RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 600/96 af 25. marts 1996 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cumarin med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 23,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (2), særlig artikel 12,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 2352/95 (3), i det følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«, en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af cumarin henhørende under KN-kode ex 2932 21 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.
Rådet forlængede ved forordning (EF) nr. 212/96 (4) gyldigheden af denne told med to måneder, dvs. indtil den 9. april 1996.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold indgav følgende interesserede parter deres bemærkninger skriftligt:
- CEFIC på vegne af EF-erhvervsgrenen
- Tianjin No. 1 Perfumery Factory, en eksportør/producent fra Den Kinesiske Folkerepublik
- British Essential Oil Association and the importers united therein (BEOA) på vegne af størstedelen af brugere og importører i Fællesskabet
- Vereinigung der am Drogen- und Chemikalien-Groß- und Außenhandel beteiligten Firmen (VDC) på vegne af Paul Kaders GmbH, Hamburg, Tyskland, importør.
(3) Kommissionens tjenestegrene undersøgte de skriftlige redegørelser fra de interesserede parter og tog i påkommende tilfælde hensyn dertil.
C. DEN UNDERSØGTE VARE, SAMME VARE OG ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(4) VDC fremførte igen sit argument for, at kinesisk cumarin og cumarin fremstillet af Rhône-Poulenc ikke kan anses for at være samme vare. Sammenslutningen hævdede især, at den kinesiske vare og fællesskabsvaren fremstilles af forskellige råmaterialer, at der anvendes forskellige produktionsprocesser, og at den kinesiske vare er af dårligere kvalitet og ikke kan anvendes til så mange formål som fællesskabsvaren.
Det blev imidlertid foreløbigt fastslået, at de to varer fremstår som næsten helt ombyttelige, og at forskellene i kvalitet ikke havde nogen indvirkning på definitionen af »samme vare«. Dette er specielt behandlet i betragtning 11 og 12 i forordningen om midlertidig told. Da VDC kun gentog de argumenter, der blev fremført inden indførelsen af den midlertidige told, og ikke fremlagde nye bevisligheder, bekræftes resultaterne i forbindelse med den midlertidige afgørelse.
(5) Da der ikke blev fremført nye argumenter vedrørende den undersøgte vare, samme vare og erhvervsgrenen i Fællesskabet, bekræftes resultaterne i betragtning 9-13 i forordningen om midlertidig told.
D. DUMPING
1. Normal værdi
(6) Til den foreløbige afgørelse blev den normale værdi fastlagt på grundlag af gennemsnitsprisen ab fabrik for cumarin på markedet i USA, der valgtes som referenceland.
(7) VDC hævdede, at Kommissionen ikke havde gjort en tilstrækkelig stor indsats for at indhente oplysninger fra Indien, og at den burde have udnyttet andre potentielle informationskilder. Rådet fremførte, at Kommissionens tjenestegrene havde kontaktet alle de fire indiske selskaber, der var kendt som cumarinproducenter. Men af de oplysninger, der blev modtaget, fremgik det, at kun et af dem faktisk havde produceret cumarin i undersøgelsesperioden. Dette selskab indgav på anmodning af Kommissionens tjenestegrene nogle generelle oplysninger om det indiske marked, men afslog senere at udfylde et spørgeskema. Det fremgik også af de foreliggende oplysninger, at den pågældende indiske producents priser på hjemmemarkedet var væsentligt højere end Rhône-Poulenc Inc.'s priser på grund af en meget høj toldbeskyttelse på det indiske cumarinmarked. Det ville stadig være tilfældet, selv om der blev foretaget justering for toldgodtgørelse på de råmaterialer, der anvendtes til produktionen af cumarin. Derfor ville et valg af Indien som referenceland på grundlag af de foreliggende oplysninger have betydet, at der blev fastlagt en normal værdi, som var højere end den, der konstateredes ved anvendelse af USA som referenceland. Konklusionerne i betragtning 14 i forordningen om midlertidig told kan derfor bekræftes.
(8) Med hensyn til valget af USA som referenceland gentog VDC sit argument for, at USA ikke var et velegnet valg som referenceland på grund af den amerikanske producents påståede monopolstilling på det pågældende marked, hvilket gav denne mulighed for at diktere priserne; som bevis henviste VDC til en prisforhøjelse, som den pågældende producent indførte i november 1991.
Rådet fremførte, at den amerikanske producent på ingen måde kan anses for at være i en monopolsituation, da Kina som beskrevet i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told tegnede sig for en meget betydelige del af det pågældende marked i undersøgelsesperioden. Med hensyn til prisforhøjelsen var den blevet fuldstændig udlignet hen imod midten af 1993 på det amerikanske marked under trykket fra importen af lavprisvarer fra Den Kinesiske Folkerepublik.
(9) I sin indsigelse mod valget af USA som referenceland gentog VDC, at et referenceland skulle være sammenligneligt med hensyn til produktionsvilkår, -metoder og -standarder. Rådet bemærker, at forskellene i produktionsproces mellem Rhône-Poulenc Inc. og de kinesiske producenter allerede blev undersøgt i forbindelse med den foreløbige afgørelse. Det forekommer således ikke at være berettiget at foretage justeringer som anført i betragtning 15, stk. 1 og 2, i forordningen om midlertidig told.
Da der ikke er fremført nye argumenter i denne henseende, fastholder Rådet, at valget af USA som referenceland er truffet på en passende og ikke urimelig måde. Betragtning 15 i forordningen om midlertidig told kan derfor bekræftes.
(10) Tianjin No. 1 Perfumery Factory påstod, at deres anlæg efter fornyelser i produktionsprocessen nu giver højere udbytte end de andre virksomheder i Kina og også højere end Rhône-Poulenc, og at fabrikkens produktionsomkostninger derfor ville være lavere i sammenligning hermed. Denne påstand blev slet ikke underbygget. Rådet understreger imidlertid, at omkostninger og priser i Kina - et land uden markedsøkonomi - ikke skyldes de frie markedskræfter, men er et resultat af statens indgriben. Da Tianjin No. 1 Perfumery Factory ejes af staten, som følgelig har en afgørende indflydelse på forretningspraksis, er det ikke muligt at fastlægge pålidelige omkostninger og priser og således vurdere den fordel, som den pågældende producent hævder at have i sammenligning med de andre kinesiske cumarinproducenter såvel som i forhold til Rhône-Poulenc. Det er derfor ikke muligt at fastlægge individuelle normale værdier og individuel antidumpingtold i dette tilfælde.
(11) Rådet bekræfter derfor med hensyn til den endelige afgørelse, at der er fastlagt en enkelt normal værdi for alle kinesiske producenter på grundlag af salgspriserne på hjemmemarkedet i et land med markedsøkonomi, dvs. USA, i henhold til artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2423/88 som angivet i betragtning 16 og 17 i forordningen om midlertidig told.
2. Eksportpriser
(12) Der blev ikke fremført nye argumenter med hensyn til afgørelserne om fastlæggelse af eksportpriser i forordningen om midlertidig told. Betragtning 18 og 19 bekræftes derfor.
3. Sammenligning
(13) BEOA fremhævede, at transportomkostningerne i USA ikke blev fratrukket den normale værdi i forbindelse med sammenligningen af denne og eksportpriserne som omhandlet i artikel 2, stk. 10, i forordning (EØF) nr. 2423/88, i det følgende benævnt »grundforordningen«. Rådet noterer, at for at sikre en retfærdig sammenligning blev de normale værdi og de kinesiske eksportpriser fastlagt fob henholdsvis den amerikanske og den kinesiske grænse. Hvad angår den justering af den amerikanske normale værdi, som BEOA anmodede om, burde transportomkostningerne være blevet lagt til priserne ab fabrik og ikke fratrukket dem med henblik på fastlæggelsen af den normale værdi fob den amerikanske grænse. Det konstateredes imidlertid, at omkostningerne til transport af cumarin mellem Rhône-Poulenc Inc.'s produktionsanlæg og nærmeste udskibningshavn er under 0,5 % af den normale værdi. En sådan justering blev derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen betragtet som ubetydelig og blev ikke taget i betragtning. Afgørelserne i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
(14) Med hensyn til fradrag for fysiske forskelle i form af en nedadgående justering af den normale værdi fremførte CEFIC, at der ikke var nogen egentlig kvalitetsforskel mellem kinesisk cumarin og Rhône-Poulenc's cumarin. Ifølge CEFIC er forskellen kun et spørgsmål om visse brugeres opfattelse, især brugere der anvender cumarin til fremstilling af parfumer, og som finder, at Rhône Poulenc's cumarin passer bedre til deres formål.
Kommissionen konstaterede ved undersøgelsen, at den kinesiske vare ikke altid var af samme kvalitet, og at de handlende systematisk måtte foretage en kvalitetskontrol; desuden afveg de afsendte sendinger tilstrækkeligt fra det godkendte prøveeksemplar til, at de var uegnede til det formål, de oprindelig var blevet indkøbt til. De fleste parfumeproducenter foretrækker langt Rhône-Poulenc's produkt, sådan som CEFIC også selv indrømmer i sin redegørelse; kinesisk cumarin bliver således ikke anvendt til flere formål på det særlige område parfumer. Rådet fastslår derfor, at ekstraomkostningerne til kvalitetskontrol og afviste sendinger og de lidt mere begrænsede anvendelsesmuligheder for kinesisk cumarin berettiger til en justering for forskelle i kvalitet.
(15) CEFIC gjorde også indsigelse imod den metode, Kommissionen anvendte til at fastlægge justeringen for kvalitetsforskelle som beskrevet i betragtning 22 i forordningen om midlertidig told. CEFIC hævdede specielt, at forskellen i salgspriser i 1988 for Rhône-Poulenc SA's cumarin og kinesisk cumarin var baseret på en salgspris fra Rhône-Poulenc SA med en fortjenstmargen på udbyttet, som var højere end de 5 %, Kommissionens tjenestegrene anvendte til at beregne underbudsprisen i undersøgelsesperioden. I virkeligheden hævdede CEFIC, at Kommissionens fremgangsmåde knyttede værdien af kvalitetsforskellen sammen med den opnåede fortjeneste; CEFIC foreslog derfor at tilpasse Rhône-Poulenc SA's salgspris i 1988 ved at anvende den fortjenstmargen på 5 %, som anvendtes i undersøgelsesperioden til at fastsætte det nødvendige niveau for at afhjælpe skaden med underbudsprismetoden.
Rådet bemærker, at der ikke er nogen forbindelse mellem metoden til beregning af kvalitetsforskellen, som forbrugeren opfatter den, og fastsættelsen af den fortjeneste, der er nødvendig for at nå et niveau, som kan afhjælpe skaden. På den ene side udgør forskellen i salgspriser i 1988 tilsyneladende den kvalitetsforskel, som de handlende opfattede den på et EF-marked for cumarin, der endnu ikke var trykket af den kinesiske lavprispolitik, og på et tidspunkt, hvor de kinesiske eksportører tegnede sig for en betydelig markedsandel på 21,3 %, hvilket afspejler en konkurrence af et vist omfang på markedet. På den anden side køber brugere og andre handlende cumarin til en pris, som svarer til deres opfattelse af varens kvalitet, uafhængigt af produktionsomkostningerne til den pågældende vare, da de ikke har kendskab til dem.
(16) Der blev ikke fremført yderligere argumenter vedrørende sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, og Rådet bekræfter således konklusionerne i betragtning 20, 21 og 22 i forordningen om midlertidig told.
4. Dumpingmargen
(17) Dumpingmargenen, der var over 50 % som angivet i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor.
E. SKADE
(18) Det blev foreløbig fastslået, at priserne på cumarin med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik havde været betydeligt lavere end priserne på fællesskabsvaren siden 1990. I undersøgelsesperioden konstateredes det, at de kinesiske eksportører anvendte underbudspriser på op til 28,7 % af fællesskabsproducentens pris på cumarin. VDC fremførte, at de faldende priser på importeret cumarin fra Kina mellem 1990 og undersøgelsesperioden ikke kan betragtes som underbudspriser i forhold til fællesskabsproducentens priser som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra b), i grundforordningen, da virkningerne af de faldende priser til råmaterialer simpelthen blev overført på forbrugeren, specielt prisen på orthocresol, som kun de kinesiske producenter anvender til fremstilling af cumarin.
Det blev konstateret, at de kinesiske priser, som i 1988 og 1989 lå praktisk taget på samme niveau som fællesskabsproducentens, var lavere end Rhône-Poulenc SA's priser i hele perioden 1990-1994, uanset prisudviklingen for råmaterialer, specielt orthocresol, hvis pris faktisk var faldende i den periode, der undersøgtes (1990-1994), men alligevel betydeligt højere end i årene før 1990, hvor der ikke registreredes underbudspriser. Det fastholdes derfor, at der mellem 1990 og undersøgelsesperioden blev konstateret betydelige prisunderbud som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra b), i grundforordningen. Resultaterne i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
(19) Der blev ikke fremført andre argumenter vedrørende den skade, der er påført erhvervsgrenen i Fællesskabet. Afgørelserne om skade og konklusionen, at der er påført fællesskabsproducenten væsentlig skade i den i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen nævnte forstand som angivet i betragtning 24-38 i forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor på baggrund af særlig den drastiske udhuling af markedsandele og de store finansielle tab for EF-erhvervsgrenen i den periode, der undersøgtes.
F. ÅRSAG TIL SKADE
(20) Med hensyn til virkningerne af dumpingimporten fastholdt VDC, at der ikke var nogen tydelig forbindelse mellem importen fra Kina og de skadelige virkninger for fællesskabsproducenten. Til støtte herfor nævnte VDC, at importen fra Kina faldt 33 tons mellem 1991 og 1992, medens importen fra USA steg med samme mængde i samme periode.
Det er imidlertid ikke et overbevisende argument. VDC undlod at nævne, at de to udviklinger kun er episodiske og begrænsede svingninger, som står i kontrast til den globale stigende tendens i importen fra Kina i den femårige referenceperiode og den overvejende stabile import fra USA. Udtrykt i absolut værdi har stigningen på 132 tons i importen fra Kina mellem 1990 og undersøgelsesperioden (1. april 1993 - 31. marts 1994) til lave underbydende priser klart haft negative virkninger for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Udviklingen i importen fra Kina må ses i sammenhæng med markedet i Fællesskabet, som omfatter nogle få hundrede tons om året, og hvor der var en nedgang på 58,5 % i fællesskabsproducentens salg. Følgelig bekræftes resultaterne i betragtning 39 i forordningen om midlertidig told.
(21) Med hensyn til virkningerne af andre faktorer hævdede VDC, at importen fra tredjelande var en stor faktor i EF-erhvervsgrenens tab af markedsandele. VDC nævnte, at importen fra tredjelande steg fra 38 tons i 1990 til 71 tons i undersøgelsesperioden.
Det bemærkes, at kun varer importeret fra Rusland og Japan, der også solgtes til lave priser, som kunne sammenlignes med priserne for importerede varer fra Kina, kunne have bidraget til den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen. Da denne import ikke var særlig omfattende og udgjorde under 7 % af importen af kinesiske varer, må det konkluderes, at den drastiske nedgang i EF-erhvervsgrenens salg og markedsandele fortrinsvis skyldtes den massive dumpingimport fra Kina, hvis markedsandel øgedes 32 % mellem 1990 og undersøgelsesperioden, sammenlignet med 1,8 % for importen fra Rusland og 3,7 % for importen fra Japan i samme periode. Rådet fastholder derfor, at selv om lavprisimporten fra andre tredjelande muligvis bidrog til den påførte skade, må bidraget anses for minimalt i betragtning af den meget mindre mængde i forhold til importen fra Kina. Konklusionerne i betragtning 43 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
(22) Da der ikke konstateredes flere aspekter vedrørende andre mulige skadesfaktorer, og der ikke blev fremført andre argumenter, fastholdes det, at lavprisimporten af cumarin fra Den Kinesiske Folkerepublik, særskilt betragtet, forårsagede EF-erhvervsgrenen væsentlig skade gennem vedvarende udhuling af EF-erhvervsgrenens markedsandel og trykket på priserne. De foreløbige resultater vedrørende årsagen til skade i betragtning 40, 41 og 42 og betragtning 44, 45 og 46 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Fællesskabserhvervsgrenens interesser
(23) I overensstemmelse med en redegørelse fra VDC blev der taget stilling, hvorvidt en antidumpingforanstaltning er i Fællesskabets interesse, på grundlag af den globale økonomiske situation for fællesskabserhvervsgrenen, hvis konsoliderede fortjeneste steg betydeligt i første halvår af 1995 sammenlignet med samme periode i 1994.
Det er måske rigtigt, at den globale situation for Rhône-Poulenc SA har bedret sig efter undersøgelsesperioden, men der er intet, der tyder på, at Rhône-Poulenc SA's fortjeneste på cumarin er blevet bedre. Det bør desuden nævnes, at det er mangeårig praksis i Fællesskabets institutioner kun at undersøge alle aspekter af et bestemt tilfælde i forhold til det pågældende produkt, dvs. i dette tilfælde cumarin. Derfor kan VDC's argument ikke godtages.
(24) VDC hævdede endvidere, at en antidumpingtold ville indvirke på Fællesskabets eksport til Kina af orthocresol, da 80 % af dette råmateriale til kinesisk cumarin har oprindelse i Fællesskabet. Denne påstand blev ikke dokumenteret; der bør dog noteres, at en stigning i Fællesskabets eksport af orthocresol til Kina foretaget af fællesskabsproducenter af den pågældende vare kan skyldes en stigning i Kinas eksport af cumarin til Fællesskabet som følge af illoyal kinesisk handelspraksis. Det er også konstateret, at en nedgang i Fællesskabets eksport af orthocresol til Kina som følge af en lavere import af cumarin fra Kina vil blive opvejet af en større produktionsmængde af phenol i Fællesskabet for at støtte den forventede stigning i fællesskabserhvervsgrenens produktion af cumarin.
2. Brugernes interesser
(25) VDC og flere brugere nævnte også, at nedgangen i importen af cumarin fra Kina efter indførelsen af en antidumpingtold ville skabe vanskeligheder for brugerne af kinesisk cumarin, som ville få betydelige udgifter til ændring af deres formler, når de skulle skifte fra kinesisk cumarin til cumarin fremstillet af fællesskabserhvervsgrenen; det påstås endvidere, at importørerne ville få problemer med at opfylde kundernes efterspørgsel efter cumarin af kinesisk kvalitet.
Rådet noterer, at hverken VDC eller brugerne indgav oplysninger om, hvordan udgifterne til at skifte formler ville indvirke på produktionsomkostningerne til parfumeblandinger; det må i alle tilfælde understreges, at kinesisk cumarin stadig vil være til rådighed på markedet i Fællesskabet, selv om der indføres en antidumpingtold, men til en pris, som hverken forårsager skade eller dumping. Der bør derfor ikke nødvendigvis forekomme udgifter til »skift«.
(26) VDC udtrykte bekymring for, at en endelig antidumpingtold i det lange løb ville give den eneste cumarinproducent i Fællesskabet en monopolstilling, endog en producent, hvis datterselskab i USA angiveligt skulle kontrollere markedet i USA.
Det er vigtigt at erindre om, at formålet med en antidumpingtold ikke er at holde importen af varer fra et bestemt tredjeland ude fra markedet i Fællesskabet, men at fjerne de handelsfordrejende virkninger af skadelig dumping og genetablere effektive konkurrencevilkår. Tolden blev desuden fastsat til et niveau, som ikke burde forhindre, at kinesisk cumarin stadig kan være konkurrencedygtig på markedet i Fællesskabet (se betragtning 55 i forordningen om midlertidig told).
Det bør også understreges, at de kinesiske producenter tegnede sig for en meget betydelig andel af markedet i Fællesskabet i undersøgelsesperioden, en andel, som var meget højere end fællesskabsproducentens. Der er derfor helt konkret risiko for, at de kinesiske producenter selv vil kunne få en monopolstilling, hvis der ikke bliver truffet foranstaltninger. Risikoen for at skabe et sådant monopol vil heller ikke være i Fællesskabets interesse. Det lader desuden til, at cumarinindustrien på verdensplan for øjeblikket er koncentreret to steder, hos fællesskabsproducenten og dennes amerikanske datterselskab og hos producenterne i Den Kinesiske Folkerepublik; der er imidlertid tegn på, at andre produktionsområder er ved at komme frem, f.eks. i Indien. Det er derfor meget usandsynligt, at fællesskabsproducenten vil komme til at befinde sig i en monopolsituation, hvis der indføres en antidumpingtold. Med hensyn til Rhône-Poulenc Inc.'s påståede dominerende stilling på markedet i USA påpeges det, at eksportørerne fra Den Kinesiske Folkerepublik tegnede sig for en meget betydelig andel af markedet i USA i undersøgelsesperioden. Det må også nævnes, at Kinas eksport af cumarin til USA nu er undergivet antidumpingforanstaltninger, hvilket kunne føre til, at den kinesiske eksport vil blive omledt til markedet i Fællesskabet.
(27) BEOA holdt fast ved sin påstand om, at der var mulighed for, at Rhône-Poulenc SA ville misbruge sin dominerende stilling i sin markedsføringspolitik, som det påstås især består i, at selskabet kun garanterer levering af en forudfastsat mængde cumarin til brugere, der indvilliger i at indgå en femårs købekontrakt. Denne påstand, som allerede blev forkastet i forbindelse med den foreløbige afgørelse, blev ikke yderligere dokumenteret. Desuden er der ikke indgivet formel klage til de relevante myndigheder, og på grundlag af de oplysninger, der indsamledes i forbindelse med undersøgelsen, konstateredes det, at den pågældende markedsføringspolitik slet ikke er blevet ført ud i praksis. Konklusionerne i betragtning 51 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
3. Konklusioner
(28) Der blev ikke fremført argumenter med hensyn til Fællesskabets interesser. Efter omhyggeligt at have undersøgt alle de fremførte argumenter finder Rådet, at der ikke er nogen tvingende grund til ikke at træffe antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Det kan derfor fastslås, at det er i Fællesskabets interesse at indføre en antidumpingtold som angivet i betragtning 47-54 i forordningen om midlertidig told.
I betragtning af, at verdens cumarinindustri i øjeblikket er koncentreret på to parter, der står over for hinanden, og som deler næsten hele EF-markedet, at det tilrådeligt at undersøge udviklingen i markedssituationen for den pågældende vare efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne. Kommissionen bør derfor tage denne forordning op til fornyet undersøgelse, hvis markedsvilkårene i denne sektor gør det påkrævet.
H. TOLD
(29) BEOA påstod, at Kommissionen begik en metodefejl ved at beregne underbudsmargenen for transaktioner, som foregik direkte mellem den kinesiske eksportør og brugeren i Fællesskabet, da den ikke lagde en distributøravance til importprisen cif. BEOA hævdede, at forskellen i handelsled således ikke ville blive ophævet i forbindelse med den slags handel, fordi det nødvendige niveau til at fjerne skade, der er fastsat for Rhône-Poulenc SA, omfattede salgs-, general- og administrationsomkostninger samt fortjeneste til distributørerne, medens der ikke blev taget hensyn til bruttoavancer for brugere, som købte direkte fra de kinesiske eksportører. Det bør noteres, at Kommissionen fastlagde det nødvendige niveau til fjernelse af skaden ved at medtage alle omkostninger og fortjenester for Rhône-Poulenc SA's distributører, som selv sælger direkte til brugerne. Derfor er det ikke nødvendigt at lægge avancer til importprisen cif for brugerne, fordi transaktionerne fandt sted i samme handelsled. Det konstateredes også, at den gennemsnitlige importpris cif for alle distributører/importører ligger inden for snævre rammer og gennemsnitligt er meget lavere end den, der konstateredes for brugerne. Denne prisforskel er af et omfang, der svarer til den bruttoavance, som anvendes af distributører/importører ved videresalg til brugerne.
Det beviser, at producenter/eksportører fra Den Kinesiske Folkerepublik differentierer deres salgspriser i forhold til det handelsled, hvor deres kunder befinder sig. Rådet fastslår derfor, at sammenligningen blev foretaget i samme handelsled, og at det ville være dobbelttælling at lægge en bruttoavance til importprisen cif for brugerne. Kravet om justering for forskelle i handelsled afvises derfor. Afgørelsen vedrørende underbud som beskrevet i betragtning 54 og 55 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
(30) De midlertidige foranstaltninger bestod i en antidumpingtold i form af et særligt beløb pr. ton. Tolden blev indført på det niveau, der var nødvendigt til at fjerne skaden, da dette var lavere end dumpingmargenen, og blev fastlagt som anført i betragtning 56 og 57 i forordningen om midlertidig told. Der blev ikke fremført flere argumenter imod denne fremgangsmåde. De relevante resultater i betragtning 23 og 55 bekræftes derfor. Den endelige told bør fastsættes på samme niveau som den midlertidig told.
I. OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(31) I betragtning af den fastlagte dumpingmargen og den alvorlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, er det nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told, opkræves endeligt -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af cumarin henhørende under KN-kode ex 2932 21 00 (Taric-kode 2932 21 00*10) og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.
2. Tolden fastsættes til 3 479 ECU pr. ton.
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er udtrykkeligt angivet.
Artikel 2
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 2352/95, opkræves endeligt med det fulde beløb.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. marts 1996.