KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1454/2007
af 10. december 2007
om fælles regler for indførelse af en licitationsprocedure for fastsættelse af eksportrestitutioner for visse landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (1), særlig artikel 31, stk. 14,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (2), særlig artikel 18,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for ris (3), særlig artikel 15, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker (4), særlig artikel 33, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 31, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1255/1999 og de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger vedrørende de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter kan forskellen i priserne eller noteringerne på verdensmarkedet for visse landbrugsprodukter og priserne i EF udlignes ved hjælp af eksportrestitutioner i det omfang, det er nødvendigt for at kunne eksportere disse produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler indgået i henhold til EF-traktatens artikel 300.
(2)
For at udnytte de disponible ressourcer så effektivt som muligt, øge gennemskueligheden og skærpe konkurrencen blandt de eksportører, der ønsker at deltage i restitutionsordningen, kan Kommissionen ved hjælp af en licitationsprocedure fastsætte restitutioner for produkter, som allerede er omfattet af bestemmelser om sådanne procedurer.
(3)
I Kommissionens forordninger om gennemførelsesbestemmelser for udbydelse i licitation af eksportrestitutioner for visse produkter, der er omfattet af fælles markedsordninger, er der fastsat forskellige gennemførelsesbestemmelser for udbydelse i licitation af eksportrestitutioner.
(4)
Af forenklingshensyn og for at gøre forvaltnings- og kontrolmekanismerne mere effektive bør der fastsættes fælles regler for forvaltningen af licitationsprocedurerne for fastsættelse af eksportrestitutioner.
(5)
For at lette de erhvervsdrivendes og de nationale myndigheders administrative byrde bør licitationsproceduren gennemføres i forbindelse med proceduren for ansøgning om eksportlicens, og licitationssikkerheden bør samtidig gælde som sikkerhed for licensen, så snart buddet er antaget.
(6)
Buddene bør indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at behandle dem, og der bør fastsættes bestemmelser for udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
(7)
At der stilles sikkerhed for buddet, skulle være en garanti for, at de mængder, der er givet tilslag for, eksporteres i henhold til den licens, der udstedes i forbindelse med licitationen. Der bør således vedtages bestemmelser om frigivelse og fortabelse af den sikkerhed, der stilles i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (5).
(8)
På grundlag af de modtagne bud kan der fastsættes et maksimumsbeløb for eksportrestitutionen. Der kan imidlertid opstå situationer på markedet, hvor økonomiske og andre aspekter betyder, at ingen af de modtagne bud bør antages.
(9)
Erfaringerne viser, at der må fastsættes bestemmelser, som kan modvirke, at der forelægges ukorrekte dokumenter. Der bør derfor indføres et passende sanktionssystem, og det bør fastsættes, i hvilke tilfælde der ikke skal anvendes sanktioner.
(10)
Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (6) og (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (7) gælder for de eksportrestitutioner, der er omfattet af bestemmelserne i denne forordning.
(11)
Som følge af vedtagelsen af fælles bestemmelser bør Kommissionens forordning (EØF) nr. 584/75 af 6. marts 1975 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelserne vedrørende udbydelse i licitation af eksportrestitutioner for ris (8) og (EF) nr. 580/2004 af 26. marts 2004 om en licitationsprocedure for fastsættelse af eksportrestitutioner for visse mejeriprodukter (9) ophæves.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra den berørte forvaltningskomité -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes der fælles bestemmelser for tilrettelæggelse og forvaltning af licitationsprocedurer for fastsættelse af eksportrestitutioner for følgende produkter:
a)
mælk og mejeriprodukter
b)
korn
c)
ris
d)
sukker.
Denne forordning anvendes med forbehold af de undtagelser og særlige bestemmelser, der er fastsat i Kommissionens forordninger om indledning af en licitationsprocedure for fastsættelse af eksportrestitutioner for de landbrugsprodukter, der er nævnt i første afsnit.
2. I denne forordning forstås der ved »medlemsstaternes ansvarlige myndigheder« de myndigheder eller organer, der er godkendt af medlemsstaterne som betalingsorganer, og som opfylder betingelserne i artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 (10).
3. Forordning (EF) nr. 800/1999 og (EF) nr. 1291/2000 anvendes, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
Artikel 2
Indledning af licitationsproceduren
1. For hvert af de berørte produkter skal licitationsproceduren indledes ved en forordning, der er udfærdiget af Kommissionen, i det følgende benævnt »forordningen om indledning af licitationsproceduren«, jf. proceduren i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1255/1999 og de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger vedrørende de fælles markedsordninger for de pågældende landbrugsprodukter.
2. Forordningen om indledning af licitationsproceduren skal indeholde følgende oplysninger:
a)
benævnelse af de produkter, der er omfattet af licitationsproceduren, med tilhørende KN-kode
b)
den periode, licitationen gælder for (licitationsperiode), og de delperioder, hvor der kan afgives bud
c)
tidsfristerne, inden for hvilke der kan afgives bud
d)
den samlede mængde, der er omfattet af licitationsproceduren, hvis relevant
e)
den mængde, buddet mindst skal omfatte
f)
den fastsatte sikkerhedsstillelse
g)
bestemmelsesstedet, som produkterne skal eksporteres til, hvis dette kræves
h)
navnet på den ansvarlige myndighed i medlemsstaterne, som buddene skal sendes til.
3. De oplysninger, der kræves i stk. 2, litra b), d) og h), kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende i en licitationsbekendtgørelse.
4. Der skal gå mindst seks dage fra den dato, hvor forordningen om indledning af licitationsproceduren træder i kraft, eller licitationsbekendtgørelsen offentliggøres, til den første dag for indgivelse af bud.
Artikel 3
Indgivelse af bud og ansøgning om eksportlicens
1. Bud skal indgives af erhvervsdrivende, der er etableret og momsregistreret i EF, til medlemsstaternes ansvarlige myndigheder som angivet enten i forordningen om indledning af licitationsproceduren eller i licitationsbekendtgørelsen.
2. Buddene indgives samtidig med og under anvendelse af blanketten for ansøgning om eksportlicens, jf. forordning (EF) nr. 1291/2000.
3. Buddene kan indgives elektronisk, idet de erhvervsdrivende gør brug af den metode, som den pågældende medlemsstat stiller til rådighed for dem. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder kan kræve, at elektroniske bud ledsages af en avanceret elektronisk signatur, som omhandlet i artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF (11). I alle andre tilfælde skal de ansvarlige myndigheder kræve en elektronisk signatur, der giver de samme garantier med hensyn til de funktioner, der tilskrives en signatur, i og med at de samme regler og betingelser for elektroniske og digitaliserede dokumenter, der er fastsat i Kommissionens afgørelse 2004/563/EF, Euratom (12) og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, finder anvendelse (13).
4. Ved anvendelse af artikel 2, stk. 2, litra g), skal licensansøgningen indeholde en angivelse af de bestemmelsessteder, der er omhandlet i forordningen om indledning af licitationsproceduren.
5. Et bud er kun gyldigt, hvis:
a)
rubrik 20 i licensansøgningen indeholder en henvisning til forordningen om indledning af licitationsproceduren og udløbsdatoen for delperioden for afgivelse af bud
b)
den bydendes navn, adresse og momsregistreringsnummer er angivet i licensansøgningens rubrik 4
c)
produktets KN-kode er angivet i licensansøgningens rubrik 16
d)
det overholder de minimums- og maksimumsmængder, der i givet fald er angivet i forordningen om indledning af licitationsproceduren
e)
beløbet for den eksportrestitution, der tilbydes pr. enhed, udtrykt i EUR med decimaler, er angivet i licensansøgningens rubrik 20
f)
den mængde, der skal eksporteres, er angivet i licensansøgningens rubrik 17 og 18
g)
eksportbestemmelsesstedet er angivet i licensansøgningens rubrik 7 ved anvendelse af artikel 2, stk. 2, litra g)
h)
den bydende har stillet en sikkerhed før udløbet af den delperiode, hvor der kan indgives bud, jf. afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85, og uanset artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, og har forelagt bevis herfor inden for samme frist
i)
det ikke omfatter andre betingelser stillet af den bydende end dem, der er nævnt i dette stykke
j)
det offentliggøres på det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor buddet indgives.
6. Licitationssikkerheden gælder som sikkerhed for eksportlicensen.
7. Et bud, der er indgivet, kan ikke trækkes tilbage eller ændres.
Artikel 4
Behandling af buddene
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder behandler buddene på grundlag af de oplysninger, der er nævnt i artikel 3, stk. 5. De skal navnlig kontrollere, om disse oplysninger er korrekte, og træffe afgørelse om, hvorvidt buddene er gyldige.
2. De personer, der har tilladelse til at modtage og behandle buddene, må ikke videregive oplysninger herom til uvedkommende.
3. Er et bud ugyldigt, underrettes den bydende herom af medlemsstaternes ansvarlige myndigheder.
Artikel 5
Meddelelse af buddene til Kommissionen
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder meddeler Kommissionen alle gyldige bud.
2. Meddelelserne må ikke indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5, litra b).
3. Meddelelserne skal fremsendes elektronisk inden for den frist, der er fastsat i Kommissionens forordning om indledning af den pågældende licitationsprocedure, idet medlemsstaterne anvender den fremgangsmåde, som Kommissionen har fastlagt.
Meddelelsernes form og indhold fastsættes på grundlag af modeller, som Kommissionen stiller til rådighed for medlemsstaterne. Disse modeller gælder først, når den ansvarlige forvaltningskomité er underrettet herom.
4. Hvis der ikke er modtaget ansøgninger, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen herom inden for den frist, der er nævnt i stk. 3.
Artikel 6
Beslutning om buddene
1. På grundlag af de bud, der er meddelt i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, beslutter Kommissionen efter proceduren i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1255/1999 og de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger vedrørende de fælles markedsordninger for de pågældende landbrugsprodukter:
a)
ikke at fastsætte en maksimumsrestitution, eller
b)
at fastsætte en maksimumsrestitution.
2. Hvis der indgives bud, der svarer til maksimumsrestitutionen, kan Kommissionen ved anvendelse af artikel 2, stk. 2, litra d), fastsætte en koefficient for tildeling af de tilbudte mængder.
3. Beslutningen om restitutionerne offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 7
Beslutninger om buddene og udstedelse af eksportlicenser
1. Er der fastsat en maksimumseksportrestitution i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, skal medlemsstaternes ansvarlige myndigheder antage de bud, der svarer til eller er lavere end maksimumsrestitutionen. Alle de øvrige bud afvises.
2. I de tilfælde, hvor der ikke er fastsat en restitution, afvises alle bud.
Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder antager ikke bud, der ikke er meddelt i henhold til artikel 5, stk. 1.
3. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder træffer afgørelse som omhandlet i stk. 1 efter offentliggørelsen af Kommissionen beslutning om restitutioner, jf. artikel 6, stk. 1.
4. Senest den femte arbejdsdag efter, at Kommissionens beslutning om fastsættelse af en maksimumsrestitution er trådt i kraft, udsteder medlemsstatens ansvarlige myndighed eksportlicenser til tilslagsmodtagerne for de mængder, der er givet tilslag for, med angivelse af den restitution, der er nævnt i buddet. Ved anvendelse af artikel 2, stk. 2, litra g), skal licensen indeholde en angivelse af de bestemmelsessteder, der er omhandlet i forordningen om indledning af licitationen.
5. Uanset artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 er eksportlicensen gyldig fra udstedelsesdatoen.
Artikel 8
Tilslagsmodtagernes rettigheder og forpligtelser
1. Tilslagsmodtagerne har ret til at få udstedt en eksportlicens for den mængde og den eksportrestitution, der er givet tilslag for i overensstemmelse med beslutningen i artikel 7, stk. 3.
2. Tilslagsmodtagerne har pligt til at eksportere den mængde, der er givet tilslag for inden for licensens gyldighedsperiode, og i givet fald til det bestemmelsessted, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra g).
Artikel 9
Frigivelse og fortabelse af sikkerhedsstillelsen
1. Det primære krav, jf. artikel 20, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2220/85, er at eksportere den mængde, der er givet tilslag for, inden for licensens gyldighedsperiode. Hvis der i forordningen om indledning af en licitationsprocedure er fastsat et bestemmelsessted som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra g), i nærværende forordning, anvendes artikel 35, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1291/2000.
2. Sikkerhedsstillelsen frigives:
a)
hvis buddet er ugyldigt eller afvises
b)
hvis forpligtelsen i artikel 8, stk. 2, er overholdt
c)
ved anvendelse af artikel 6, stk. 2, skal beløbet for den frigivne sikkerhedsstillelse svare til den mængde, der ikke er givet tilslag for.
3. Sikkerhedsstillelsen fortabes, hvis forpligtelsen i artikel 8, stk. 2, ikke er overholdt, medmindre der er tale om »force majeure«.
Artikel 10
Inddrivelse af restitutioner og sanktioner
1. Med forbehold af afsnit IV, kapitel 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 skal medlemsstatens ansvarlige myndigheder, hvis det konstateres, at en bydende med henblik på tildeling af de rettigheder, der følger af nærværende forordning, har fremlagt et dokument med ukorrekte oplysninger, og at disse oplysninger var afgørende for tildeling af rettigheden, udelukke den bydende fra at deltage i ordningen for fastsættelse af eksportrestitutioner ved en licitationsprocedure for de produkter, der er omfattet af den pågældende procedure, i et år fra det øjeblik, hvor uregelmæssigheden er konstateret ved en endelig administrativ afgørelse.
2. Stk. 1 finder dog ikke anvendelse, hvis ansøgeren over for de ansvarlige myndigheder kan godtgøre, at situationen i stk. 1 ikke skyldes grov forsømmelighed fra hans side, eller at den skyldes »force majeure«, eller at der er tale om en åbenlys fejl.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de tilfælde, hvor de har anvendt stk. 1. Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de øvrige medlemsstater.
Artikel 11
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 584/75 ophæves.
Forordning (EF) nr. 580/2004 ophæves med virkning fra den 1. juli 2008.
Artikel 12
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes på licitationer, der indledes efter denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 11, andet afsnit.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 2007.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1454/2007 НА КОМИСИЯТА
от 10 декември 2007 година
за установяване на общи правила за въвеждане на тръжна процедура за определяне на възстановяванията при износ на някои селскостопански продукти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (1), и по-специално член 31, параграф 14 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (2), и по-специално член 18 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на ориз (3), и по-специално член 15, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (4), и по-специално член 33, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 31, параграф 1 от Регламент (ЕO) № 1255/1999 и съответстващите членове от други регламенти относно общата организация на пазара на селскостопански продукти, разликата между котировките и цените на световния пазар и на Общността може да се покрива за някои селскостопански продукти от възстановявания при износ в степента на необходимото, за да се позволи износът на тези продукти в границите, определени от спогодбите, сключени съгласно член 300 от Договора.
(2)
За да се използват възможно най-ефикасно наличните ресурси и за да се увеличи прозрачността и конкуренцията сред износителите, които желаят да участват в схемата за възстановявания за продукти, възстановяванията могат да бъдат определени от Комисията посредством тръжна процедура за продукти, за които в миналото е била предвидена такава процедура.
(3)
Регламентите на Комисията, определящи подробни правила за прилагането на системата за провеждане на търг за възстановяванията при износ за някои общи организации на пазарите, определят различни процедури за търговете за възстановявания при износ.
(4)
За да се опрости и подобри ефективността на управленските и контролни механизми, следва да се определят общи правила за управлението на тръжните процедури за възстановявания при износ.
(5)
За да се намалят административните разходи за операторите и за националните власти, е необходимо тръжната процедура да се организира във връзка с процедурата по кандидатстване за износни лицензии и да се позволи тръжната гаранция да представлява също и гаранция за лицензията, ако търгът е спечелен.
(6)
Офертите следва да съдържат всички необходими данни за тяхното оценяване и е необходимо да се предвиди механизъм за обмен на информация между държавите-членки и Комисията.
(7)
Тръжната гаранция има за цел да гарантира, че одобрените количества ще бъдат изнесени в съответствие с лицензията, издадена в рамките на тръжната процедура. Следователно е необходимо да се приеме нормативна рамка за освобождаването и задържането на тръжната гаранция, учредена в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (5).
(8)
Въз основа на получените тръжни оферти може да се определи максимално възстановяване при износ. Въпреки това на пазара могат да възникнат обстоятелства от икономически или друг характер, които да оправдаят отхвърлянето на всички оферти.
(9)
Опитът показва, че е необходимо да се постановят разпоредби, които да възпират представянето на неточни документи. Следователно трябва да се установи система на санкции и да се определят случаите, при които няма да се прилагат санкции.
(10)
Регламентите (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (6) и (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 г. относно определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (7) следва да се прилагат за възстановяванията при износ, предвидени в настоящия регламент.
(11)
Вследствие на приемането на общите подробни правила регламентите (ЕИО) № 584/75 на Комисията от 6 март 1975 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на системата за участие в търгове за възстановявания при износ за ориз (8) и (ЕО) № 580/2004 на Комисията от 26 март 2004 г. относно въвеждането на тръжна процедура за възстановяванията при износ на някои млечни продукти (9) следва да се отменят.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на съответните заинтересовани управителни комитети,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент определя общи правила за организацията и управлението на тръжни процедури за определяне на сумата на възстановяванията при износ за продуктите от следните сектори:
а)
мляко и млечни продукти;
б)
зърнени култури;
в)
ориз;
г)
захар.
Той важи, без да се засягат дерогациите и специфичните разпоредби, предвидени в регламенти на Комисията, които откриват тръжна процедура относно възстановявания при износ, специфични за селскостопанските продукти, споменати в първа алинея.
2. За целите на прилагането на настоящия регламент „компетентните органи на държавите-членки“ са отделите или органите, акредитирани от държавите-членки като разплащателни агенции, които изпълняват условията, определени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (10).
3. Прилагат се регламенти (ЕО) № 800/1999 и (ЕО) № 1291/2000 с изключение на случаите, когато в настоящия регламент е предвидено друго.
Член 2
Откриване на тръжна процедура
1. За всеки съответен продукт се открива тръжна процедура с регламент на Комисията, наричан по-долу „регламент за откриване на тръжна процедура“, в съответствие с процедурата, описана в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 и съответните членове от другите регламенти относно общата организация на пазарите на съответните селскостопански продукти.
2. Регламентът за откриване на тръжната процедура съдържа следната информация:
а)
продуктите по тръжната процедура със съответстващите им кодове по КН;
б)
периода, покриван от търга („период на тръжната процедура“) и различните подпериоди, когато могат да се депозират тръжните оферти;
в)
датите на откриване и закриване, между които могат да бъдат представяни оферти;
г)
общото количество по тръжната процедура, ако е необходимо;
д)
минималното количество, прилагано при всяка оферта;
е)
размера на гаранцията;
ж)
направлението, за което се изнасят продуктите, ако е необходимо;
з)
компетентния орган на държавите-членки, където се изпращат тръжните оферти.
3. Информацията, изисквана в букви б), г) и з) от параграф 2, може да бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз в обявление за търг.
4. Поне 6 дни следва да изминат между влизането в сила на регламента за откриване на тръжна процедура или публикацията на обявлението за търг и началната дата за подаване на тръжни оферти.
Член 3
Представяне на тръжни оферти и кандидатстване за износни лицензии
1. Тръжни оферти се подават от операторите, установени и регистрирани за целите на ДДС в Общността, до компетентните органи на държавите-членки, указани или в регламента за откриване на тръжната процедура, или в обявлението за търг.
2. Оферти се подават във връзка със и като се използва формулярът за заявление за износна лицензия, предвиден в Регламент (ЕО) № 1291/2000.
3. Оферти могат да бъдат подадени и по електронен път по начина, предоставен на операторите от съответната държава-членка. Компетентните органи на държавите-членки могат да изискат подадените по електронен път оферти да бъдат придружени от усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11). За всички останали случаи компетентните органи изискват електронен подпис, който предлага еквивалентни гаранции относно характеристиките, присъщи на подпис, като се прилагат същите правила и условия като тези, определени в разпоредбите на Комисията относно електронните и цифровизирани документи, уредени в Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (12) и в правилниците за прилагането им (13).
4. При прилагане на член 2, параграф 2, буква ж) заявлението за лицензия носи указание за направленията, упоменати в регламента за откриване на тръжна процедура.
5. Определена оферта се счита за валидна, при положение че са изпълнени следните условия:
а)
в поле 20 на заявлението за лицензия е направена препратка към регламента за откриване на тръжната процедура и крайния срок на подпериода за подаване на тръжните оферти;
б)
в поле 4 на заявлението за лицензия указва данните за идентифициране на оферента: наименование, адрес и регистрационен номер по ДДС;
в)
в поле 16 на заявлението за лицензия указва кода по КН на продукта;
г)
спазва минималното и максималното количество, определено в регламента за откриване на тръжната процедура, ако е приложимо;
д)
указва в поле 20 на заявлението за лицензия предлаганите единични цени в евро и центове за възстановяване при износ;
е)
указва в полета 17 и 18 на заявлението за лицензия количеството на продукта за износ;
ж)
уточнява в поле 7 на заявлението за лицензия направлението на износа в случай на прилагане на член 2, параграф 2, буква ж);
з)
участникът в търга е внесъл гаранция преди края на подпериода за подаване, в съответствие с разпоредбите на дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 и чрез дерогация от член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, и е осигурил доказателства за това в рамките на същия период;
и)
не съдържа никакви условия от участника в търга, освен тези, които се съдържат в настоящия параграф;
й)
изготвена е на официалния или на някой от официалните езици на държавата-членка, където се публикува търга.
6. Тръжната гаранция представлява гаранция за износна лицензия.
7. Тръжните оферти не се оттеглят или изменят след подаването им.
Член 4
Разглеждане на тръжни оферти
1. Компетентните органи на държавите-членки разглеждат тръжни оферти въз основа на елементите, споменати в член 3, параграф 5. Те проверяват по-специално достоверността на информацията и решават дали офертите са валидни.
2. Лицата, които са упълномощени да получават и разглеждат офертите, са задължени да не разгласяват никакви данни относно офертите на неупълномощени лица.
3. Когато определена оферта е невалидна, компетентните органи на държавата-членка уведомяват за това заинтересования участник в търга.
Член 5
Уведомяване на Комисията за тръжни оферти
1. Комисията следва да бъде уведомявана за всички валидни оферти от компетентните органи на държавите-членки.
2. Уведомленията не съдържат данните, споменати в член 3, параграф 5, буква б).
3. Уведомленията следва да бъдат извършвани по електронен път, по начина, посочен на държавите-членки от Комисията, в рамките на специфичен период, определен от регламентите на Комисията за откриване на съответната тръжна процедура.
Формата и съдържанието на уведомленията се определят въз основа на модели, предоставени на държавите-членки от Комисията. Тези модели не се прилагат, докато не бъде информиран компетентният управителен комитет.
4. Комисията бива уведомявана за липсата на данни от държавите-членки в рамките на периода, споменат в параграф 3.
Член 6
Решение въз основа на тръжните оферти
1. Въз основа на тръжните оферти, уведомени в съответствие с член 5, параграф 1, Комисията решава в съответствие с процедурата, определена в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 и съответните членове на другите регламенти относно общата организация на пазарите на съответните селскостопански продукти:
а)
да не определя максимално възстановяване, или
б)
да определя максимално възстановяване.
2. В случай на тръжни оферти, подадени на нивото на максималното възстановяване, в случай на прилагане на член 2, параграф 2, буква г), Комисията може да определи коефициент, който се прилага за присъждане на количествата по търга.
3. Решението за възстановяванията при износ се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 7
Решения по тръжни оферти и издаване на лицензии за износ
1. Когато е определено максимално възстановяване при износ в съответствие с член 6, параграф 1, компетентните органи на държавите-членки приемат тръжни оферти, равни на или по-ниски от максималното възстановяване. Всички останали оферти се отхвърлят.
2. Ако не е определено никакво възстановяване, всички оферти се отхвърлят.
Компетентните органи на държавите-членки не приемат тръжни оферти, които не са били уведомени в съответствие с член 5, параграф 1.
3. Компетентните органи на държавите-членки приемат решения, определени в параграф 1, след публикуването на решението на Комисията относно възстановяванията при износ, посочени в член 6, параграф 1.
4. Не по-късно от петия работен ден след влизането в сила на решението на Комисията за определяне на максимално възстановяване при износ компетентният орган на държавата-членка издава на спечелилите участници в търга износни лицензии за приетото количество, като споменава възстановяването, предложено в тръжната оферта. При прилагане на член 2, параграф 2, буква ж) заявлението за лицензия носи указание за направленията, упоменати в регламента за откриване на тръжната процедура.
5. Чрез дерогация от член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 износната лицензия е валидна от действителната дата на издаването ѝ.
Член 8
Права и задължения на спечелилите търга участници
1. Спечелилите търга участници имат правото да получат износна лицензия за приетото количество и възстановяване при износ, съгласно решението, посочено в член 7, параграф 3.
2. Спечелилите търга участници са задължени да изнесат приетото количество в рамките на срока на валидност на лицензията и да го доставят на направлението, посочено в член 2, параграф 2, буква ж), ако е приложимо.
Член 9
Освобождаване и задържане на тръжната гаранция
1. Основното изискване по смисъла на член 20, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 е да се изнесе приетото количество в рамките на срока на валидност на лицензията. В случая, когато регламентът за откриване на тръжната процедура предвижда специално направление, както се посочва в член 2, параграф 2, буква ж) от същия регламент, се прилага член 35, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1291/2000.
2. Гаранцията се освобождава при следните условия:
а)
когато офертата е невалидна или е отхвърлена;
б)
когато е изпълнено задължението, посочено в член 8, параграф 2;
в)
при прилагане на член 6, параграф 2 сумата на освободената гаранция отговаря на количеството, което не е прието.
3. Гаранцията се задържа, когато задължението, определено в член 8, параграф 2, не е изпълнено, освен в случаи на непреодолима сила.
Член 10
Възвръщане на възстановявания и санкции
1. Без да се засяга дял IV, глава 2 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията, ако се установи, че документ, представен от кандидат за присъждане на правата, произлизащи от настоящия регламент, осигурява неточна информация и ако неточната информация е решаваща за присъждането на тези права, компетентните органи на държавата-членка изключват участника в търга от участие в режима за предоставяне на възстановявания при износ посредством тръжна процедура за съответния сектор за период от една година от момента, когато е взето окончателно административно решение за установяване на неточността.
2. Параграф 1 не се прилага, ако заявителят докаже по начин, удовлетворяващ компетентните органи, че ситуацията, упомената във встъпителното изречение на параграф 1, не се дължи на груба небрежност от негова страна или че тя се дължи на непреодолима сила или очевидна грешка.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за случаите на прилагане на параграф 1. Комисията съхранява информацията на разположение на останалите държави-членки.
Член 11
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 584/75 се отменя.
Регламент (ЕО) № 580/2004 се отменя от 1 юли 2008 година.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за тръжни процедури, открити след влизането му в сила, без да нарушава разпоредбите на член 11, втора алинея.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2007 година.