EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/31/EF af 22. juni 1998 om ændring af Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut (3),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) De risici, der er forbundet med handel med råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, er på nuværende tidspunkt omfattet af Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter (5); de markedsrisici, der er forbundet med disse positioner, er imidlertid ikke dækket præcist af direktiv 89/647/EØF; det er nødvendigt at udvide begrebet handelsbeholdning til at omfatte positioner i råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter, som holdes i handelsøjemed, og som hovedsageligt er forbundet med markedsrisici; institutterne skal overholde nærværende direktivs bestemmelser med hensyn til dækningen af råvarerisici for alle transaktioner; Fællesskabet ser med voksende bekymring på grove tilfælde af svig, begået af visse handlende i råvarefutures, hvilket truer futurehandelens image og integritet; det er ønskeligt, at Kommissionen tager op til overvejelse at fastsætte passende rammebestemmelser for tilsyn for at forhindre denne svigagtige praksis i fremtiden;
(2) ved Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (6) er der fastsat en standardmetode til beregning af kapitalkrav til markedsrisici, som investeringsselskaber og kreditinstitutter påtager sig; nogle institutter har udviklet egne risikostyringssystemer (interne modeller), der skal måle de markedsrisici, som investeringsselskaber og kreditinstitutter løber, mere præcist end standardmetoden; brugen af mere præcise metoder til måling af risici bør fremmes;
(3) brugen af sådanne interne modeller til beregning af kapitalkrav kræver stringente interne kontrolordninger og bør anerkendes og underlægges tilsyn af de kompetente myndigheder; det skal ved hjælp af »back-testing« kontrolleres, om resultaterne af beregningerne på grundlag af den interne model fortsat er troværdige;
(4) det er hensigtsmæssigt, at de kompetente myndigheder kan tillade, at den krævede margen for børshandlede futures og optioner og, i en overgangsperiode, for afledte instrumenter af samme art, der handles »over-the-counter« (OTC), kan anvendes i stedet for det kapitalkrav, der beregnes for sådanne instrumenter i henhold til nærværende direktiv, forudsat at dette ikke fører til et kapitalkrav, der er lavere end det kapitalkrav, der er beregnet i overensstemmelse med de andre metoder, der er fastsat i nærværende direktiv; såfremt dette princip anvendes, kræves det ikke, at ækvivalensen mellem den krævede margen og kapitalkravene, der er beregnet i overensstemmelse med de andre metoder, der er beskrevet i nærværende direktiv, konstant skal kontrolleres af de institutter, der anvender dette princip;
(5) de bestemmelser, der er vedtaget i en bredere international sammenhæng, kan reducere kapitalkravene for kreditinstitutter fra tredjelande med henblik på at fremme brugen af mere avancerede risikostyringsmetoder på grundlag af interne modeller; disse kreditinstitutter konkurrerer med investeringsselskaber og kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted i medlemsstaterne; det er udelukkende ved ændring af direktiv 93/6/EØF, at investeringsselskaber og kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted i medlemsstaterne kan få et tilsvarende incitament til at udvikle og bruge interne modeller;
(6) med henblik på beregning af kapitalkrav til markedsrisici bør positioner i guld og guldderivater behandles på samme måde som valutapositioner;
(7) emission af ansvarlig kapital skal ikke automatisk udelukke en emittents aktier fra at indgå i en aktiebeholdning, der opfylder betingelserne for en vægtning af den specifikke risiko på 2 % i henhold til bilag I, punkt 33, til direktiv 93/6/EØF;
(8) dette direktiv ligger på linje med det arbejde, som et internationalt banktilsynsforum har udført med hensyn til den tilsynsmæssige behandling af markedsrisici og af positioner i råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter;
(9) for at sikre en smidig anvendelse af dette direktiv er det nødvendigt at indføre en overgangsordning på frivillig basis vedrørende egenkapitalen gældende for investeringsselskaber og kreditinstitutter, der handler med råvarer i betydeligt omfang, som har en diversificeret råvareportefølje, men som endnu ikke er i stand til at anvende modeller til beregning af kapitalkravet for råvarerisikoen;
(10) vedtagelsen af dette direktiv er det mest velegnede middel til at nå de ønskede mål, og det går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 93/6/EØF ændres således:
1) Artikel 2 ændres således:
a) Nr. 6), litra a), og nr. 6), litra b), indledningen og nr. i) og ii), affattes således:
»a) de positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, som et institut indehaver for egen regning med henblik på videresalg, og/eller som instituttet tager for på kort sigt at få fordel af faktiske og/eller forventede forskelle mellem købs- og salgspriser eller af andre pris- og renteændringer, og positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, der skyldes matched principal broking, eller positioner, der tages for at afdække andre dele af handelsbeholdningen
b) engagementer, der skyldes uafviklede transaktioner, free deliveries og afledte instrumenter, der handles »over-the-counter« (OTC), som omhandlet i bilag II, punkt 1, 2, 3, og 5, engagementer, der skyldes genkøbsaftaler og udlån af værdipapirer og råvarer, der er baseret på værdipapirer eller råvarer, som indgår i handelsbeholdningen i henhold til litra a), som omhandlet i bilag II, punkt 4, og under forudsætning af, at de kompetente myndigheder giver tilladelse hertil, engagementer, der skyldes omvendte genkøbsaftaler og indlån af værdipapirer og råvarer, beskrevet i samme punkt, der opfylder enten betingelserne i nr. i), ii), iii) og v) eller betingelserne i nr. iv) og v):
i) engagementerne værdiansættes dagligt til markedsværdi efter fremgangsmåderne i bilag II
ii) sikkerheden justeres for at tage hensyn til væsentlige ændringer i værdien af de værdipapirer eller råvarer, der indgår i den pågældende aftale eller transaktion, i overensstemmelse med en regel, der kan accepteres af de kompetente myndigheder«.
b) Nr. 15) og 16) affattes således:
»15) »warrant«, et værdipapir, som giver ihændehaveren ret til at købe et underliggende aktiv til en fastsat kurs i warrantens løbetid eller ved dens udløb. Den kan afvikles ved levering af den underliggende værdi selv eller ved kontant afregning
16) »lagerfinansiering«, positioner, hvor et fysisk lager er solgt på termin, og hvor kapitalomkostningerne er låst fast indtil terminsdagen«.
c) Nr. 17), første afsnit, affattes således:
»17) »genkøbsaftale« og »omvendt genkøbsaftale«, en aftale, hvorved et institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer, råvarer eller garanterede rettigheder til at erhverve værdipapirer eller råvarer, når den pågældende garanti gives af en anerkendt børs, der er i besiddelse af rettighederne til værdipapirerne eller råvarerne, og når aftalen ikke giver et institut mulighed for at overdrage eller pantsætte et bestemt værdipapir eller en bestemt råvare til mere end én medkontrahent ad gangen, og samtidig forpligter sig til at købe dem (eller andre værdipapirer eller råvarer af samme type) tilbage til en nærmere angiven pris og på et senere tidspunkt, der er nærmere angivet, eller som skal angives nærmere, af overdrageren; dette vil være en »genkøbsaftale« for det institut, der sælger værdipapirerne eller råvarerne, og en »omvendt genkøbsaftale« for det institut, der køber dem.«
d) Nr. 18) affattes således:
»18) »udlån af værdipapirer eller råvarer« og »indlån af værdipapirer eller råvarer«, en transaktion, hvorved et institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer eller råvarer mod passende sikkerhed og under betingelse af, at låntageren vil tilbagelevere værdipapirer eller råvarer af samme type på et senere tidspunkt, eller når overdrageren anmoder herom; dette vil være »udlån af værdipapirer eller råvarer« for et institut, der overdrager værdipapirer eller råvarer, og »indlån af værdipapirer eller råvarer« for et institut, til hvilket de overdrages.
Indlån af værdipapirer eller råvarer anses for at være en transaktion mellem markedsdeltagere, når medkontrahenten er underkastet samordning med hensyn til tilsyn på EF-plan eller er et kreditinstitut i zone A i henhold til direktiv 89/647/EØF eller et anerkendt investeringsselskab fra et tredjeland, eller transaktionen er foretaget med et anerkendt clearinginstitut eller en anerkendt børs.«
2) Artikel 4, stk. 1, første afsnit, nr. i) og ii), affattes således:
»i) kapitalkravene beregnet efter bilag I, II og VI og i givet fald bilag VIII for deres handelsbeholdningsaktiviteter
ii) kapitalkravene beregnet efter bilag III og VII og i givet fald bilag VIII for deres samlede aktiviteter«.
3) Artikel 5, stk. 2, affattes således:
»2. Uanset stk. 1 overvåger og kontrollerer de institutter, der beregner kapitalkravene for deres handelsbeholdningsaktiviteter ifølge bilag I og II og i givet fald bilag VIII, deres store engagementer i overensstemmelse med direktiv 92/121/EØF med de ændringer, der er fastlagt i bilag VI til nærværende direktiv.«
4) Artikel 7, stk. 10, og artikel 7, stk. 11, indledningen, affattes således:
»10. Udøves den i stk. 7 og 9 omhandlede ret til at indrømme fritagelse ikke, kan de kompetente myndigheder, med henblik på beregning af kapitalkravene i bilag I og VIII og engagementerne over for kunder i bilag VI på et konsolideret grundlag, tillade, at positioner i ét instituts handelsbeholdning modregnes i positioner i et andet instituts handelsbeholdning i henhold til bestemmelserne i bilag I, VI og VIII.
Herudover kan de tillade, at valutapositioner i ét institut modregnes i valutapositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag III og/eller VIII. De kan desuden tillade, at råvarepositioner i ét institut modregnes i råvarepositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VII og/eller VIII.
11. De kompetente myndigheder kan også tillade modregning af handelsbeholdning og henholdsvis valuta- og råvarepositioner i foretagender, der er hjemmehørende i tredjelande, hvis de nedenfor anførte betingelser er opfyldt samtidig:«
5) Artikel 8, stk. 5, affattes således:
»5. De kompetente myndigheder skal kræve, at institutterne straks indberetter tilfælde, hvor deres medkontrahenter i genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler eller i transaktioner angående udlån og indlån af værdipapirer og råvarer misligholder deres forpligtelser. Kommissionen giver Rådet meddelelse om de pågældende tilfælde og konsekvenserne heraf for behandlingen af sådanne aftaler og transaktioner i dette direktiv senest tre år efter den i artikel 12 omhandlede dato. I meddelelsen skal det også beskrives, hvorledes de pågældende institutter opfylder de betingelser i nr. i) v) i artikel 2, nr. 6, litra b), der gælder for dem, herunder især betingelsen i nr. v). Endvidere skal det nøjagtigt angives, hvilke ændringer der har fundet sted med hensyn til det relative omfang af institutternes sædvanlige udlån og deres udlån gennem omvendte genkøbsaftaler og transaktioner bestående af indlån af værdipapirer eller indlån af råvarer. Finder Kommissionen på grundlag af meddelelsen samt andre oplysninger, at det er nødvendigt med yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at undgå misbrug, fremsætter den passende forslag.«
6) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 11a
Indtil den 31. december 2006 kan medlemsstaterne tillade deres institutter at anvende de udsvings- (»spread«), overførsels- (»carry«) og outright-minimumssatser, der er anført i nedenstående tabel, i stedet for de satser, der er fastsat i bilag VII, punkt 13, 14, 17 og 18, forudsat at institutterne efter de kompetente myndigheders opfattelse:
i) i betydeligt omfang handler med råvarer
ii) har en diversificeret råvareportefølje
iii) endnu ikke er i stand til at anvende interne modeller til beregning af deres kapitalkrav for råvarerisiko, jf. bilag VIII.
TABELPOSITION
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvorledes de anvender denne artikel.«
7) Bilag I, II, III og V ændres, og bilag VII og VIII tilføjes som anført i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 24 måneder efter dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de væsentlige bestemmelser i national ret, som de vedtager på det område, der omfattes af nærværende direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998.
31998L0031
L 204/13
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/31/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 юни 1998 година
за изменение на Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално на първото и третото изречение на член 57, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Европейския валутен институт (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (4),
(1)
като имат предвид, че рисковете, свързани със стоковата търговия и стоковите деривати понастоящем са предмет на Директива 89/647/ЕИО на Съвета от 18 декември 1989 г. за коефициента на платежоспособност за кредитните институции (5); като имат предвид, че въпреки това пазарните рискове, свързани с тези позиции, не са точно обхванати от Директива 89/647/ЕИО; като имат предвид необходимостта от разширяване на понятието „търговски портфейл“ така че то да обхваща позициите в стоки или стокови деривати, които се държат за търговски цели и са обект главно на пазарни рискове; като имат предвид, че институциите трябва да спазват настоящата директива по отношение на покритието на стоковите рискове в цялостната си дейност; като имат предвид, че извършването на сериозни измами от някои търговци на стокови фючърси, пораждат все по-голяма загриженост в Общността и представляват заплаха за репутацията и почтеността на търговията с фючърси; като имат предвид, че е желателно Комисията да разгледа възможността за определяне на подходяща надзорна рамка с цел предотвратяване на тази практика на измами в бъдеще;
(2)
като имат предвид, че Директива 93/6/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. за капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (6) определя стандартизиран метод за изчисляване на изисквания капитал за пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че институциите са разработили свои собствени системи за управление на риска (вътрешни модели), които са предназначени да измерват по-точно от стандартизирания метод пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че следва да се насърчава използването на по-точни методи за измерване на рисковете;
(3)
като имат предвид, че използването на такива вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал предполагат строги механизми за вътрешен контрол и следва да бъдат признати и наблюдавани от компетентните органи; като имат предвид, че надеждността на резултатите от изчисленията на вътрешния модел трябва да се проверяват чрез процедура на бек тестове;
(4)
като имат предвид, че е целесъобразно компетентните органи да имат право да признават изискваният марж за търгуваните на борсата фючърси и опции, и за преходен период за извънборсовите деривати със същия характер, по които е извършен клиринга, да се използват като заместители на капиталовите изисквания, изчислявани за тези инструменти съгласно настоящата директива, при условие че това не води до капиталови изисквания, които са по-ниски от капиталовите изисквания, изчислявани в съответствие с другите методи, предвидени в настоящата директива; като имат предвид, че прилагането на този принцип не изисква равностойността на тези изисквания към маржа и капиталовите изисквания, изчислявани съгласно другите предвидени в настоящата директива методи, да се проверява непрекъснато от прилагащите този принцип институции;
(5)
като имат предвид, че приетите на по-широко международно ниво правила може, с цел насърчаване на прилагането на по-съвършени методи за управление на риска, основани на вътрешни модели, да намаляват капиталовите изисквания за кредитните институции от трети страни; като имат предвид, че тези кредитни институции се конкурират с инвестиционни предприятия и кредитни институции, регистрирани в държавите-членки; като имат предвид, че за инвестиционните посредници и кредитни институции, които са учредени в държавите-членки, само едно изменение и допълнение на Директива 93/6/ЕИО може да осигури подобни стимули за създаването и използването на вътрешни модели;
(6)
като имат предвид, че с цел изчисляване на капиталовите изисквания за пазарните рискове, спрямо позициите в злато и дериватите на злато трябва да се прилага същият режим, както спрямо валутните позиции;
(7)
като имат предвид, че емитирането на подчинен дълг не трябва автоматично да изключва акциите на емитент от портфейл, който може да получи 2 % претегляне на специфичния риск, съгласно точка 33 от приложение I към Директива 93/6/ЕИО;
(8)
като имат предвид, че настоящата директива е в съответствие с работата на международен форум за банков надзор за надзорното третиране на пазарния риск и позициите в стоки и стокови деривати;
(9)
като имат предвид, че е необходимо да има преходен капиталов режим по избор за инвестиционните посредници и кредитните институции, извършващи значителна стокова търговия, които имат диверсифициран стоков портфейл и все още не са в състояние да използват модели с цел изчисляване на капиталовите изисквания за стоковия риск, за да се гарантира хармоничното прилагане на настоящата директива;
(10)
като имат предвид, че настоящата директива е най-подходящото средство за осъществяване на определените цели и не излиза извън рамките на необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 93/6/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
точка 6, буква а) и уводната фраза и i) и ii) на точка 6, буква б) се заменят със следното:
„а)
собствените позиции във финансови инструменти, стоки и стокови деривати, които се държат за препродажба, и/или които се поемат от институцията с цел печалба в краткосрочен период от действителни и/или очаквани разлики между техните покупки и продажни цени, или от други ценови или лихвени колебания, и позициите във финансови инструменти, стоки или стокови деривати, възникващи от покупки и продажби с приравняване на главницата (matched principal broking), или позиции, поемани за да се хеджират други елементи от търговския портфейл;
б)
експозициите, създадени от неуредени сделки, безплатни доставки и извънборсови дериватни инструменти, посочени в параграфи 1, 2, 3 и 5 от приложение II, експозициите, създадени от репо споразумения и даване в заем на ценни книжа и стоки, които се основават на ценни книжа или стоки, включени в търговския портфейл, съгласно определението в буква а), посочено в параграф 4 от приложение II, експозициите, създадени от обратни репо споразумения и получени заеми в ценни книжа или стоки, описани в същия параграф при условие че компетентните органи одобряват това, и ако отговарят на условията i), ii), iii) и v) или на условията iv) и v), както следва:
i)
пазарната стойност на експозициите се определя ежедневно съгласно процедурите, посочени в приложение II;
ii)
обезпечението се коригира, за да се вземат предвид съществените промени в стойността на ценните книжа или стоките по въпросното споразумение или въпросната сделка, според приемливо за компетентните органи правило“;
б)
точки 15 и 16 се заменят със следното:
„15.
„Варант“ означава ценна книга, която дава на собственика си правото да закупи базов актив по предвидена цена до или на датата на изтичане на варанта. Тя може да бъде платена чрез доставката на самия базов актив или чрез парично плащане.
16.
„Стоково финансиране“ означава позиции, при които материален запас се продава чрез форуърд и стойността на финансирането е блокирана до датата на форуърдната продажба“;
в)
точка 17, параграф първи, се заменя със следното:
„17.
„Репо споразумение“ и „обратно репо споразумение“ означава всяко споразумение, при което институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки или гарантирани права върху собствеността на ценни книжа или стоки, като тази гаранция се издава от призната борса, която държи правата върху ценните книжа или стоките, и споразумението не позволява на институцията да прехвърля или залага конкретна ценна книга или стока на повече от един контрагент по едно и също време, като се поема ангажимент за обратното им изкупуване (или замяна с ценни книжа или стоки със същия характер) по определена цена на определена бъдеща дата, или която ще бъде определена от прехвърлителя, като това е репо споразумение за институцията, продаваща ценните книжа или стоките, и обратно репо споразумение за институцията, която ги купува“;
г)
точка 18 се заменя със следното:
„18.
„даване в заем на ценни книжа или стоки“ и „вземане в заем на ценни книжа и стоки“ означава всяка сделка, в която институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки срещу подходящо обезпечение със задължението, че заемополучателят ще върне еквивалентни ценни книжа или стоки на някаква бъдеща дата или при поискване от прехвърлителя ще направи това, като тази сделка е даване в заем на ценни книжа или стоки за институцията, прехвърляща ценните книжа или стоките, и вземане в заем на ценни книжа или стоки за институцията, на която те се прехвърлят.
Вземането в заем на ценни книжа или стоки се счита за сделка между професионалисти, когато контрагентът подлежи на надзорно съгласуване на равнище Общност или е кредитна институция от Зона А, съгласно определението в Директива 89/647/ЕИО, или е одобрено инвестиционно предприятие от трета страна, или когато сделката се сключва с одобрена клирингова къща или борса.“
2.
В член 4, параграф 1, алинея първа, i) и ii) се заменят със следното:
„i)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с Приложения I, II и VI и, по целесъобразност, приложение VIII, за дейността им в търговския портфейл;
ii)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с Приложения III и VII и, по целесъобразност, приложение VIII, за всички видове тяхна търговска дейност.“
3.
Член 5, параграф 2, се заменя със следното:
„2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, институциите, които изчисляват капиталовите изисквания за дейността в търговския им портфейл в съответствие с Приложения I и II, и по целесъобразност приложение VIII, наблюдават и контролират големите си експозиции в съответствие с Директива 92/121/ЕИО по силата на измененията, посочени в приложение VI към настоящата директива“
4.
Член 7, параграф 10 и встъпителната част на член 7, параграф 11, се заменят със следното:
„10. Когато не се упражняват правата за освобождаване от изискванията, предвидени в параграфи 7 и 9, компетентните органи могат, с цел изчисляване на определените в Приложения I и VIII капиталови изисквания и определените в приложение VI експозиции към клиентите, на консолидирана основа да разрешават позиции в търговския портфейл на една институция да бъдат прихващани с позиции в търговския портфейл на друга институция в съответствие с определените в Приложения I, VI и VIII правила.
Освен това, те могат да разрешават валутни позиции на една институция да бъдат прихващани с валутни позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложение III и/или приложение VIII. Освен това, те могат да разрешават стокови позиции на една институция да бъдат прихващани със стокови позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложение VII и/или приложение VIII.
11. Компетентните органи могат, също така, да разрешават съответни прихващания по търговския портфейл и съответно на валутни и стокови позиции на базовите активи, намиращи се в трети страни, при едновременното изпълнение на следните условия:“
5.
Член 8, параграф 5, се заменя със следното:
„5. Компетентните органи задължават институциите незабавно да им докладват за всеки случай, в който техни контрагенти по репо споразумения и обратни репо споразумения или даване или вземане в заем на ценни книжа или стоки не изпълняват задълженията си. Комисията докладва на Съвета такива случаи и последствията им върху режима на тези споразумения и сделки в настоящата директива не по-късно от три години след датата, посочена в член 12. Този доклад описва и начина, по който институциите изпълняват приложимите за тях условия от i) до v) в член 2, параграф 6, буква б), по-конкретно условие v). Освен това, докладът подробно описва всички промени в относителния обем на предоставяното от институциите традиционно даване в заем и даването в заем чрез обратни репо споразумения и сделките по вземане в заем на ценни книжа или стоки. Ако въз основа на този доклад и друга информация Комисията направи заключението, че са необходими допълнителни защитни мерки с оглед предотвратяване на злоупотребите, тя прави съответни предложения“.
6.
Добавя се следният член:
„Член 11а
До 31 декември 2006 г. държавите-членки могат да оправомощават своите институции да използват минималните ставки за спред, пренос (carry) и нестандартност (outright), определени в следната таблица, вместо посочените в параграфи 13, 14, 17 и 18 от приложение VII при условие че по мнение на компетентните органи институциите:
i)
извършват значителна стокова търговия;
ii)
имат диверсифициран стоков портфейл и
iii)
все още не са в състояние да използват вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал за стоковия риск в съответствие с приложение VIII.
Таблица
Ценни метали (с изключение на злато)
Неблагородни метали
Селскостопански продукти (бързоразвалящи се стоки)
Други, вкл. енергийни продукти
Ставка за спред (%)
1,0
1,2
1,5
1,5
Ставка за пренос (%)
0,3
0,5
0,6
0,6
Ставка за нестандартност (%)
8
10
12
15
Държавите-членки информират Комисията за начина, по който прилагат разпоредбите на настоящия член.“
7.
Приложения I, II, III и V се изменят и се добавят Приложения VII и VIII в съответствие с приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 24 месеца след датата на нейното влизане в сила. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Процедурата за позоваване се определя от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в обсега на материята, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 1998 година.