, получени от културите, за които държавите-членки са решили да използват възможността, предвидена в член 26, параграф 2.
Държавите-членки въвеждат подходящи мерки за контрол, за да осигурят спазването на задължението за доставяне на всички сурови материали, предвидени в първата алинея, буква б).
2. Кандидатстващите лица или изкупвачите, или първите преработватели декларират пред компетентния орган доставката на суровите материали с писмена декларация, подписана от изкупвача или от първия преработвател и от кандидатстващото лице. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на доставката;
б)
количествата, доставени от всеки вид.
3. Изкупвачите или първите преработватели приемат доставката на суровите материали, както е посочено в параграф 1, и гарантират, че еквивалентно количество от такива сурови материали се използва в Общността за производството на един или повече енергийни продукти.
4. Изкупвачите доставят на първия/те преработвател/и еквивалентно количество от всичките сурови материали, приети от кандидатстващите лица.
5. Първият преработвател може да използва еквивалентно количество от суровите материали, междинните продукти или страничните продукти за производството на един или повече енергийни продукти.
В случая, посочен в първата алинея, или когато изкупвачът продава еквивалентно количество от добитите сурови материали, първият преработвател или изкупвачът информира съответно компетентния орган, при който е дадена гаранцията, посочена в член 31, или в случай на прилагането на член 37 - компетентния орган, отговарящ за одобрението на съответния изкупвач или първи преработвател. Когато такова еквивалентно количество се използва в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се добиват суровите материали, компетентните органи на съответните държави-членки се информират взаимно за подробностите за такива транзакции.
6. В съответствие с националните разпоредби, регулиращи договорните взаимоотношения, първият преработвател може да делегира на трето лице изкупуването на суровите материали от земеделския производител, кандидатствал за помощта. Първият преработвател остава единствено отговорен по отношение на задълженията, изложени в настоящата глава.
Член 28
Изключителни обстоятелства
В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган, спазвайки процедурата, установена в член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че поради изключителни обстоятелства то няма да има възможност да предостави цялото количество или част от количеството суров материал, посочено в договора, упоменат в член 25. Компетентният орган, след като получи достатъчно доказателства за наличието на такива обстоятелства, може да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат доставени на изкупвача или на първия преработвател.
РАЗДЕЛ 5
Условия за плащане на помощта
Член 29
Плащане
1. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в член 30 от настоящия регламент, помощта се плаща само когато:
а)
копие от договора е депозирано при компетентния орган в съответствие с член 25;
б)
гаранцията, предвидена в член 31, е предоставена, с изключение на случая, когато е приложен член 37;
в)
декларацията, предвидена в член 27, параграф 2, е представена на компетентния орган;
г)
компетентният орган е проверил, че условията, изложени в членове 25 и 27, са изпълнени по отношение на всяко заявление.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засягат намаленията и изключенията, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и санкциите, предвидени в член 30 от настоящия регламент, помощта по отношение на годините преди първия добив за растителни култури, различни от едногодишни култури, се плаща, при условие че декларацията, посочена в член 25, параграф 2, е представена на компетентния орган и че компетентният орган е проверил спазването на член 25, параграф 2.
Член 30
Санкции в случай на невярна декларация за доставка
Когато по време на контрола се разкрие, че декларация за доставка, както е предвидена в член 27, параграф 2, е умишлено фалшифицирана, кандидатстващото лице губи правото си на помощ. Ако помощта вече е платена, тя се възстановява в съответствие с разпоредбите на член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004. За растителни култури, различни от едногодишни култури, извършените вече плащания подлежат на възстановяване до последното правомерно плащане.
РАЗДЕЛ 6
Задължения за изкупвачите и първите преработватели
Член 31
Гаранции
1. Изкупвачите или първите преработватели депозират при своите компетентни органи гаранция, както е предвидено в параграф 2, до крайния срок на въпросната година за измененията на въпросните заявления за плащане в съответната държава-членка, както е посочено в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004. Държавите-членки обаче могат да се откажат от изискването за гаранция в рамките на условията, определени в член 5 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (6).
2. Гаранциите, които ще бъдат депозирани по отношение на всеки суров материал, се изчисляват, като се умножи сумата от всички площи, обхванати от договора, подписан от съответния изкупвач или първи преработвател, и използвани за производството на този суров материал по ставка от 60 EUR на хектар.
3. В случая на производство на растителни култури, различни от едногодишни култури, обаче следва да бъдат депозирани гаранции по отношение само на годината на първия добив и същите остават валидни за следващите години за срока на валидност на договора.
4. Когато договорите са изменени в съответствие с член 28, дадените гаранции съответно се коригират.
5. Без да се накърняват членове от 20 до 24 от Регламент (ЕИО) № 2220/85, когато гаранцията е депозирана от изкупвача, тя се освобождава веднага щом въпросните сурови материали са доставени на първия преработвател, при условие че компетентният орган на изкупвача има доказателство, че първият преработвател е депозирал равностойна гаранция при неговия компетентен орган. В случая на първата преработка в държава-членка, прилагаща разпоредбите на член 37, гаранцията, депозирана от изкупвача, се освобождава веднага щом въпросните сурови материали се доставят на одобрения първи преработвател.
Член 32
Главни, вторични и подчинени изисквания за изкупвачите и преработвателите
1. По смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 следните задължения представляват главно изискване:
а)
задължението за изкупвачите да доставят общите количества сурови материали на първия преработвател, както е предвидено в член 27, параграф 4;
б)
задължението за първите преработватели да преработят най-малкото количествата сурови материали, определени в съответствие с член 27, параграф 1, до крайните продукти, посочени в договора;
в)
задължението за първите преработватели, отнасящо се до икономическата стойност на енергийните продукти, получени посредством преработването на суровите материали, посочени в член 24, параграф 6.
2. Задължението за първите преработватели да преработят суровите материали до 31 юли на втората година, следваща тази на добиването, представлява вторично изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
3. Следните задължения представляват подчинени изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
за изкупвачите и за първите преработватели:
i)
задължението да приемат доставката на съответните количества сурови материали, както са доставени от кандидатстващите лица в съответствие с член 27, параграф 3;
ii)
задължението да подпишат декларацията за доставка, посочена в член 27, параграф 2;
б)
за първите преработватели - задължението, когато е приложимо, да депозират гаранция в срока, определен в член 31, параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 задължението за изкупвача или за първия преработвател да приемат или улеснят проверките на място, извършвани от компетентните органи, или да предоставят отчетните данни, посочени в член 38 от настоящия регламент, представлява главно изискване.
РАЗДЕЛ 7
Специални правила за използването на сурови материали в стопанството
Член 33
Използване на сурови материали в стопанството
1. Независимо от член 25, параграф 1 държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват горски дървесни култури с кратък цикъл на ротация, които се покриват от кодове по КН ex 0602 90 41, или всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били добити:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство;
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, обхванат от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство всички добити сурови материали.
2. Когато се прилага параграф 1 от настоящия член, член 25 не се прилага. До датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и в подкрепа на единното заявление кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи писмена декларация, която съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всички съответни сурови материали и засадената площ с всеки вид;
б)
когато е подходящо, годината, предвидена за първия добив;
в)
ангажимент от кандидатстващото лице да използва или преработва пряко суровите материали, обхванати в декларацията, в съответствие с параграф 1 от настоящия член и с член 24, параграф 1, и до датата, която ще бъде определена от държавите-членки, и няма да бъде по-късно от 31 юли на втората година, следваща тази на добива;
г)
заплануваната крайна употреба на суровите материали и техническото описание на предвиденото преобразуване.
3. Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за съответните земеделски производители.
Член 34
Количества сурови материали, които ще се използват в стопанството
1. Кандидатстващите лица използват в стопанството:
а)
количество сурови материали, най-малкото равно на представителния добив, посочен в член 26; или
б)
за сурови материали, за които няма установен представителен добив, всички добити сурови материали.
Държавите-членки въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури спазване на задължението, предвидено в буква б) от първата алинея.
2. До датата, определена от държавите-членки, кандидатстващите лица представят на компетентния орган декларация за добива, която съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на добива;
б)
количествата добити сурови материали.
3. В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган в съответствие с член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че няма да има възможност да добие или използва цялото количество суров материал или част от него, посочени в параграф 1 от настоящия член. Компетентният орган може, след получаване на достатъчно доказателства за такива изключителни обстоятелства, да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат използвани в стопанството.
Член 35
Контрол
Без да се засягат мерките за контрол, предвидени в членове 24 и 26 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и член 37, параграфи от 4 до 6 от настоящия регламент, държавите-членки, прилагащи член 33, параграф 1 от настоящия регламент, въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури:
а)
добиването на съответните количества сурови материали в съответствие с член 34.
Тези мерки за контрол обхващат най-малко следното:
i)
административен контрол за спазването на член 34 относно добитите количества;
ii)
проверки на място на най-малко 10 % от земеделските стопанства за проверка на добитото количество, декларирано от кандидатстващото лице в съответствие с член 34, параграф 2;
б)
суровите материали, посочени в буква а), се използват директно в стопанството или се преработват в биогаз, попадащ в код по КН 2711 29 00.
Член 36
Плащания
1. Без да се засягат намаленията и изключенията, установени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в параграф 2 от настоящия член, помощта се плаща на кандидатстващите лица, при условие че:
а)
изискваните количества сурови материали в съответствие с член 34 са добити;
б)
декларациите, предвидени в член 33, параграф 2 и член 34, параграф 2, са представени на компетентния орган;
в)
проверките, предвидени в член 35, буква а), са приключени от компетентния орган.
2. Без да се засяга член 40 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, ако се разкрие, че кандидатстващо лице умишлено е представило декларация за добива, посочена в член 34, параграф 2 от настоящия регламент, с невярно съдържание, то няма да има право на помощта. Ако помощта вече е било изплатена, сумата се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Ако суровите материали не са преработени в енергийни продукти до датата, посочена в член 33, параграф 2, буква в), помощта, изплатена за въпросния добив, се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и земеделският производител се изключва от помощите за енергийни култури за следващата година.
Член 36а
Държавите-членки могат да решат да прилагат настоящия раздел от 1 януари 2008 г.
РАЗДЕЛ 8
Незадължителна система за одобрение
Член 37
Незадължителна система за одобрение
1. Чрез дерогация от член 31 държавите-членки могат да решат да въведат система за одобрение на изкупвачите и на първите преработватели (наричани по-долу „одобрени оператори“).
Държавите-членки публикуват решението, посочено в първата алинея, до 1 ноември на годината, предхождаща неговото прилагане. За 2007 г. обаче държавите-членки следва да публикуват решението си до 1 март 2007 г.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за държавите-членки, които са решили да прилагат първата алинея.
2. Когато дадена държава-членка е решила да прилага параграф 1, тя приема необходимите разпоредби и взема необходимите мерки, така че да осигури спазването на разпоредбите на настоящата глава. По-специално държавите-членки определят условията за одобряване на операторите, така че най-малкото да отговарят на следните критерии:
а)
за изкупвачите:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като изкупвачи и за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат договорни взаимоотношения най-малкото с един преработвател за доставката на сурови материали или да са извършвали търговски дейности за достатъчен период;
б)
за първите преработватели:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като първи преработватели и административен капацитет за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат подходящ производствен капацитет за производството най-малкото на един енергиен продукт, посочен в член 24, параграф 1.
3. Преди публикуването на списъка, посочен в параграф 6, държавите-членки въвеждат процедура за контрол на одобрението на одобрени оператори.
4. Когато се установи, че даден одобрен оператор не спазва задълженията, предвидени в настоящата глава, или националните разпоредби, приети на основание на същата, или когато изкупвачът или първият преработвател не приема или не улеснява проверките на място, които трябва да се извършват от компетентните органи, и/или не предоставя информацията, посочена в член 38, държавите-членки налагат подходящи санкции. Размерът на санкциите се изчислява въз основа на тежестта на нарушението и пропорционално на гаранциите, конфискувани при неспазване на изискванията, както е посочено в член 32.
5. Ако някой одобрен оператор в резултат на сериозна небрежност, установена от държавата-членка, не спази разпоредбите на настоящата глава или разпоредбите на национално равнище, държавите-членки могат да решат да оттеглят одобрението си за период, който ще бъде определен от държавата-членка.
6. Преди 15 декември на годината, предхождаща годината, за която се отпуска помощта, държавите-членки публикуват списък на одобрените изкупвачи и първите преработватели. За помощта обаче, която се дава за 2007 г., списъкът на одобрените изкупвачи и първите преработватели се публикува най-късно до 15 април 2007 г.
7. Когато някоя държава-членка е решила да прилага параграф 1, помощта се изплаща само на кандидатстващите лица, които са сключили договори с одобрени изкупвачи или преработватели.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 38
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка определят вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на изкупвачите, преработвателите или кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, и честотата на актуализирането на тези архиви, която трябва да бъде поне веднъж месечно.
2. За преработватели тези архиви съдържат поне следната информация:
а)
количествата преработени сурови материали за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти и вторични продукти, получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях суми;
е)
където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
3. За изкупвачите тези архиви следва да съдържат поне следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени и продадени за преработка в рамките на тази схема;
б)
имената и адресите на първите преработватели.
4. В случая на кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, архивите обхващат поне данни за наличните количества, позволяващи проследяването на добивите и преработването в стопанството.
5. Органите, които са компетентни за изкупвача или първия преработвател, проверяват дали предоставеният договор е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, се уведомяват органите, които са компетентни за лицето, подало заявлението.
6. С оглед на изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 24, параграф 6, въпросните компетентни органи на базата на информацията, посочена в параграф 2, сравняват сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи определят актуалните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 39, параграф 1.
Член 39
Контрол на преработването
1. Първите преработватели предоставят на своите компетентни органи изискваната информация за въпросната преработвателна верига, по-специално относно цените и коефициентите за техническото преработване, които ще се използват за определяне на количествата на крайните продукти, които могат да бъдат получени.
2. Компетентните органи на държавите-членки, в които се намират изкупвачите на продукцията, провеждат проверки в сградите на не по-малко от 25 % от изкупвачите, установени на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки се състоят от физически проверки и инспекции на търговските документи с цел да се установи съвместимост между изкупуването на сурови материали и съответстващите доставки, както и спазването на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32.
3. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, проверяват за спазването на член 24, параграф 1 и на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32, параграф 2, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че доставките на сурови материали съвпадат с крайните продукти, копродуктите и страничните продукти.
За целите на проверките, посочени в първа алинея, буква б), компетентните органи се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка на въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други коефициенти в законодателството на Общността, се прилагат общностните коефициенти. Във всички други случаи инспекциите разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
4. За преработвателните операции, посочени в член 33, параграф 1, се извършват проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
видът на декларираната продукция за преработване, по-специално растителни култури, различни от едногодишни култури;
в)
броят на земеделските парцели;
г)
развитието след последната година;
д)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
е)
други параметри, които се посочват от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
5. Проверките, посочени в параграф 4, обхващат най-малко:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
наличието на база за използване или преработване на суровите материали в стопанството.
6. Когато проверките, посочени в параграф 4, покажат нередности, компетентните органи провеждат допълнителни проверки през годината и следователно увеличават процента на кандидатстващите лица, които ще бъдат подлагани на проверки на място през следващата година, в съответствие с член 26, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграфи 2, 3 и 4, могат да се провеждат на базата на проба, тогава тази проба трябва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
8. Всяка проверка на място следва да бъде обект на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът посочва по-специално следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително, където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 40
Допълнителни мерки и взаимна помощ
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и си оказват взаимната помощ, необходима за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу пазарните участници, които са обвързани с процедурата по отпускане на държавни помощи.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки взаимно си помагат с цел да се осигури ефективен контрол и да може да се проверят автентичността на предадените документи и точността на разменената информация.
4)
В член 61 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, закръглен до два знака след десетичната запетая, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година.“
5)
Член 69 се заменя със следния текст:
„Член 69
Подаване на информация
Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година, и го съобщава на Комисията най-късно до 31 януари на следващата година. Данните, използвани за изчисляване на процента, с който е надвишена основната площ, се съобщават, като се използва формулярът образец, който се съдържа в приложение VI.“
6)
В член 136 текстът „член 30, параграф 3“ се заличава.
7)
В член 171аи параграф 3 се заличава.
8)
В член 171бб, параграф 2 първата алинея се заменя със следния текст:
„Държавите-членки определят сумата на помощта за маслини на хектар ГИС за всяка категория маслинени насаждения преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година.“
9)
В приложение III заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
10)
В приложение VI заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
11)
Приложение IX се заменя с текста, установен в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г. Глава 8, раздели 3, 4, 5, 6 и 9 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, както е изменен с член 1, параграф 3 от настоящия регламент, обаче се прилагат от 1 януари 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 март 2007 година.