Kommissionens direktiv 2002/66/EF
af 16. juli 2002
om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på frugt og grøntsager, korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 76/895/EØF af 23. november 1976 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grønsager(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2000/82/EF(2), særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn(3), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/42/EF(4), særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse(5), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grønsager(6), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 7, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) For korn og produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, bør grænseværdierne afspejle anvendelsen af de minimumsmængder af pesticider, der skal til for at opnå effektiv plantebeskyttelse, anvendt på en sådan måde, at der opnås den lavest mulige toksikologisk acceptable restkoncentration, især med hensyn til miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse, især forbrugernes skønnede indtagelse gennem føden. For levnedsmidler af animalsk oprindelse bør grænseværdierne afspejle dyrenes indtagelse af korn og produkter af vegetabilsk oprindelse, der er behandlet med pesticider, ligesom der i relevante tilfælde er taget hensyn til de direkte konsekvenser af anvendelsen af veterinærlægemidler. EF-maksimalgrænseværdierne repræsenterer den øvre grænse for, hvor store mængder der kan være af sådanne restkoncentrationer i produkter, hvis producenterne har overholdt god landbrugspraksis.
(2) Der bør løbende holdes øje med maksimalgrænseværdierne for pesticider, som kan ændres under hensyntagen til nye oplysninger. Maksimalgrænseværdierne bør sættes til bestemmelsesgrænseværdien, hvis der ikke er nogen godkendte anvendelsesformål.
(3) Det er ved kommissionsbeslutninger blevet vedtaget ikke at optage følgende aktive stoffer i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juni 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(7), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/48/EF(8): lindan (Kommissionens beslutning 2000/801/EF)(9), quintozen (Kommissionens beslutning 2000/816/EF)(10), permethrin (Kommissionens beslutning 2000/817/EF)(11), zineb (Kommissionens beslutning 2001/245/EF)(12) og parathion (Kommissionens beslutning 2001/520/EF)(13). Ifølge disse beslutninger skal det ikke længere være tilladt i EF at anvende plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktive stoffer. Alle de pesticidrester, der stammer fra brugen af disse plantebeskyttelsesmidler, bør derfor indsættes i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, så forbuddet mod at anvende dem kan overvåges og kontrolleres og for at beskytte forbrugerne. Da der ved rutinekontrol ikke kan skelnes mellem zineb og andre dithiocarbamater, kan der ikke fastsættes maksimalgrænseværdier for zineb. For at indfri de legitime forventninger om, at de bestående pesticidlagre kan bruges op, tillod Kommissionens beslutninger om ikke at optage stofferne en udfasningsperiode, og maksimalgrænseværdierne, der er baseret på, at brugen af det pågældende stof ikke er tilladt i EF, bør først gælde, når udfasningsperioden for nævnte stof er slut.
(4) Der er tidligere fastsat maksimalgrænseværdier i forbindelse med lindan og parathion for nogle produkter i bilag II til direktiv 76/895/EØF (ændret ved Kommissionens direktiv 82/528/EØF)(14), men direktivet bemyndiger medlemsstaterne til at fastsætte højere maksimalgrænseværdier. For at fastsætte harmoniserede EF-maksimalgrænseværdier for lindan og parthion i og på frugt og grøntsager er det nødvendigt i stedet at indsætte disse maksimalgrænseværdier i direktiv 90/642/EØF. De bør endvidere ændres for at afspejle, at EF-godkendelserne er trukket tilbage.
(5) EF-maksimalgrænseværdierne og de værdier, der anbefales af Codex Alimentarius, fastsættes og vurderes efter tilsvarende procedurer. Der findes et begrænset antal Codex-maksimalgrænseværdier for lindan, quintozen, permethrin og parathion. De blev taget i betragtning ved fastsættelsen af maksimalgrænseværdierne i dette direktiv. De Codex-maksimalgrænseværdier, som vil blive anbefalet trukket tilbage i den nærmeste fremtid, er ikke taget i betragtning. Codex-maksimalgrænseværdien for lindan på 0,1 mg/kg (æg) og 0,7 mg/kg (fjerkrækød) er miljøbetingede maksimalgrænseværdier (EMRL). Disse maksimalgrænseværdier afspejler ikke resultatet af den aktuelle brug af plantebeskyttelsesmidler, men tager hensyn til, at tidligere tiders brug har efterladt rester, der kan betragtes som kontaminanter. Da de maksimalgrænseværdier, der er baseret på Codex-maksimalgrænseværdier, er blevet vurderet på baggrund af risiciene for forbrugerne, er der ikke fastslået nogen risiko ved anvendelse af de toksikologiske end points, der er baseret på undersøgelser, som Kommissionen har kendskab til. ADI for lindan er 0,001 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1997), og det anses ikke for nødvendigt med en akut referencedosis, ADI for parathion er 0,004 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1995), og den akutte referencedosis er 0,01 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1995), ADI for permethrin er 0,05 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1999), og det anses ikke for nødvendigt med en akut referencedosis, ADI for quintozen er 0,01 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1995), og det anses ikke for nødvendigt med en akut referencedosis.
(6) EF gav Verdenshandelsorganisationen meddelelse om udkastet til Kommissionens direktiv, og WTO's bemærkninger er taget i betragtning ved færdiggørelsen af direktivet. Kommissionen vil kunne undersøge maksimalgrænseværdier for bestemte kombinationer af pesticider og afgrøder, der anvendes i tredjelande, hvis der forelægges acceptable data(15).
(7) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I bilag II til direktiv 76/895/EØF udgår oplysningerne vedrørende lindan og parathion.
Artikel 2
I tabellen i del A i bilag II til direktiv 86/362/EØF indsættes der oplysninger om følgende pesticidrester:
Artikel 3
I tabellen i del A i bilag II til direktiv 86/363/EØF indsættes der oplysninger om følgende pesticidrester:
Artikel 4
I tabellen i bilag II til direktiv 90/642/EØF indsættes eller ændres oplysningerne om pesticidrester som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 5
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
1) Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 30. november 2002. De underretter straks Kommissionen herom.
2) Disse bestemmelser anvendes fra den 1. december 2002 for lindan, quintozen og permethrin og fra den 1. maj 2003 for parathion.
3) Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juli 2002.
32002L0066
L 192/47
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/66/EО НА КОМИСИЯТА
от 16 юли 2002 година
за изменение на приложенията към Директиви 76/895/EИО, 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО на Съвета за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху плодове и зеленчуци, зърнени култури, храни от животински произход и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 76/895/EИО на Съвета от 23 ноември 1976 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху плодове и зеленчуци (1), последно изменена с Директива 2000/82/EО на Комисията (2), и по-специално член 5 от нея,
като взе предвид Директива 86/362/EИО на Съвета от 24 юли 1986 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнени култури (3), последно изменена с Директива 2002/42/EО на Комисията (4), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 86/363/EИО на Съвета от 24 юли 1986 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храни от животински произход (5), последно изменена с Директива 2002/42/EО, и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/EИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (6), последно изменена с Директива 2002/42/EО, и по-специално член 7 от нея,
като има предвид, че:
(1)
За зърнени култури и продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци, нивата на остатъците трябва да отразяват употребата на минимални количества пестициди, необходими за постигане на ефективна защита на растения, прилагани по такъв начин, че количеството остатъци да е практически възможно най-ниското и токсикологично допустимо, по-специално спрямо опазването на околната среда и защитата на здравето на потребителите по отношение на прогнозната допустима дневна доза (ДДД). За храни от животински произход нивата на остатъците трябва да отразяват консумацията от животните на зърнени култури и продукти от растителен произход, третирани с пестициди и, ако е целесъобразно, преките последствия от употребата на ветеринарни лекарства. Максималните нива на остатъци на Общността (МНО) представляват горната граница на количествата от такива остатъци, които могат да се открият в продуктите, когато производителите са спазвали добри селскостопански практики.
(2)
МНО за пестицидите трябва непрекъснато да се преразглеждат и могат да бъдат изменяни, за да се вземе предвид новата информация и данни. МНО трябва да се определят на границата на аналитично определяне, когато няма разрешени употреби.
(3)
Бяха приети решения от Комисията да не бъдат включвани активни вещества в приложение I към Директива 91/414/EИО на Съвета от 15 юни 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (7), последно изменена с Директива 2002/48/EО на Комисията (8) за: линдан (Решение 2000/801/EО на Комисията) (9), куинтоцин (Решение 2000/816/EО на Комисията) (10), перметрин (Решение 2000/817/EО на Комисията) (11), зинеб (Решение 2001/245/EО на Комисията) (12) и паратион (Решение 2001/520/EО на Комисията) (13). Съгласно тези решения продуктите за растителна защита, съдържащи тези активни вещества, вече не се разрешават за употреба в Общността. Поради това е необходимо да бъдат добавени всички остатъци от пестициди, произтичащи от употребата на тези продукти за растителна защита, към приложенията на Директиви 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО, за да се позволи съответен надзор и контрол на забраната на тяхната употреба и за да се защити потребителят. Тъй като е невъзможно да се разграничи при рутинно наблюдение зинеб от други дитиокарбамати, не е възможно да се определят МНО за зинеб. За да се удовлетворят основателните очаквания за употреба на съществуващите запаси от пестициди, решенията на Комисията за невключване предоставиха гратисен период, така че е целесъобразно МНО, основаващи се на аргумента, че употребата на въпросното вещество не е разрешена в Общността, не следва да се прилагат до изтичането на гратисния период, прилаган за това вещество.
(4)
Максимални нива на остатъци вече са определени по отношение на линдан и паратион за някои продукти в приложение II към Директива 76/895/EИО (изменена с Директива 82/528/EИО на Комисията) (14), но настоящата директива позволява на държавите-членки да определят по-високи МНО. За да бъдат определени хармонизирани максимални количества на остатъци от пестициди за линдан и паратион във и върху плодове и зеленчуци на общностно равнище, е необходимо тези МНО да бъдат включени в Директива 90/642/EИО. Освен това МНО трябва да бъдат изменени с оглед оттеглянето на разрешителните на общностно равнище.
(5)
Максималните нива на остатъци в Общността и нивата, препоръчани от Кодекс алиментариус, са определени и оценени по сходни процедури. Съществуват ограничен брой максимални нива на остатъци в Кодекса за линдан, куинтоцин, перметрин и паратион. Те бяха отчетени при определянето на максимални нива на остатъци в настоящата директива. МНО на Кодекса, които ще бъдат препоръчани за оттегляне в близко бъдеще, не бяха взети предвид. МНО на Кодекса за линдан 0,1 мг/кг (яйца) и 0,7 мг/кг (птиче месо) са ГСОНП (гранични стойности на остатъци от неизвестен произход). Тези МНО не са определени на нивото, което би било резултат от текущата употреба на продукти за растителна защита, а отчитат факта, че предишната употреба на веществата е довела до остатъци, които могат да бъдат считани за замърсители. МНО, основани на МНО от Кодекса, след като бяха оценени в светлината на риска за потребителите, не беше установен риск при използването на токсикологични параметри, базирани на изследванията, с които Комисията разполага. ДДД за линдан е 0,001 мг/кг тт/ден (ССПО , 1997), като не се счита за необходима критична референтна доза, ДДД за паратион е 0,004 мг/кг тт/ден (ССПО, 1995), КРД е 0,01 мг/кг тт/ден (ССПО, 1995), ДДД за параметрин е 0,05 мг/кг тт/ден (ССПО, 1999), КРД не се счита за необходима, ДДД за куинтоцин е 0,01 мг/кг тт/ден (ССПО, 1995), КРД не се счита за необходима.
(6)
Общността уведоми Световната търговска организация за проекта на директива на Комисията, а получените коментари бяха взети предвид при окончателния вариант на директивата. МНО за специфични комбинации пестициди/култури, използвани в трети страни, могат да бъдат разглеждани от Комисията въз основа на предадени приемливи данни (15).
(7)
Предвидените в настоящата директива мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
В приложение II към Директива 76/895/EИО рубриките, отнасящи се до линдан и паратион, се заличават.
Член 2
В част А на таблицата от приложение II към Директива 86/362/EИО се добавят рубрики за следните остатъци от пестициди:
„Остатъци от пестициди
Максимални нива (мг/кг)
Линдан
0,01 (16) зърнени храни
Куинтоцин (сума от куинтоцин и пентахлоро-анилин, изразен като куинтоцин)
0,02 (16) зърнени храни
Перметрин (сума от изомери)
0,05 (16) зърнени храни
Паратион
0,05 (16) зърнени храни
Член 3
Добавят се рубрики за следните остатъци от пестициди към таблицата в част А на приложението към Директива 86/363/EИО:
Остатъци от пестициди
Максимално ниво (мг/кг)
На мазнини, съдържащи се в месо, месни заготовки, карантия и животински мазнини, изброени в приложение I с кодове по КН 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 и 1602(i) (iv)
За сурово краве мляко и пълномаслено краве мляко изброени в приложение I с код по КН 0401; за останалите храни с кодове по КН 0401, 0402, 0405 00, 0406 в съответствие със (ii) (iv)
На пресни яйца с черупки, в птичи яйца и яйчни жълтъци, изброени в приложение I с кодове по КН 0407 00 и 0408(iii) (iv)
„Линдан
Птиче месо 0,7 (17)
Други 0,2 (18)
0,001 (19)
0,1 (17)
Куинтоцин
0,01 (19)
0,01 (19)
0,01 (19)
Паратион
0,05 (19)
0,05 (19)
0,05 (19)
Член 4
В таблицата от приложение II към Директива 90/642/EИО рубриките за остатъци от пестициди, които фигурират в приложението към настоящата директива, се добавят или изменят.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
1.
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 30 ноември 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2.
Те прилагат тези разпоредби от 1 декември 2002 г. за линдан, куинтоцин и перметрин и от 1 май 2003 г. за паратион.
3.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 юли 2002 година.