Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/18/EF
af 17. april 2000
om minimumseksamenskravene for sikkerhedsrådgivere i forbindelse med transport af farligt gods med jernbane eller ad vej eller indre vandveje
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1, litra c),
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter høring af Regionsudvalget,
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det er vigtigt at forbedre transportsikkerhed og miljøbeskyttelse, navnlig i forbindelse med transport af farligt gods med jernbane, ad vej eller ad indre vandveje, og den menneskelige faktor er betydningsfuld for sikker anvendelse af disse transportmåder.
(2) I henhold til Rådets direktiv 96/35/EF af 3. juni 1996 om udpegelse af og faglige kvalifikationer for sikkerhedsrådgivere for transport med jernbane eller ad vej eller indre vandveje af farligt gods(4) skal alle virksomheder, hvis aktiviteter omfatter transport af farligt gods samt pålæsning eller aflæsning i forbindelse med sådanne transporter, udpege en eller flere sikkerhedsrådgivere. Nævnte direktiv indeholder ingen detaljerede bestemmelser om harmonisering af eksamenskravene for sikkerhedsrådgivere eller regler for eksamenskommissionerne.
(3) Det er nødvendigt, at medlemsstaterne udarbejder en fælles minimumsramme for sikkerhedsrådgivereksamen og de regler, der skal gælde for eksamenskommissionerne for at garantere et vist kvalitetsniveau og for at lette gensidig anerkendelse af EF-uddannelsesbeviser for sikkerhedsrådgivere.
(4) Sikkerhedsrådgivereksamen skal mindst bestå i en skriftlig prøve, hvorved der stilles spørgsmål, der som et minimum vedrører emnerne i bilag II til direktiv 96/35/EF, samt en undersøgelse af et konkret tilfælde, hvor kandidaterne kan vise deres egnethed til at udføre en sikkerhedsrådgivers opgaver.
(5) Medlemsstaterne kan bestemme, at sikkerhedsrådgivere, som skal arbejde for virksomheder, der udelukkende transporterer særlige typer farligt gods, kun skal eksamineres i emner, der vedrører denne aktivitet. Det skal i så fald klart fremgå af EF-uddannelsesbeviset, at det har begrænset gyldighed.
(6) Eksamen bør afholdes af eksamenskommissioner og godkendes af medlemsstaternes kompetente myndigheder; medlemsstaterne fastsætter regler for eksamenskommissionerne med henblik på at sikre et højt kvalitetsniveau. Eksamenskommissionerne skal være teknisk kompetente, pålidelige og uafhængige.
(7) Medlemsstaterne bør bistå hinanden ved gennemførelsen af dette direktiv -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Anvendelsesområde og definitioner
Artikel 1
1. Dette direktiv fastsætter minimumseksamenskravene, som skal opfyldes for at få EF-uddannelsesbevis som sikkerhedsrådgiver for transport af farligt gods i henhold til direktiv 96/35/EF.
2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige og hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre, at sikkerhedsrådgiverne for transport af farligt gods eksamineres, således at disse minimumskrav opfyldes.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
a) "sikkerhedsrådgiver for transport af farligt gods", i det følgende benævnt "rådgiver": de personer, der er omhandlet i artikel 2, litra b), i direktiv 96/35/EF
b) "farligt gods", gods som defineret i artikel 2 i direktiv 94/55/EF(5) og artikel 2 i direktiv 96/49/EF(6)
c) "virksomhed": virksomheder i henhold til artikel 2, litra a), i direktiv 96/35/EF
d) "eksamen": eksamen i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv 96/35/EF
e) "eksamenskommission": ethvert organ, som medlemsstaternes kompetente myndigheder har udpeget til at forestå eksaminer
f) "EF-uddannelsesbevis": uddannelsesbevis udformet efter modellen i bilag III til direktiv 96/35/EF.
KAPITEL II
Eksamen
Artikel 3
1. Den kompetente myndighed eller eksamenskommissionen holder en obligatorisk skriftlig eksamen, som den kan supplere med en mundtlig eksamen for at kontrollere, om kandidaterne har tilstrækkelige kundskaber til at udføre opgaverne som sikkerhedsrådgivere med henblik på at opnå EF-uddannelsesbevis.
2. Den obligatoriske eksamen består af en skriftlig prøve, der er tilpasset efter de(n) transportform(er), som EF-uddannelsesbeviset udstedes for.
3. a) Kandidaten skal besvare et spørgeskema. Det består af mindst 20 åbne spørgsmål, der i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i direktiv 96/35/EF som et minimum skal omfatte emnerne på listen i bilag II til direktivet. Der kan dog anvendes multiple choice-spørgsmål. I så fald tæller to multiple choice-spørgsmål som ét åbent spørgsmål.
Blandt emnerne skal der lægges særlig vægt på følgende afhængigt af den pågældende transportform:
- generelle forebyggelses- og sikkerhedsforanstaltninger
- klassificering af farligt gods
- almindelige betingelser for emballering, herunder for tanke, tankcontainere, tankbiler osv.
- farepåskrifter og -mærkater
- angivelser i transportdokumentet
- håndtering og stuvning
- personalets faglige kvalifikationer
- transportdokumenter
- sikkerhedsinstrukser
- krav til transportmateriellet.
b) Kandidaterne foretager en undersøgelse af et konkret tilfælde i forbindelse med bilag I til direktiv 96/35/EF for at vise, at de har de nødvendige kvalifikationer til at udføre en sikkerhedsrådgivers arbejdsopgaver.
c) Medlemsstaterne kan bestemme, at kandidater, der ønsker at arbejde for virksomheder, hvis aktiviteter udelukkende omfatter transport af visse typer farligt gods, i henhold til bilag II til direktiv 96/35/EF kun eksamineres i emner vedrørende deres aktiviteter.
Det drejer sig om følgende godstyper:
- klasse 1 (eksplosive stoffer)
- klasse 2 (gasser)
- klasse 7 (radioaktive stoffer)
- klasse 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 og 9 (faste og flydende stoffer)
- randnummer 1202, 1203 og 1223 (mineralolieprodukter).
Det skal klart fremgå af EF-uddannelsesbevisets overskrift, at det kun gælder for de typer farligt gods, som er nævnt i dette litra, og som rådgiveren har aflagt eksamen i på betingelserne i litra a) og b).
4. Den kompetente myndighed eller eksamenskommissionen udarbejder efterhånden en liste over de spørgsmål, der er blevet stillet til eksamen.
KAPITEL III
Regler for eksamenskommissioner
Artikel 4
1. Hvis medlemsstaterne ikke selv tilrettelægger eksamen, udpeger de eksamenskommissioner på grundlag af følgende kriterier:
a) eksamenskommissionens kompetence
b) specifikation af de eksamineringsmåder, som eksamenskommissionen foreslår
c) foranstaltninger, der skal sikre, at eksamen er upartisk
d) kommissionens uafhængighed af alle fysiske eller juridiske personer, der ansætter sikkerhedsrådgivere.
2. Udpegelsen af den godkendte eksamenskommission sker skriftligt. Godkendelsen kan være for et begrænset tidsrum.
Artikel 5
Medlemsstaterne bistår hinanden ved gennemførelsen af dette direktiv.
Alle medlemsstaterne sender regelmæssigt Kommissionen den liste over spørgsmål, der er nævnt i artikel 3, stk. 4. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
KAPITEL IV
Afsluttende bestemmelser
Artikel 6
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest tre måneder efter dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 7
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 8
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 17. april 2000.
32000L0018
L 118/41
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2000/18/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 април 2000 година
относно минималните изпитни изисквания за консултантите по безопасност при превоз на опасни товари с автомобилен, железопътен или вътрешноводен транспорт
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 75, параграф 1, буква в) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че подобряването на безопасността на транспорта и защитата на околната среда, особено в контекста на превоза на опасни товари с автомобилен, железопътен и вътрешноводен транспорт, са важни въпроси, така както и човешкият фактор, при безопасното осъществяване на тези видове транспорт;
(2)
като имат предвид, че съгласно изискванията на Директива 96/35/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 г. относно назначаването и професионалната квалификация на консултантите по безопасността на автомобилния, железопътния или вътрешноводния транспорт на опасни товари (4), всички предприятия, дейността на които включва превоз на опасни товари, както и товаренето или разтоварването на такива, са задължени да назначат един или повече консултанти по безопасност. Горепосочената директива не съдържа подробни разпоредби, целящи хармонизиране на изпитните изисквания за консултантите по безопасност или други разпоредби, които да са приложими за изпитващите органи;
(3)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да въведат обща минимална рамка за изпитване на консултантите по безопасност и условия за проверяващите органи с цел да се гарантира определено равнище на качеството и да се улесни взаимното признаване на удостоверенията на ЕО за обучение;
(4)
като имат предвид, че изпитът за консултанти по безопасност трябва да включва минимум писмен тест, обхващащ въпроси, които най-малко засягат темите, изброени в приложение II към Директива 96/35/ЕО и решаване на казус, при което кандидатите ще могат да докажат, че имат умения да изпълняват длъжността на консултант по безопасност;
(5)
като имат предвид, че държавите-членки могат да постановят за кандидати, които възнамеряват да работят за предприятия, чиято дейност е свързана с определен вид опасни товари, да бъдат изпитвани само върху въпроси, свързани с тяхната дейност. В този случай в удостоверението на ЕО за обучение трябва ясно да се посочват сроковете на валидността му;
(6)
като имат предвид, че изпитът, организиран от изпитващите органи, ще подлежи на одобрение от компетентните органи на държавите-членки. Държавите-членки определят критериите, приложими за изпитващите органи, които трябва да бъдат технически компетентни, надеждни и независими;
(7)
като имат предвид, че държавите-членки би трябвало взаимно да си помагат при въвеждането на настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Обхват и определения
Член 1
1. Настоящата директива определя минималните изпитни изисквания за изпита за придобиване на удостоверението на ЕО за обучение за консултант по безопасност при превоз на опасни товари, предвидено в Директива 96/35/ЕО.
2. Държавите-членки въвеждат всички необходими мерки, за да гарантират, че консултантите по безопасност при превоз на опасни товари са изпитани по начин, удостоверяващ владеенето на изискуемия минимум от знания.
Член 2
За целите на настоящата директива:
а)
„консултант по безопасност при превоз на опасни товари“, наричан по-долу „консултант“, означава всяко лице, определено в член 2, буква б) от Директива 96/35/ЕО;
б)
„опасни товари“ означава товари, посочени в член 2 от Директива 94/55/ЕО (5) и член 2 от Директива 96/49/ЕО (6);
в)
„предприятие“ означава предприятията, посочени в член 2, буква а) от Директива 96/35/ЕО;
г)
„изпит“ означава изпита, определен в член 5, параграф 2 от Директива 96/35/ЕО;
д)
„изпитен орган“ означава всеки орган, определен от компетентните органи на властта на държавите-членки да провежда изпити;
е)
„удостоверение на ЕО“ означава удостоверението, съставено в съответствие с образеца, приложен в приложение III към Директива 96/35/ЕО.
ГЛАВА II
Изпити
Член 3
1. Компетентните органи или изпитващият орган организират задължителен писмен изпит, който може да бъде допълнен от устен изпит за проверка на това дали кандидатите притежават необходимото равнище на знания, което се изисква за изпълнение на задълженията на консултантта, за да получат удостоверението на ЕО.
2. Задължителният изпит се състои от писмен тест, съобразен с видовете транспорт, за които се издава удостоверението на ЕО.
3.
а)
На кандидата се дава въпросник. Той трябва да съдържа най-малко 20 отворени въпроса, засягащи, в съответствие с член 5, параграф 4 от Директива 96/35/ЕО, най-малко областите, изброени в приложение II към горепосочената директива. Могат, обаче, да се използват и въпроси с посочени няколко отговори. В този случай два такива въпроса се равняват на един отворен въпрос.
Сред тези въпроси особено внимание, съобразно видовете транспорт, се обръща на следните въпроси:
-
обща превенция и мерки за безопасност,
-
класификация на опасни товари,
-
общи изисквания за опаковките, включително резервоари, цистерни и вагон-цистерни,
-
маркировка и обозначения за опасност,
-
информация в транспортните документи,
-
манипулиране и складиране,
-
професионално обучение на екипажи,
-
документи на превозното средство и удостоверения за превоза,
-
писмени инструкции,
-
изисквания относно транспортната екипировка;
б)
Кандидатите извършват практическо изследване по казус в съответствие с приложение I към Директива 96/35/ЕО, за да докажат, че могат да изпълняват задълженията на консултант;
в)
Държавите-членки трябва да осигурят, че кандидати, които възнамеряват да работят за предприятия, специализирани в превоза на определени видове опасни товари, се изпитват в съответствие с приложение II към Директива 96/35/ЕО, само върху въпроси, свързани с тяхната дейност.
Тези видове товари са:
-
клас 1 (взривни вещества),
-
клас 2 (газове),
-
клас 7 (радиоактивни вещества),
-
класове 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 и 9 (твърди вещества и течности),
-
номера на ООН 1202, 1203, 1223 (минерални масла).
В заглавието на удостоверението на ЕО трябва ясно да се посочва, че е валидно само за видовете опасни товари, посочени в настоящия параграф и за които консултантът е бил изпитан в съответствие с изискванията, определени в букви а) и б).
4. Компетентните органи или изпитващият орган постепенно изготвят конспект с въпросите, които са били включени в изпита.
ГЛАВА III
Критерии, приложими за проверяващите органи
Член 4
1. Ако държавите-членки не се заемат пряко с организирането на изпита, те определят изпитващите органи въз основа на следните критерии:
а)
компетентност на изпитващия орган;
б)
спецификация на организирането на изпитите, предложена от изпитващия орган;
в)
мерки, гарантиращи безпристрастността на изпитващия орган;
г)
независимост на органа по отношение на всяко физическо или юридическо лице, наемащо консултанти.
2. Одобреният изпитен орган се назначава с писмен документ. Одобрението може да бъде ограничено със срок.
Член 5
Държавите-членки взаимно си помагат при прилагането на настоящата директива.
Всяка държава-членка редовно представя на Комисията конспект с въпроси, посочен в член 3, параграф 4. Комисията информира останалите държави-членки за това.
ГЛАВА IV
Заключителни разпоредби
Член 6
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от три месеца от датата на нейното влизане в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 7
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 8
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 17 април 2000 година.