RÅDETS DIREKTIV 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (5) har til formål at give de kompetente myndigheder de oplysninger, der er nødvendige for, at de fuldt informeret om et givet projekts sandsynlige væsentlige virkninger på miljøet kan træffe afgørelse herom; miljøvurderingsproceduren er et grundlæggende redskab i miljøpolitikken, således som den er defineret i traktatens artikel 130 R og i Det Europæiske Fællesskabs femte program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling;
(2) i henhold til bestemmelserne i traktatens artikel 130 R, stk. 2, bygger Fællesskabets politik på miljøområdet navnlig på forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden og princippet om, at forureneren betaler;
(3) grundprincipperne i vurderingen af miljøpåvirkningen bør harmoniseres, og medlemsstaterne bør kunne fastsætte strengere miljøbeskyttelsesregler;
(4) erfaringerne fra miljøkonsekvensvurdering som beskrevet i den af Kommissionen den 2. april 1993 vedtagne beretning om gennemførelse af direktiv 85/337/EØF viser et behov for at indsætte bestemmelser i direktivet, som kan gøre reglerne for vurderingsproceduren klarere samt supplere og forbedre dem for at sikre, at direktivet anvendes på en stadig mere harmoniseret og effektiv måde;
(5) for projekter, som kræver en vurdering, bør der fastsættes krav om, at der skal indgives ansøgning om tilladelse; vurderingen bør foretages, inden en sådan tilladelse gives;
(6) det er hensigtsmæssigt at udvide listen over projekter, der vil påvirke miljøet væsentligt, og som derfor principielt skal vurderes systematisk;
(7) projekter af andre typer påvirker muligvis ikke miljøet væsentligt i alle tilfælde; sådanne projekter bør vurderes, når medlemsstaterne skønner, at de vil kunne påvirke miljøet væsentligt;
(8) medlemsstaterne bør, ud fra hvor meget disse projekter påvirker miljøet, kunne fastsætte tærskler eller kriterier for, hvilke af dem der skal vurderes; medlemsstaterne bør ikke være forpligtet til at foretage en individuel gennemgang af projekter, der ligger under disse tærskler, eller som ikke opfylder disse kriterier;
(9) når medlemsstaterne fastsætter sådanne tærskler eller kriterier eller foretager en individuel gennemgang af projekterne for at fastlægge, hvilke der skal vurderes på grund af deres betydelige miljøvirkninger, bør de tage hensyn til de relevante udvælgelseskriterier, som er fastsat i dette direktiv; i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet er medlemsstaterne bedst egnede til at anvende disse kriterier i de konkrete tilfælde;
(10) at der findes et lokalitetskriterium i tilknytning til særlige bevaringsområder, som medlemsstaterne har udpeget i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (6) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (7), betyder ikke nødvendigvis, at projekter i sådanne områder automatisk skal underkastes en vurdering i henhold til nærværende direktiv;
(11) der bør indføres en procedure, som sætter en bygherre i stand til at indhente en udtalelse fra de kompetente myndigheder om indholdet og omfanget af de oplysninger, der skal udarbejdes og fremlægges med henblik på vurderingen; medlemsstaterne kan efter denne procedure bl.a., pålægge bygherren at fremlægge alternative løsninger til de projekter, som vedkommende agter at indgive ansøgning om;
(12) det er ønskeligt at styrke bestemmelserne om miljøkonsekvensvurdering på tværs af landegrænserne for at tage hensyn til udviklingen på internationalt plan;
(13) Fællesskabet undertegnede den 25. februar 1991 konventionen om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 85/337/EØF foretages følgende ændringer:
1) Artikel 2, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der bl. a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives et krav om tilladelse og en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse. Disse projekter er defineret i artikel 4.«
2) I artikel 2 indsættes følgende stykke:
»2a. Medlemsstaterne kan vedtage en fælles procedure for at opfylde kravene i dette direktiv og i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og kontrol af forurening (1).
(1) EFT nr. L 257 af 10. 10. 1996, s. 26.«
3) Artikel 2, stk. 3, første afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne kan i undtagelsestilfælde fritage et konkret projekt helt eller delvist fra de i dette direktiv fastsatte bestemmelser, jf. dog artikel 7.«
4) Artikel 2, stk. 3, litra c), affattes således:
»c) forud for tilladelsen underrette Kommissionen om begrundelsen for den indrømmede undtagelse samt give den de oplysninger, som de i givet fald stiller til rådighed for deres egne statsborgere.«
5) Artikel 3 affattes således:
»Artikel 3
Vurderingen af indvirkningen på miljøet skal, afhængigt af hvert enkelt tilfælde og i overensstemmelse med artikel 4 til 11, bestå i på passende måde at påvise, beskrive og vurdere et projekts direkte og indirekte virkninger på følgende faktorer:
- mennesker, fauna og flora
- jordbund, vand, luft, klima og landskab
- materielle goder og kulturarv
- samspillet mellem faktorerne i første, andet og tredje led.«
6) Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
1. Med forbehold af artikel 2, stk. 3, skal projekter, der er opført i bilag I, vurderes i henhold til artikel 5 til 10.
2. Med forbehold af artikel 2, stk. 3, skal medlemsstaterne for projekter, der er opført i bilag II, ved hjælp af
a) en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde, eller
b) grænseværdier eller kriterier fastsat af medlemsstaten
afgøre, om projektet skal vurderes i henhold til artikel 5 til 10.
Medlemsstaterne kan beslutte at anvende begge de i litra a) og b) nævnte procedurer.
3. Ved en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller ved fastsættelse af grænseværdier eller kriterier i henhold til stk. 2 skal der tages hensyn til de relevante udvælgelseskriterier i bilag III.
4. Medlemsstaterne sørger for, at de kompetente myndigheders afgørelser efter stk. 2 stilles til rådighed for offentligheden.«
7) Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
1. For så vidt angår projekter, hvis indvirkning på miljøet i henhold til artikel 4 skal vurderes i overensstemmelse med artikel 5 til 10, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at bygherren på passende vis giver de i bilag IV omhandlede oplysninger, når
a) medlemsstaterne er af den opfattelse, at oplysningerne er relevante på et givet stadium i tilladelsesproceduren og for så vidt angår de særlige karakteristika, der gør sig gældende for et bestemt projekt eller en bestemt projekttype og for det miljø, som måtte blive berørt, og
b) medlemsstaterne finder, at det i betragtning af bl. a. den nuværende viden og de kendte vurderingsmetoder med rimelighed kan forlanges, at bygherren indsamler disse oplysninger.
2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den kompetente myndighed, hvis bygherren forlanger det, før han indgiver en ansøgning om tilladelse, udtaler sig om, hvilke oplysninger bygherren skal fremlægge i henhold til stk. 1. Den kompetente myndighed skal rådføre sig med bygherren og de i artikel 6, stk. 1, nævnte myndigheder, før den afgiver sin udtalelse. Den omstændighed, at myndigheden har afgivet en udtalelse i henhold til dette stykke, forhindrer den ikke i senere at kræve yderligere oplysninger af bygherren.
Medlemsstaterne kan kræve, at de kompetente myndigheder afgiver en sådan udtalelse, uanset om bygherren anmoder derom.
3. De oplysninger, som bygherren skal give i henhold til stk. 1, skal mindst omfatte
- en beskrivelse af projektet med oplysninger om placering, art og dimensioner
- en beskrivelse af påtænkte foranstaltninger med henblik på at undgå, nedbringe og om muligt neutralisere væsentlige skadelige virkninger
- de data, der er nødvendige for at konstatere og vurdere de væsentlige virkninger, projektet vil kunne få for miljøet
- en oversigt over de væsentligste alternativer, som bygherren har undersøgt, og oplysninger om de vigtigste grunde til valget under hensyn til indvirkningen på miljøet
- et ikke-teknisk resumé af de i de foregående led omhandlede oplysninger.
4. Medlemsstaterne sørger om nødvendigt for, at myndigheder, som måtte være i besiddelse af relevante oplysninger, jf. navnlig artikel 3, stiller disse til rådighed for bygherren.«
8) Artikel 6, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at myndigheder, som på grund af deres særlige ansvar på miljøområdet kan blive berørt af projektet, får mulighed for at afgive udtalelse om de oplysninger, som bygherren har fremlagt, og om ansøgningen om tilladelse. Medlemsstaterne udpeger i dette øjemed de myndigheder, der skal høres, enten generelt eller i hvert enkelt tilfælde. Disse myndigheder underrettes om de oplysninger, der er indhentet i henhold til artikel 5. De nærmere regler for denne høring fastsættes af medlemsstaterne.«
Artikel 6, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne sørger for, at enhver anmodning om tilladelse såvel som de oplysninger, der er indhentet i henhold til artikel 5, stilles til rådighed for offentligheden så betids, at de berørte dele af offentligheden får lejlighed til at udtale sig, inden der gives tilladelse til projektet.«
9) Artikel 7 affattes således:
»Artikel 7
1. Er en medlemsstat klar over, at et projekt vil kunne få væsentlig indvirkning på miljøet i en anden medlemsstat, eller anmoder en medlemsstat, der vil kunne blive berørt i betydelig grad, derom, fremsender den medlemsstat, på hvis område projektet påtænkes udført, snarest muligt og senest på det tidspunkt, hvor den oplyser sine egne borgere derom, bl.a. følgende oplysninger til den berørte medlemsstat:
a) en beskrivelse af projektet tillige med alle foreliggende oplysninger om dets eventuelle grænseoverskridende virkninger
b) oplysninger om, hvilken afgørelse der vil kunne træffes
og giver den anden medlemsstat en rimelig frist til at angive, om den ønsker at deltage i proceduren for vurdering af virkningerne på miljøet, og kan tilføje de oplysninger, der er nævnt i stk. 2.
2. Hvis en medlemsstat, som modtager oplysninger i medfør af stk. 1, angiver, at den agter at deltage i proceduren for vurdering af virkningerne på miljøet, skal den medlemsstat, på hvis område projektet påtænkes udført, hvis den ikke allerede har gjort det, sende den berørte medlemsstat de i henhold til artikel 5 indhentede oplysninger samt relevante oplysninger vedrørende nævnte procedure, herunder ansøgningen om tilladelse.
3. De enkelte medlemsstater skal også, i den udstrækning de er berørt:
a) sørge for, at de i stk. 1 og 2 nævnte oplysninger inden for en rimelig frist bliver tilgængelige for de myndigheder, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, samt for den berørte offentlighed i det område af medlemsstaten, der vil kunne blive udsat for en væsentlig påvirkning, og
b) sikre, at disse myndigheder og den berørte offentlighed, inden der gives tilladelse til projektet, inden for en rimelig frist får mulighed for at udtale sig om de oplysninger, der er fremlagt for de kompetente myndigheder i den medlemsstat, på hvis område projektet påtænkes udført.
4. De berørte medlemsstater skal foretage høringer om bl.a. projektets eventuelle grænseoverskridende virkninger og de foranstaltninger, der er påtænkt for at begrænse eller undgå sådanne virkninger, og skal fastsætte en rimelig frist for varigheden af høringsperioden.
5. De nærmere bestemmelser for gennemførelsen af bestemmelserne i denne artikel kan fastlægges af de berørte medlemsstater.«
10) Artikel 8 affattes således:
»Artikel 8
Der skal tages hensyn til de i henhold til artikel 5, 6 og 7 foretagne høringer og indhentede oplysninger i forbindelse med tilladelsesproceduren.«
11) Artikel 9 affattes således:
»Artikel 9
1. Når der er truffet afgørelse om at give eller nægte tilladelse, informerer den eller de kompetente myndigheder offentligheden herom efter nærmere fastsatte retningslinjer og gør følgende oplysninger tilgængelige for offentligheden:
- indholdet af afgørelsen og de betingelser, der eventuelt er knyttet til den
- de vigtigste begrundelser og betragtninger, der ligger til grund for afgørelsen
- om nødvendigt en beskrivelse af de vigtigste foranstaltninger, som går ud på at undgå, begrænse og om muligt afbøde væsentlige negative virkninger.
2. Den eller de kompetente myndigheder underretter enhver medlemsstat, der er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 7, og sender den de oplysninger, der henvises til i stk. 1.«
12) Artikel 10 affattes således:
»Artikel 10
Dette direktiv berører ikke de kompetente myndigheders pligt til at overholde de begrænsninger, som i de enkelte medlemsstaters retsforskrifter og administrative bestemmelser samt gældende sædvane eller praksis er indført af hensyn til industrielle hemmeligheder og forretningshemmeligheder, herunder intellektuel ejendomsret, samt af hensyn til almenvellet.
Når artikel 7 finder anvendelse, er tilsendelse af oplysninger til eller modtagelse af oplysninger fra en anden medlemsstat underlagt de begrænsninger, der gælder i den medlemsstat, hvor projektet foreslås gennemført.«
13) Artikel 11, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne meddeler navnlig Kommissionen de kriterier og/eller grænseværdier, der vedtages med henblik på udvælgelse af de pågældende projekter i henhold til artikel 4, stk. 2.«
14) Artikel 13 udgår.
15) Bilag I, II og III erstattes af bilag I, II, III og IV i bilaget til dette direktiv.
Artikel 2
Fem år efter dette direktivs ikrafttræden sender Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om gennemførelsen og virkningen af direktiv 85/337/EØF som ændret ved dette direktiv. Beretningen skal udarbejdes på grundlag af den i artikel 11, stk. 1 og 2, omhandlede udveksling af oplysninger.
På grundlag af denne beretning forelægger Kommissionen, hvor det er relevant, Rådet supplerende forslag med henblik på at sikre yderligere samordning af gennemførelsen af dette direktiv.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 14. marts 1999. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Hvis en ansøgning om tilladelse er forelagt den kompetente myndighed inden udløbet af den i stk. 1 fastsatte frist, gælder bestemmelserne i direktiv 85/337/EØF som affattet inden nærværende ændring.
Artikel 4
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 5
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. marts 1997.
31997L0011
L 073/5
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 97/11/ЕО НА СЪВЕТА
от 3 март 1997 година
за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (4),
(1)
като има предвид, че Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (5) има за цел да предостави на компетентните органи необходимата информация, която би им позволила да вземат решение по конкретен проект с пълното познание за евентуалното сериозно въздействие на проекта върху околната среда; като има предвид, че процедурата по оценка е основен инструмент на политиката в областта на околната среда така, както е определена в член 130с от Договора и в Петата програма на Общността за политика и действие във връзка с околната среда и устойчивото развитие;
(2)
като има предвид, че съгласно член 130с, параграф 2 от Договора политиката на Общността в областта на околната среда се основава на принципа за предпазливост и на принципа, че следва да се предприемат превантивни действия, че увреждането на околната среда трябва да бъде отстранявано приоритетно още при източника, и че замърсителят следва да плати;
(3)
като има предвид, че основните принципи на оценката на въздействието върху околната среда следва да бъдат хармонизирани и че държавите-членки могат да въвеждат по-строги правила за защита на околната среда;
(4)
като има предвид, че досегашният опит, натрупан в областта на оценката на въздействието върху околната среда така, както е записан в доклада относно изпълнението на Директива 85/337/ЕИО, приета от Комисията на 2 април 1993 г., показва, че е необходимо да бъдат въведени разпоредби, които имат за цел да пояснят, допълнят и усъвършенстват правилата на процедурата по оценката с цел да гарантират, че директивата се прилага все по-хармонизирано и ефективно;
(5)
като има предвид, че проектите, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда, следва да бъдат предмет на съгласие за развитие; като има предвид, че оценката следва да бъде направена преди получаването на такова съгласие;
(6)
като има предвид, че е уместно да се внесат допълнения в списъка с проектите, които оказват съществено въздействие върху околната среда и които именно поради това трябва да бъдат по правило предмет на систематична оценка;
(7)
като има предвид, че проекти от друг тип могат и да не оказват съществено въздействие върху околната среда във всеки отделен случай; като има предвид, че на тези проекти следва да бъде направена оценка, когато държавите-членки считат, че има вероятност те да окажат съществено въздействие върху околната среда;
(8)
като има предвид, че държавите-членки могат да въведат прагове или критерии с цел да определят кои проекти следва да бъдат предмет на оценка въз основа на силата на тяхното въздействие върху околната среда; като има предвид, че държавите-членки не следва да бъдат задължавани да разглеждат проекти под тези прагове или извън критериите на базата на всеки отделен казус;
(9)
като има предвид, че когато се определят подобни прагове или критерии за разглеждане на проекти на базата на всеки отделен казус, с цел да се определи кои проекти следва да бъдат предмет на оценка въз основа на същественото им въздействие върху околната среда, държавите-членки следва да вземат предвид съответните критерии за подбор, посочени в настоящата директива; като има предвид, че съгласно принципа на субсидиарността е най-подходящо държавите-членки да прилагат тези критерии в конкретните случаи;
(10)
като има предвид, че наличието на критерий относно местоположението във връзка с районите, ползващи се със специална защита, определени от държавите-членки в съответствие с Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици (6) и Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. относно опазването на природните местообитания и на дивата флора и фауна (7), не означава непременно, че проектите в тези райони стават автоматично предмет на оценка по силата на настоящата директива;
(11)
като има предвид, че е уместно да се въведе процедура, която би позволила на предприемача да получи становището на компетентния орган относно съдържанието и обхвата на информацията, която следва да бъде разработена и предоставена за нуждите на оценката; като има предвид, че държавите-членки могат, в рамките на тази процедура, да поискат от предприемача да даде, inter alia, алтернативи на проектите, за които възнамерява да кандидатства;
(12)
като има предвид, че е желателно да се засилят разпоредбите, които се отнасят до оценката на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст, като се вземе под внимание развоят на събитията на международно равнище;
(13)
като има предвид, че Общността подписа Конвенцията по оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст на 25 февруари 1991 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 85/337/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Държавите-членки приемат всички необходими мерки, за да гарантират, че преди да бъдат одобрени, проектите, които биха могли да окажат съществено въздействие върху околната среда, inter alia поради своя характер, мащаби или местоположение, са предмет на изискването за получаване на съгласие за предприемачески дейности и на оценка относно тяхното въздействие. Тези проекти са дефинирани в приложение 4.“;
2.
В член 2 се добавя следният параграф:
„2а. Държавите-членки могат да предвидят една-единствена процедура, която да изпълнява изискването на настоящата директива и изискванията на Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно интегрираното предпазване и контрола на замърсяването (8)
3.
В член 2, параграф 3 първата алинея да се чете, както следва:
„3. Без да се засяга член 7, държавите-членки могат в изключителни случаи да отменят изцяло или частично разпоредбите, предвидени в настоящата директива, по отношение на конкретен проект.“;
4.
В член 2, параграф 3, буква в) думите „когато е подходящо“ се заменят с думите „когато е приложимо“;
5.
Член 3 се заменя със следния текст:
„Член 3
Оценката на въздействието върху околната среда определя, описва и оценява по подходящ начин, в светлината на всеки отделен случай и в съответствие с членове 4 - 11, прякото и непрякото въздействие на даден проект върху следните фактори:
-
хората, флората и фауната;
-
почвата, водата, въздуха, климата и природната среда;
-
материалните придобивки и културното наследство;
-
взаимодействието между факторите, споменати в първо, второ и трето тире.“;
6.
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
1. При спазването на член 2, параграф 3 проектите, изброени в приложение I, се изпълняват, при условие че е направена оценка в съответствие с членове 5 - 10.
2. При спазването на член 2, параграф 3 държавите-членки вземат решение за проектите, изброени в приложение II, чрез:
а)
разглеждане на всеки отделен случай,
или
б)
прагове или критерии, определени от държавата-членка
относно това, дали проектът да бъде предмет на оценка съгласно разпоредбите на членове 5 - 10.
Държавите-членки могат да решат да прилагат и двете процедури, посочени в букви а) и б).
3. Когато се извършва оценка на всеки отделен случай или се въвеждат прагове или критерии за целите на параграф 2, се вземат под внимание съответните критерии за подбор, посочени в приложение III.
4. Държавите-членки правят необходимото, за да се уверят, че решимостта на компетентните органи съгласно параграф 2 е достояние на обществото.“;
7.
Член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
1. В случай на проекти, които по силата на член 4 трябва да бъдат предмет на оценка на въздействието върху околната среда в съответствие с разпоредбите на членове 5 - 10, държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че предприемачът предава в подходяща форма информацията, посочена в приложение IV, дотолкова, доколкото:
а)
държавите-членки считат, че информацията е съотносима към даден етап от процедурата за даване на съгласие и към специфичните характеристики на дадения проект или тип проект и на онези характеристики на околната среда, които вероятно могат да бъдат засегнати;
б)
държавите-членки считат, че е възможно към даден предприемач да се изпрати разумно искане за събиране на тази информация, като се вземат под внимание, inter alia, сегашните познания и методи на оценка.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че ако предприемачът предяви такова искане преди подаване на молба за разрешително за работа, компетентният орган дава становище относно информацията, която трябва да бъде предоставена от предприемача в съответствие с параграф 1. Компетентният орган се консултира с предприемача и с органите, упоменати в член 6, параграф 1, преди да даде своето становище. Фактът, че органът е дал становище съгласно настоящия параграф не представлява пречка на по-късен етап той да поиска от предприемача да предостави допълнителна информация.
Държавите-членки могат да изискат от компетентните органи да дадат такова становище, независимо дали предприемачът е поискал становище, или не.
3. Информацията, която предприемачът следва да предостави съгласно параграф 1, включва най-малко следното:
-
описание на проекта, включващо информация относно обекта, план и размери;
-
описание на мерките, които се предвижда да бъдат предприети с цел да се избегнат, намалят и при възможност да се коригират неблагоприятните резултати;
-
данните, необходими за идентифициране и оценка на основните последствия от проекта върху околната среда;
-
кратко описание на основните алтернативи, проучени от предприемача, и посочване на главните причини за неговия избор по отношение на въздействието на проекта върху околната среда;
-
нетехническо описание на информацията, посочена в горните тирета.
4. Държавите-членки гарантират, ако това е необходимо, че който и да е орган, който притежава съответната информация във връзка с член 3, предоставя тази информация на предприемача.“;
8.
Член 6, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че органите, които имат отношение към проекта поради конкретните си задължения в областта на опазването на околната среда, имат възможност да изкажат своето мнение относно информацията, предоставена от предприемача, както и при поискване във връзка с разрешителното за изпълнение на проекта. За тази цел държавите-членки посочват органите, които следва да бъдат консултирани по принцип или на базата на всеки отделен случай. Информацията, събрана съгласно член 5, се изпраща на тези органи. Държавите-членки разработват подробни указания във връзка с осъществяването на консултациите.“;
Член 6, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Държавите-членки гарантират, че всяка молба за предприемаческа дейност и всяка информация, събрана съгласно член 5, стават достояние на обществото в разумен срок от време, с цел да се даде възможност на заинтересованите членове на обществото да изкажат своето мнение преди издаването на разрешително за предприемаческа дейност.“;
9.
Член 7 се заменя със следния текст:
„Член 7
1. Когато дадена държава-членка признава, че е вероятно проектът да има голямо въздействие върху околната среда в друга държава-членка, или когато държава-членка, която е вероятно да бъде сериозно засегната, поиска това, държавата-членка, на чиято територия ще се реализира проектът, изпраща на заинтересованата държава-членка колкото е възможно по-скоро, но не по-късно от времето, по което информира своето население, следната информация, inter alia:
а)
описание на проекта, придружено от всякаква налична информация относно възможното му трансгранично въздействие;
б)
информация относно характера на решението, което може да се вземе,
и предоставя на другата държава-членка разумен период от време, през който тя да посочи дали иска да участва в процедурата за оценка на въздействието върху околната среда, като може да включи и информацията, посочена в параграф 2.
2. Ако дадена държава-членка, която получи информация съгласно параграф 1, посочи, че възнамерява да участва в процедурата за оценка на въздействието върху околната среда, то държавата-членка, на чиято територия ще се реализира проектът, изпраща на заинтересованата държава-членка информацията, посочена в член 5, ако още не е направила това, както и свързана с нея информация относно горепосочената процедура, включително молбата на предприемача за разрешително за предприемачески дейности.
3. Освен това, всяка една от заинтересованите държави-членки, в зависимост от своя интерес:
а)
се грижи за предоставяне в разумен срок на информацията, посочена в параграфи 1 и 2, на органите, посочени в член 6, параграф 1, и на заинтересованата общественост на територията на държавите-членки, които вероятно биха били засегнати от проекта; и
б)
предприема необходимите мерки тези органи и заинтересованата общественост да получат възможност, преди предоставянето на разрешително за осъществяване на проекта, да изпратят в разумен срок от време своето становище относно информацията, предоставена на компетентните власти в държавата-членка, на чиято територия ще се реализира проектът.
4. Заинтересованите държави-членки започват консултации, inter alia относно потенциалното трансгранично въздействие на проекта и предвижданите мерки, целящи намаляването или елиминирането на това въздействие, като се договарят за провеждане на тези консултации в разумен срок от време.
5. Подробните договорености относно изпълнението на разпоредбите на настоящия член се договарят от заинтересованите държави-членки.“;
10.
Член 8 се заменя със следния текст:
„Член 8
Резултатите от консултациите и информацията, събрана съгласно членове 5, 6 и 7, се вземат под внимание при процедурата за даване на разрешително за предприемаческа дейност.“;
11.
Член 9 се заменя със следния текст:
„Член 9
1. Когато бъде взето решение за предоставяне или за отказ от предоставяне на разрешително, компетентният орган или компетентните органи уведомяват за това обществеността, в съответствие с подходящите процедури, като дават публичност на следната информация:
-
съдържание на решението и всички свързани с него условия;
-
основни причини и съображения, на които се основава решението;
-
когато е необходимо, описание на основните мерки, целящи недопускане, намаляване и при възможност неутрализиране на най-важните отрицателни последици.
2. Компетентният орган/компетентните органи уведомяват всяка държава-членка, с която са водени консултации съгласно член 7, като ѝ препращат информацията, посочена в параграф 1.“;
12.
Член 10 се заменя със следния текст:
„Член 10
Разпоредбите на настоящата директива не променят задължението на компетентните органи да спазват ограниченията, налагани от националното законодателство, административните разпоредби и приетата правна практика в областта на търговската и промишлената конфиденциална информация, включително защитата на интелектуалната собственост и опазването на обществените интереси.
Когато се прилага член 7, предаването на информация на друга държава-членка и получаването на информация от друга държава-членка са предмет на ограниченията, които са в сила в държавата-членка, в която е предложен проектът.“;
13.
Член 11, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. По-конкретно, държавите-членки уведомяват Комисията за всички критерии и/или прагове, приети във връзка с избора на въпросните проекти, в съответствие с член 4, параграф 2.“;
14.
Член 13 се заличава;
15.
Приложения I, II и III се заменят с приложения I, II, III и IV така, както са дадени в приложението.
Член 2
Пет години след влизането в сила на настоящата директива Комисията изпраща на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането и ефективността на Директива 85/337/ЕИО, изменена с настоящата директива. Докладът се основава на обмена на информация, предвиден в член 11, параграфи 1 и 2.
Въз основа на този доклад Комисията внася в Съвета допълнителни предложения, когато е необходимо, с цел да се гарантира по-нататъшната координация при прилагането на настоящата директива.
Член 3
1. Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 14 март 1999 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Ако компетентният орган е получил молба за разрешително за предприемаческа дейност преди края на срока, посочен в параграф 1, остават в сила разпоредбите на Директива 85/337/ЕИО, приети преди приемането на настоящите изменения.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 март 1997 година.