EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 79/2009
af 14. januar 2009
om typegodkendelse af brintdrevne motorkøretøjer og om ændring af direktiv 2007/46/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Derfor er der indført et omfattende EF-typegodkendelsessystem for motorkøretøjer. De tekniske krav til typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til brint som drivmiddel bør harmoniseres for at undgå, at der vedtages krav, som varierer fra medlemsstat til medlemsstat, og for at sikre et velfungerende indre marked og samtidig garantere et højt offentligt sikkerhedsniveau og miljøbeskyttelsesniveau.
(2)
Denne forordning er en særskilt forordning, som vedrører Fællesskabets typegodkendelsesprocedure i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (3). Derfor bør bilag IV, VI og XI til pågældende direktiv ændres i overensstemmelse hermed.
(3)
På opfordring fra Europa-Parlamentet er der anvendt en ny lovgivningsmæssig tilgang på køretøjsområdet i Fællesskabet. Derfor bør denne forordning kun fastsætte de grundlæggende bestemmelser om typegodkendelse af brintsystemer og -komponenter, mens de tekniske forskrifter bør fastsættes ved hjælp af gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4).
(4)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at fastsætte krav til og prøvningsprocedurer for nye former for oplagring og brug af brint, yderligere brintkomponenter og fremdriftssystemet. Desuden bør Kommissionen tillægges beføjelser til at fastsætte særlige procedurer, prøvninger og krav vedrørende brintdrevne køretøjers kollisionsbeskyttelse og sikkerhedskrav for integrerede systemer. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(5)
Inden for transportsektoren bør et af hovedmålene være at have en større andel af mere miljøvenlige køretøjer. Der bør tages yderligere skridt til at bringe flere af disse køretøjer i omsætning på markedet. Indførelsen af køretøjer, der benytter alternative brændstoffer, kan forbedre luftkvaliteten i byerne betydeligt og dermed også folkesundheden.
(6)
Brint betragtes som et rent drivmiddel til køretøjer og som fremtidens drivmiddel på vejen hen imod en forureningsfri økonomi baseret på genbrug af råstoffer og af vedvarende energikilder, fordi brintdrevne køretøjer hverken udleder kulbaserede forurenende stoffer eller drivhusgasser. Eftersom brint er en energibærer og ingen energikilde, afhænger den klimapolitiske nytte ved at anvende brint som drivmiddel af, hvilken kilde brinten udvindes fra. Det er derfor vigtigt, at brintbrændstoffet produceres på en bæredygtig måde, i videst muligt omfang på grundlag af vedvarende energikilder, således at den samlede miljømæssige besparelse ved at indføre brint som brændstof til motorkøretøjer er positiv.
(7)
CARS 21-ekspertgruppen slår i sin endelige rapport fast, at »arbejdet med at øge den internationale harmonisering af motorkøretøjsregulativer bør fortsætte, hvor det er relevant, med henblik på at inddrage de vigtigste markeder for motorkøretøjer og udvide harmoniseringen til områder, der endnu ikke er omfattet heraf, navnlig under såvel FN/ECE-overenskomsten af 1958 som FN/ECE-overenskomsten af 1998«. I overensstemmelse med denne henstilling bør Kommissionen fortsat støtte udviklingen af internationalt harmoniserede krav til motorkøretøjer inden for rammerne af FN/ECE. Navnlig hvis der vedtages globale tekniske forskrifter for brint- og brændselscellekøretøjer, bør Kommissionen overveje muligheden for at tilpasse kravene i denne forordning til de krav, der måtte være fastsat i de globale tekniske forskrifter.
(8)
Brintblandinger kan anvendes som overgangsbrændstof for at lette indførelsen af rent brintdrevne køretøjer i medlemsstater, hvor naturgasinfrastrukturen er velfungerende. Kommissionen bør derfor udarbejde krav til anvendelsen af blandinger af brint og naturgas/biometan, navnlig et blandingsforhold mellem brint og gas, som tager hensyn til teknisk gennemførlighed og miljøfordele.
(9)
En fastsættelse af rammerne for typegodkendelse af brintdrevne køretøjer vil bidrage til at forbedre potentielle brugeres og befolkningens tillid til den nye teknologi.
(10)
Derfor er det nødvendigt at udarbejde en tilstrækkelig ramme, som kan fremskynde omsætningen af køretøjer udstyret med nye fremdriftsteknologier og køretøjer, der benytter alternative brændstoffer med lav miljøpåvirkning.
(11)
De fleste fabrikanter foretager store investeringer i udviklingen af brintteknologi og er allerede begyndt at bringe sådanne køretøjer i omsætning. Det er sandsynligt, at de hybriddrevne køretøjers andel af den samlede vognpark vil stige i fremtiden. Derfor er det nødvendigt at fastsætte fælles sikkerhedskrav for brintdrevne køretøjer. Da fabrikanter kan følge forskellige strategier ved udviklingen af brintdrevne køretøjer, er det nødvendigt, at de sikkerhedskrav, der fastsættes, er teknologineutrale.
(12)
Det er nødvendigt at fastsætte de sikkerhedskrav for brintsystemerne og komponenter heraf, som er nødvendige for at opnå typegodkendelse.
(13)
I forbindelse med typegodkendelse af brintdrevne køretøjer er det nødvendigt at fastsætte krav vedrørende monteringen af brintsystemerne og komponenter heraf i køretøjet.
(14)
På grund af brændstoffets egenskaber kan redningstjenester være nødt til at anvende særlige forholdsregler for brintdrevne køretøjer. Derfor er det nødvendigt at fastsætte krav om klar og hurtig identifikation af sådanne køretøjer, således at redningstjenesterne kan informere sig om brændstof, som er lagret i køretøjet. Identifikationsformen bør være formålstjenlig, men bør i videst muligt omfang ikke være af en sådan karakter, at den kan virke foruroligende på offentligheden.
(15)
Det er også vigtigt at fastsætte fabrikanters forpligtelser vedrørende indførelsen af passende foranstaltninger til at forhindre anvendelse af forkert brændstof i brintdrevne køretøjer.
(16)
Brintdrevne køretøjer kan kun vinde indpas på markedet, hvis der findes en tilstrækkelig infrastruktur af tankstationer i Europa. Kommissionen bør derfor undersøge passende foranstaltninger for at støtte etableringen af et net af tankstationer for brintdrevne køretøjer i hele Europa.
(17)
Innovative mindre køretøjer, der i henhold til lovgivningen om EF-typegodkendelse er klassificeret som køretøjer i klasse L, anses for at være blandt de første køretøjer, der kan anvende brint som brændstof. Det kræver en mindre indsats at indføre brint for disse køretøjer, da den tekniske udfordring og de krævede investeringer er mindre end for køretøjer i klasse M og N som defineret i bilag II til direktiv 2007/46/EF. Kommissionen bør, senest den 1. januar 2010, vurdere muligheden for at fastsætte bestemmelser om typegodkendelse af brintdrevne køretøjer i klasse L.
(18)
Målet for denne forordning, nemlig gennemførelsen af det indre marked ved indførelse af fælles tekniske krav vedrørende brintdrevne motorkøretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund dens omfang bedre nås på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes krav for typegodkendelse af motorkøretøjer for så vidt angår brint som drivmiddel og for typegodkendelse af brintkomponenter og -systemer. Desuden fastsættes krav til for monteringen af sådanne komponenter og systemer.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på:
1)
brintdrevne køretøjer i klasse M og N som defineret i bilag II, del A, til direktiv 2007/46/EF, herunder sådanne køretøjers kollisionsbeskyttelse og elektriske sikkerhed
2)
brintkomponenter bestemt til motorkøretøjer i klasse M og N, som er anført i bilag I
3)
brintsystemer bestemt til motorkøretøjer i klasse M og N, herunder nye former for oplagring og anvendelse af brint.
Artikel 3
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a)
»Brintdrevet køretøj«: ethvert motorkøretøj, der anvender brint som brændstof til fremdrift af køretøjet.
b)
»Fremdriftssystem«: den forbrændingsmotor eller det brændselscellesystem, der bruges til fremdrift af køretøjet.
c)
»Brintkomponent«: brintbeholderen og alle andre dele af det brintdrevne køretøj, som er i direkte kontakt med brint, eller som indgår i et brintsystem.
d)
»Brintsystem«: en enhed af brintkomponenter og forbindelsesdele, der er monteret på brintdrevne køretøjer, dog ikke fremdriftssystemer eller hjælpeaggregater.
e)
»Højeste tilladte arbejdstryk«: det maksimale tryk, som en komponent er beregnet til at blive udsat for, og som er grundlag for bestemmelsen af styrken af den pågældende komponent.
f)
»Nominelt arbejdstryk«: betyder for beholdere driftstrykket ved en ensartet temperatur på 288 K (15 °C) for en fuld beholder, eller for andre komponenter det tryk, som er typisk for komponentens drift.
g)
»Indre beholder«: den del af brintbeholderen, som er beregnet til flydende brint, og som indeholder det kryogene brint.
2. For så vidt angår stk. 1, litra d), omfatter »brintsystemer« bl.a. følgende:
a)
driftsovervågnings- og kontrolsystemer
b)
køretøjers konnektorsystemer
c)
flowbegrænsersystemer
d)
overtryksbeskyttelsessystemer
e)
fejldetektionssystemer for varmeveksler.
Artikel 4
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanterne skal godtgøre, at alle nye brintdrevne køretøjer, der sælges, registreres eller ibrugtages i Fællesskabet, og at alle brintkomponenter eller brintsystemer, der sælges eller ibrugtages i Fællesskabet, er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
2. Med henblik på typegodkendelse af køretøjer skal fabrikanterne forsyne brintdrevne køretøjer med brintkomponenter og -systemer, som opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, og som er monteret i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
3. Med henblik på typegodkendelse af komponenter og systemer skal fabrikanterne sikre, at brintkomponenter og -systemer opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
4. Fabrikanterne giver godkendelsesmyndighederne de nødvendige oplysninger om køretøjets specifikationer og prøvningsbetingelser.
5. Fabrikanterne giver oplysninger med henblik på syn af brintkomponenter og -systemer, der skal foretages gennem køretøjets driftslevetid.
Artikel 5
Generelle krav for brintkomponenter og -systemer
Fabrikanterne skal sikre, at:
a)
brintkomponenter og -systemer fungerer korrekt og sikkert, og at de på pålidelig vis kan modstå de elektriske, mekaniske, varmemæssige og kemiske driftsforhold, uden at der opstår lækage eller synlig deformering
b)
brintsystemer er beskyttet mod overtryk
c)
de materialer, der anvendes i de dele af brintkomponenterne og -systemerne, der skal være i direkte kontakt med brint, er forenelige med brint
d)
brintkomponenter og -systemer på pålidelig vis kan modstå de temperaturer og tryk, der kan forventes i deres forventede levetid
e)
brintkomponenter og -systemer på pålidelig vis kan modstå det driftstemperaturområde, som er fastsat i gennemførelsesforanstaltningerne
f)
brintkomponenter mærkes i overensstemmelse med gennemførelsesforanstaltningerne
g)
flowretningen er angivet tydeligt på brintkomponenter med retningsbestemt flow
h)
brintkomponenter og -systemer er udformet således, at de kan monteres i overensstemmelse med kravene i bilag VI.
Artikel 6
Krav til brintbeholdere beregnet til flydende brint
Brintbeholdere, der er beregnet til flydende brint, prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag II.
Artikel 7
Krav til andre brintkomponenter til flydende brint end beholdere
1. Andre brintkomponenter end beholdere til flydende brint prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag III og i overensstemmelse med den pågældende type.
2. Anordninger til trykbegrænsning skal være således udformet, at de sikrer, at trykket i den indre beholder eller i andre brintkomponenter ikke overstiger en tilladt værdi. Værdierne fastsættes i forhold til det højeste tilladte arbejdstryk for brintsystemet. Der skal leveres et sikkerhedssystem for fejldetektering af varmevekslere.
Artikel 8
Krav til brintbeholdere til komprimeret (gasformig) brint
1. Brintbeholdere, som er beregnet til anvendelse af komprimeret (gasformig) brint, klassificeres i overensstemmelse med punkt 1 i bilag IV.
2. De beholdere, der henvises til i stk. 1, prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag IV og i overensstemmelse med den pågældende type.
3. Der forelægges en detaljeret beskrivelse af alle de vigtigste egenskaber for de materialer og tolerancer, der er anvendt til fremstilling af beholderen, herunder resultaterne af prøvninger, som er foretaget af materialet.
Artikel 9
Krav til andre brintkomponenter til komprimeret (gasformig) brint end beholdere
Andre brintkomponenter beregnet til komprimeret (gasformig) brint end beholdere, prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag V og i overensstemmelse med den pågældende type.
Artikel 10
Generelle krav til montering af brintkomponenter og -systemer
Brintkomponenter og -systemer monteres i overensstemmelse med kravene i bilag VI.
Artikel 11
Tidsplan for gennemførelsen
1. Med virkning fra 24. februar 2011 skal de nationale myndigheder nægte at meddele:
a)
EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for nye typer af køretøjer af grunde, der vedrører brint som drivmiddel, når sådanne køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, og
b)
EF-typegodkendelse for nye typer af brintkomponenter eller -systemer, når sådanne komponenter eller systemer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
2. Med virkning fra 24. februar 2012 skal de nationale myndigheder:
a)
af grunde, der vedrører brint som drivmiddel, anse overensstemmelsesattester for nye køretøjer, for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, når sådanne køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, og
b)
forbyde salg og ibrugtagning af nye brintkomponenter eller systemer, når sådanne komponenter eller systemer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
3. Uanset stk. 1 og 2 og med forbehold af ikrafttræden af gennemførelsesforanstaltninger vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 1, må de nationale myndigheder ikke, såfremt en fabrikant anmoder herom:
a)
af grunde, der vedrører brint som drivmiddel, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for nye typer af køretøjer eller EF-typegodkendelse for nye typer af brintkomponenter eller -systemer, når sådanne køretøjer, komponenter eller systemer opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, eller
b)
forbyde registrering, salg og ibrugtagning af nye køretøjer eller salg og ibrugtagning af nye brintkomponenter eller -systemer, når sådanne køretøjer, komponenter eller systemer opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
Artikel 12
Gennemførelsesforanstaltninger
1. Kommissionen vedtager følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
administrative bestemmelser for EF-typegodkendelse af køretøjer for så vidt angår brint som drivmiddel og af brintkomponenter og -systemer
b)
regler om de oplysninger, der skal afgives af fabrikanterne i forbindelse med typegodkendelse og syn, jf. artikel 4, stk. 4 og 5
c)
detaljerede regler for prøvningsprocedurerne i bilag II til V
d)
detaljerede regler om kravene til montering af brintkomponenter og -systemer, som angivet i bilag VI
e)
detaljerede regler om kravene til sikker og pålidelig drift af brintkomponenter og -systemer, jf. artikel 5
f)
detaljerede regler for mærkning eller andre former for klar og hurtig identifikation af brintdrevne køretøjer som angivet i bilag VI, punkt 16.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 13, stk. 2.
2. Kommissionen kan vedtage følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
specificering af kravene for så vidt angår et eller flere af følgende punkter:
-
anvendelsen af ren brint eller en blanding af brint og naturgas/biometan
-
nye former for oplagring eller anvendelse af brint
-
kollisionsbeskyttelse af køretøjer for at sikre brintkomponenters og -systemers modstandsevne
-
sikkerhedskrav til integrerede systemer, der som minimum omfatter detektion af utætheder og krav vedrørende rensningsgas
-
elektrisk isolation og elektrisk sikkerhed
b)
andre foranstaltninger, som er nødvendige for anvendelsen af denne forordning.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 13, stk. 2.
Artikel 13
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer (TCMV) som oprettet i medfør af artikel 40, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Artikel 14
Ændringer af direktiv 2007/46/EF
Bilag IV, VI og XI til direktiv 2007/46/EF ændres som angivet i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 15
Sanktioner for overtrædelse af bestemmelserne
1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for fabrikanters overtrædelse af denne forordning og af gennemførelsesforanstaltningerne hertil og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 24. august 2010 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og giver den omgående meddelelse om senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
2. De typer af overtrædelser, for hvilke der fastsættes sanktioner, omfatter mindst følgende:
a)
afgivelse af falske erklæringer i forbindelse med en godkendelsesprocedure eller i forbindelse med en procedure, der fører til tilbagekaldelse
b)
forfalskning af prøvningsresultater for typegodkendelse eller overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning
c)
tilbageholdelse af data eller tekniske specifikationer, der kunne føre til tilbagekaldelse eller inddragelse af typegodkendelsen
d)
nægtelse af adgang til oplysninger
e)
brug af manipulationsanordninger.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra 24. februar 2011, bortset fra artikel 11, stk. 3, og artikel 12, som anvendes fra denne forordnings ikrafttrædelsesdato, og artikel 11, stk. 2, der anvendes fra den dato, der er anført i den pågældende bestemmelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. januar 2009.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 79/2009 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 януари 2009 година
относно одобрение на типа на моторни превозни средства, задвижвани с водород, и за изменение на Директива 2007/46/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар включва зона без вътрешни граници, в която е гарантирано свободното движение на стоки, лица, услуги и капитали. За тази цел в Общността се прилага широкообхватна система за одобрение на типа на моторните превозни средства. Техническите изисквания за одобрение на типа на моторните превозни средства по отношение на използването на задвижване с водород следва да бъдат хармонизирани, за да се избегне приемането на изисквания, които са различни в отделните държави-членки, и за да се осигури правилното функциониране на вътрешния пазар, като в същото време се гарантира високо ниво на защита на околната среда и обществена безопасност.
(2)
Настоящият регламент е отделен регламент на Общността за целите на процедурата за типово одобрение, предвидена в Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (3). Следователно приложения IV, VI и XI към посочената директива следва да бъдат съответно изменени.
(3)
По искане на Европейския парламент спрямо законодателството на ЕС за превозните средства беше приложен нов регулаторен подход. Следователно настоящият регламент следва да определи само основните разпоредби относно изискванията за одобрение на типа на водородните системи и на компонентите на водородното оборудване, докато техническите спецификации се посочват в мерки за прилагане, приети в съответствие с разпоредбите на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (4).
(4)
По-специално на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да установи изисквания и процедури за изпитване по отношение на новите форми на съхранение или употреба на водорода, допълнителните компоненти на водородната система и системата за задвижване. На Комисията следва също така да бъде предоставено правомощието да установи конкретни процедури, изпитвания и изисквания по отношение на защитата при удар на превозните средства, задвижвани с водород, и изисквания за безопасност на интегрираните системи. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи от настоящия регламент, включително чрез допълването му с нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(5)
В транспортния сектор целта следва да е увеличаване на дела на по-екологичните превозни средства. Следва да се положат допълнителни усилия за пускането на по-голям брой от тях на пазара. Въвеждането на превозни средства, задвижвани с алтернативни горива, може значително да подобри качеството на въздуха в градовете, а следователно и състоянието на общественото здраве.
(6)
Водородът се счита за незамърсяващо гориво за задвижване на превозните средства на бъдещето по пътя към икономика, свободна от замърсяване и основана на повторната употреба на суровините и възобновяемите ресурси, като автомобилите с водородно задвижване не емитират нито въглеродосъдържащи замърсители, нито парникови газове. Тъй като водородът е енергоносител, а не енергиен източник, предимствата на задвижването с водород по отношение на климата зависят от източника, използван за добива на водород. Ето защо следва да се положат усилия за произвеждане на водородното гориво по енергийноустойчив начин, доколкото е възможно от възобновяеми ресурси, така че общият екологичен баланс от въвеждането на водорода като гориво при моторните превозни средства да е положителен.
(7)
В окончателния си доклад групата на високо равнище на CARS 21 посочва, че „усилията, насочени към нарастващо международно хармонизиране на разпоредбите за моторните превозни средства следва да се поддържат, където това е целесъобразно, с оглед включването на ключовите пазари на превозни средства и разширяването на хармонизацията върху области, които още не са включени, по-специално в рамките на споразуменията на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ООН/ИКЕ) от 1958, както и от 1998 г.“. Съобразно тази препоръка Комисията следва да продължи да поддържа развитието на международно хармонизирани изисквания за моторните превозни средства, установени под егидата на ООН/ИКЕ. По-специално ако се приеме Глобална техническа разпоредба (ГТР) за превозни средства с водород и горивни клетки, Комисията следва да разгледа възможността за адаптиране на изискванията на настоящия регламент към тези, установени в ГТР.
(8)
Водородни смеси могат да се използват като преходно гориво по пътя към използването на чист водород с цел да се улесни въвеждането на превозни средства, задвижвани с водород, в държави-членки, където съществува добра инфраструктура по отношение на природния газ. Ето защо Комисията следва да разработи изисквания за използването на водородни смеси и природен газ/биометан, и по-специално за сумарната концентрация на водород и газ, която да вземат предвид техническите възможности и ползите за околната среда.
(9)
Определянето на рамката на одобрението на типа на превозните средства, задвижвани с водород, би спомогнало за появата на доверие в новата технология от страна на потенциалните потребители и обществото като цяло.
(10)
Ето защо е необходимо създаването на подходяща нормативна рамка с цел да се ускори въвеждането на пазара на превозни средства, оборудвани с новаторски задвижващи технологии, и на превозни средства, които използват алтернативни горива със слабо въздействие върху околната среда.
(11)
По-голямата част от производителите правят значителни инвестиции в разработването на водородната технология и вече започнаха да пускат такива превозни средства на пазара. В бъдеще може да се очаква да се увеличи делът на задвижваните с водород превозни средства в общия автомобилен парк. Следователно е необходимо установяване на общи изисквания относно безопасността на тези превозни средства. Тъй като производителите използват различни подходи при разработката на превозни средства, задвижвани с водород, е необходимо изискванията относно безопасността да бъдат неутрални по отношение на технологията.
(12)
Необходимо е да бъдат установени изисквания за безопасност по отношение на водородните системи и техните компоненти, които са необходими за получаване на одобрение на типа.
(13)
За одобрението на типа на задвижваните с водород превозни средства е необходимо да се установят изисквания за монтажа на водородните системи и техните компоненти в превозното средство.
(14)
Предвид характеристиките на използваното гориво задвижваните с водород превозни средства могат да наложат прилагане на специални процедури от страна на спасителните служби. Ето защо е необходимо определянето на изисквания за ясно и бързо идентифициране на такива превозни средства с цел информиране на спасителните служби за намиращото се в превозните средства гориво. При все че средствата за идентифициране следва да бъдат съобразени за тази цел, в рамките на възможното те не трябва да бъдат от такова естество, че да смущават широката общественост.
(15)
Важно е също така да се определят задължения за производителите във връзка с приемането на подходящи мерки за предотвратяване на зареждането на неподходящо гориво в превозните средства, задвижвани с водород.
(16)
Превозни средства, задвижвани с водород, могат да имат успех на пазара само ако в Европа е налице необходимата инфраструктура от станции за зареждане с гориво. Комисията следва да обмисли въвеждането на подходящи мерки за подпомагане на изграждането на европейска мрежа от станции за зареждане с гориво на превозни средства, задвижвани с водород.
(17)
Малки иновативни превозни средства, които съгласно законодателството на ЕО за одобрение на типа се определят като превозни средства от категория L, се считат за първите, които използват водород като гориво. Въвеждането на водорода за тези превозни средства е свързано с по-малко усилия, тъй като техническите предизвикателства и размерът на необходимите инвестиции не са толкова големи, както при превозните средства от категории M и N, както са определени в приложение II към Директива 2007/46/ЕО. Комисията следва, не по-късно от 1 януари 2010 г., да направи оценка на възможността за регламентиране на одобрението на типа на превозните средства, задвижвани с водород, от категория L.
(18)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно осъществяването на вътрешния пазар чрез въвеждане на общи технически изисквания относно моторните превозни средства, задвижвани с водород, не може в достатъчна степен да бъдат постигната от държавите-членки, а поради мащаба на необходимите действия може по-добре да бъде постигната на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява изисквания за одобрение на типа на моторни превозни средства по отношение на задвижването им с водород и за одобрение на типа на компонентите на водородното оборудване и водородните системи. Настоящият регламент също така установява изискванията за монтирането на тези компоненти и системи.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1.
превозните средства от категории M и N, задвижвани с водород, както са определени в част А от приложение II към директива 2007/46/ЕО, включително защитата от удар и електрическата безопасност на тези превозни средства;
2.
компонентите на водородното оборудване, предназначено за моторни превозни средства от категории M и N, изброени в приложение I;
3.
водородните системи, предназначени за моторни превозни средства от категории M и N, включително новите начини на съхранение или използване на водорода.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се използват следните определения:
а)
„превозно средство, задвижвано с водород“ означава всяко моторно превозно средство, което използва водород като гориво за задвижване на превозното средство;
б)
„система за задвижване“ означава двигателя с вътрешно горене или системата от горивни елементи, използвани за задвижване на превозното средство;
в)
„компоненти на водородното оборудване“ означава резервоара за водород и всички други части на превозното средство, задвижвано с водород, които са в пряк контакт с водорода или които представляват част от водородна система;
г)
„водородна система“ означава съвкупност от компонентите на водородното оборудване и скрепителните части, монтирани на превозни средства, задвижвани с водород, с изключение на задвижващите системи или спомагателните енергийни агрегати;
д)
„максимално допустимо работно налягане“ (МДРН/MAWP) означава максималното налягане, което е предвидено да бъде понасяно от определен компонент на водородното оборудване и което служи като основа за определяне на здравината на този компонент;
е)
„номинално работно налягане“ (НРН/NWP) при резервоарите означава стабилизираното налягане при постоянна температура от 288 K (15 °C) за пълен резервоар, а при останалите компоненти на водородното оборудване - налягането, при което тези компоненти обичайно функционират;
ж)
„вътрешен резервоар“ означава частта от резервоара за водород, предназначена за използване на течен водород, която съдържа водорода в нискотемпературно състояние.
2. За целите на параграф 1, буква г) терминът „водородни системи“ включва, inter alia, следното:
а)
системи за наблюдение на функционирането и системи за управление;
б)
системи за връзка с външните устройства за зареждане с гориво на превозното средство;
в)
системи за отвеждане на излишния поток;
г)
системи за защита от свръхналягане;
д)
системи за откриване на неизправност на топлообменника.
Член 4
Задължения на производителите
1. Производителите доказват, че всички нови превозни средства, задвижвани с водород, които се продават, регистрират или пускат в експлоатация в Общността, както и всички компоненти на водородното оборудване или водородни системи, които се продават или пускат в експлоатация в Общността, са получили одобрение на типа в съответствие с настоящия регламент и мерките за неговото прилагане.
2. За целите на одобрението на тип на превозно средство производителите оборудват превозните средства, задвижвани с водород, с компоненти на водородно оборудване и водородни системи, които отговарят на изискванията на настоящия регламент и на мерките за неговото прилагане и са монтирани в съответствие с настоящия регламент и мерките за неговото прилагане.
3. За целите на одобрението на типа на компоненти и системи производителите гарантират, че компонентите на водородното оборудване и водородните системи отговарят на изискванията на настоящия регламент и на мерките за неговото прилагане.
4. Производителите предоставят на одобряващите органи подходяща информация за спецификациите и условията на изпитване на превозното средство.
5. Производителите предоставят информация за целите на проверката на водородните системи и на компонентите на водородното оборудване по време на експлоатационния период на превозното средство.
Член 5
Общи изисквания за компонентите на водородното оборудване и водородните системи
Производителите гарантират, че:
а)
компонентите на водородното оборудване и водородните системи функционират по правилен и безопасен начин и надеждно издържат на работните условия от електрическа, механична, топлинна и химична гледна точка, без утечки или видимо деформиране;
б)
водородните системи са предпазени от свръхналягане;
в)
материалите на тези части от водородното оборудване и водородните системи, които влизат в пряк контакт с водорода, са съвместими с водород;
г)
водородните системи и оборудване издържат надеждно на очакваните температури и налягания по време на очаквания им експлоатационен срок;
д)
компонентите на водородното оборудване и водородните системи издържат надеждно на диапазона от работни температури, предвидени в мерките по прилагането;
е)
компонентите на водородното оборудване са маркирани в съответствие с мерките по прилагането;
ж)
върху компонентите на водородното оборудване с насочен поток е отбелязана ясно посоката на потока;
з)
компонентите на водородното оборудване и водородните системи се проектират така, че да могат да бъдат монтирани в съответствие с изискванията от приложение VI.
Член 6
Изисквания за резервоари за водород, предназначени за използване на течен водород
Резервоарите за водород, предназначени за използване на течен водород, се изпитват в съответствие с процедурите за изпитване, предвидени в приложение II.
Член 7
Изисквания за компоненти на водородното оборудване, различни от резервоари, предназначени за използване на течен водород
1. Компонентите на водородното оборудване, различни от резервоарите, предназначени за използване на течен водород, се изпитват в съответствие с процедурите за изпитване, предвидени в приложение III, като се взема предвид техният тип.
2. Устройствата за понижаване на налягането се проектират така, че да гарантират, че налягането във вътрешния резервоар или в другите компоненти на водородното оборудване не превишава допустимите стойности. Тези стойности трябва да бъдат определени в съответствие с максималното допустимо работно налягане (МДРН/MAWP) на водородната система. Необходимо е да се предвиди система за безопасност на топлообменниците, която да открива евентуални неизправности в тях.
Член 8
Изисквания за резервоарите, предназначени за използване на сгъстен водород (в газообразно състояние)
1. Резервоарите, предназначени за използване на сгъстен водород (в газообразно състояние), се класифицират в съответствие с точка 1 от приложение IV.
2. Резервоарите, посочени в параграф 1, се изпитват в съответствие с процедурите за изпитване, предвидени в приложение IV, като се взема предвид техният тип.
3. Необходимо е да се предостави подробно описание на всички основни свойства на материала и характеристики на издръжливост, използвани при дизайна на резервоара, включително резултатите от изпитванията, на които материалът е бил подложен.
Член 9
Изисквания за компонентите на водородното оборудване, различни от резервоарите, предназначени за използване на сгъстен водород (в газообразно състояние)
Компонентите на водородното оборудване, различни от резервоарите, предназначени за използване на сгъстен водород (в газообразно състояние), се изпитват в съответствие с процедурите за изпитване, предвидени в приложение V, като се взема предвид техният тип.
Член 10
Общи изисквания за монтирането на компонентите на водородното оборудване и водородните системи
Компонентите на водородното оборудване и водородните системи се монтират в съответствие с изискванията от приложение VI.
Член 11
График за прилагане
1. Считано от 24 февруари 2011 г. националните органи отказват издаване на:
а)
ЕО одобрение на типа или на национално одобрение на типа за новите типове превозни средства, когато това превозно средства не отговаря на изискванията на настоящия регламент или на мерките за неговото прилагане; и
б)
ЕО одобрение на типа за новите типове компоненти на водородното оборудване или водородни системи, когато този компонент или система не отговаря на изискванията на настоящия регламент или на мерките за неговото прилагане.
2. Считано от 24 февруари 2012 г. националните органи:
а)
на основания, свързани с водородното задвижване, считат сертификатите за съответствие на нови типове превозни средства за невалидни за целите на член 26 от Директива 2007/46/ЕО и забраняват регистрацията, продажбата и пускането в движение на такива превозни средства, когато тези превозни средства не отговарят на изискванията на настоящия регламент или на мерките за неговото прилагане; и
б)
забраняват продажбата и пускането в експлоатация на нови типове компоненти на водородното оборудване или водородни системи, когато тези компоненти или системи не отговарят на изискванията на настоящия регламент или на мерките за неговото прилагане.
3. Без да се засягат параграфи 1 и 2 и при условията на влизането в сила на мерките за прилагане, приети съгласно член 12, параграф 1, ако производител подаде заявление, националните органи не могат:
а)
на основания, свързани с водородното задвижване, да откажат издаването на ЕО одобрение на типа или на национално одобрение на типа за нов тип превозно средство, или на ЕО одобрение на типа за нови типове компоненти на водородното оборудване или водородни системи, когато това превозно средство, компонент или система отговаря на изискванията, определени в настоящия регламент, и на мерките за неговото прилагане, или
б)
да забранят регистрацията, продажбата или пускането в експлоатация на нови превозни средства или продажбата и пускането в експлоатация на нови компоненти на водородното оборудване или водородни системи, когато тези превозни средства, компоненти или системи отговарят на изискванията, определени в настоящия регламент, и на мерките за неговото прилагане.
Член 12
Мерки за прилагане
1. Комисията приема следните мерки за прилагане:
а)
административни разпоредби за ЕО одобрение на типа на превозни средства по отношение на тяхното водородно задвижване, както и на компонентите на водородното оборудване и водородните системи;
б)
правила относно информацията, която трябва да бъде предоставена от производителите за целите на одобрението на типа и проверките, предвидени в член 4, параграфи 4 и 5;
в)
подробни правила относно процедурите за изпитване, посочени в приложения от II до V;
г)
подробни правила относно компонентите на водородното оборудване и водородните системи, посочени в приложение VI;
д)
правила относно безопасното и надеждното функциониране на компонентите на водородното оборудване и водородните системи, посочени в член 5;
е)
подробни правила за етикетиране или други средства за ясно и бързо идентифициране на превозни средства, задвижвани с водород, посочени в точка 16 от приложение VI.
Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящия регламент, включително чрез допълването му с нови несъществени елементи, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 2.
2. Комисията може да приеме следните мерки за прилагане:
а)
спецификация на изискванията относно:
-
използване на чист водород или смес от водород и природен газ/биометан,
-
нови начини на съхранение или използване на водорода,
-
защита при удар на превозното средство от гледна точка на целостта на компонентите на водородното оборудване и водородните системи,
-
изисквания за безопасност на интегрираните системи, като се осигурява най-малкото откриването на утечки и изискванията относно продухването с газ,
-
електрическата изолация и електрическата безопасност;
б)
други мерки, необходими за прилагането на настоящия регламент.
Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящия регламент, включително чрез допълването му с нови несъществени елементи, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 2.
Член 13
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Техническия комитет по моторните превозни средства (TCMV) съгласно член 40, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Член 14
Изменения на Директива 2007/46/ЕО
Приложения IV, VI и ХI към Директива 2007/46/ЕО се изменят в съответствие с приложение VII към настоящия регламент.
Член 15
Санкции при неизпълнение
1. Държавите-членки установяват наказателни разпоредби, приложими при нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент и мерките за неговото прилагане от производителите, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането им. Предвидените санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите-членки информират Комисията за тези разпоредби до 24 август 2010 г. и незабавно ѝ съобщават за всяко последващо изменение, което ги засяга.
2. Видовете нарушения, подлежащи на санкция, включват най-малко следното:
а)
подаване на декларации с невярно съдържание в процедура за одобрение на типа или в процедура, която би довела до изтегляне;
б)
фалшифициране на резултатите от изпитванията за типово одобрение или за съответствие при употреба;
в)
непредставяне на данни или технически спецификации, които биха могли да доведат до изтегляне или отнемане на одобрението на типа;
г)
отказ за предоставяне на достъп до информация;
д)
използване на изключващи устройства.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 24 февруари 2011 г., с изключение на член 11, параграф 3 и член 12, които се прилагат от датата на влизането в сила на настоящия регламент, и член 11, параграф 2, който се прилага от определената в него дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 14 януари 2009 година.