EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2006/12/EF
af 5. april 2006
om affald
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af hensyn til en klar og rationel lovgivning kodificeres.
(2)
Alle regler om håndtering af affald bør som deres væsentligste mål have beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet mod de skadelige virkninger ved indsamling, transport, behandling, oplagring og deponering af affald.
(3)
For at effektivisere håndteringen af affald inden for Fællesskabet er det nødvendigt, at der foreligger en fælles terminologi og en definition af affald.
(4)
Effektive og sammenhængende regler for bortskaffelse og nyttiggørelse af affald bør med forbehold af visse undtagelsestilfælde anvendes på løsøre, som indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med.
Det er vigtigt at fremme nyttiggørelse af affald og anvendelse af nyttiggjorte materialer som råstoffer for at bevare de naturlige ressourcer. Det kan blive nødvendigt at vedtage særlige regler for affald, der kan genbruges.
(5)
For at nå et højt miljøbeskyttelsesniveau er det nødvendigt, at medlemsstaterne ikke blot sørger for bortskaffelse og nyttiggørelse af affald, men at de også træffer foranstaltninger til begrænsning af affaldsproduktionen især ved at fremme renere teknologier og produkter, der kan genvindes og genbruges under hensyn til eksisterende og potentielle muligheder på markedet for nyttiggjort affald.
(6)
Indbyrdes afvigelser mellem medlemsstaternes lovgivning om bortskaffelse og nyttiggørelse af affald kan påvirke miljøkvaliteten og det indre markeds funktion.
(7)
Det er af stor betydning, at Fællesskabet som helhed bliver i stand til selv at bortskaffe sit affald, og de enkelte medlemsstater bør hver især bestræbe sig på at opnå en sådan uafhængighed.
(8)
For at nå disse mål bør der udarbejdes planer for håndtering af affaldet i medlemsstaterne.
(9)
Det er nødvendigt at begrænse transport af affald, og med henblik herpå kan medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger inden for rammerne af deres planer for håndtering af affaldet.
For at sikre et højt beskyttelsesniveau og en effektiv kontrol er det nødvendigt at sørge for godkendelse af og kontrol med de anlæg, der bortskaffer og nyttiggør affald.
(10)
Nogle anlæg, der selv behandler deres affald, eller som nyttiggør affald, kan på visse betingelser, og for så vidt de overholder miljøbeskyttelseskravene, fritages for at indhente den krævede tilladelse. Der bør ske registrering af sådanne anlæg.
(11)
For at sikre tilsyn med affaldet fra produktion heraf til endelig bortskaffelse bør andre virksomheder, der beskæftiger sig med affald, som for eksempel indsamlings- og transportvirksomheder samt mæglere, ligeledes gøres til genstand for godkendelse eller registrering og passende kontrol.
(12)
Den del af omkostningerne, som ikke dækkes gennem nyttiggørelsen af affaldet, bør bæres i henhold til princippet »forureneren betaler«.
(13)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).
(14)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af de deri nævnte direktiver -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. I dette direktiv forstås ved:
a)
»affald«: ethvert stof eller enhver genstand, som henhører under en af kategorierne i bilag I, og som indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med
b)
»producent«: enhver person, hvis aktivitet frembringer affald (den oprindelige producent), og/eller enhver person, der har foretaget en forbehandling, blanding eller andet, som medfører en ændring af dette affalds karakter eller sammensætning
c)
»indehaver«: producenten af affaldet, eller den fysiske eller juridiske person, som er i besiddelse af det
d)
»håndtering«: indsamling, transport, nyttiggørelse og bortskaffelse af affald, herunder tilsyn i forbindelse hermed, samt tilsyn med lossepladser efter deres lukning
e)
»bortskaffelse«: enhver form og metode, der er anført i bilag II A
f)
»nyttiggørelse«: enhver form og metode, der er anført i bilag II B
g)
»indsamling«: afhentning, sortering og/eller sammenblanding af affald med henblik på transport.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra a), udarbejder Kommissionen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, en liste over affald, som tilhører kategorierne i bilag I. Denne liste gennemgås regelmæssigt og revideres efter behov efter samme procedure.
Artikel 2
1. Følgende falder uden for dette direktivs anvendelsesområde:
a)
luftformige stoffer, der udsendes i atmosfæren
b)
hvis de allerede er undergivet andre bestemmelser:
i)
radioaktivt affald
ii)
affald fra prospektering, udvinding, behandling og oplagring af mineralske ressourcer, samt fra stenbrudsdrift
iii)
døde dyr og følgende landbrugsaffald: fækalier og andre naturlige, ikke-farlige stoffer, som anvendes i landbrugsdriften
iv)
spildevand med undtagelse af affald i flydende form
v)
udrangeret sprængstof.
2. Med henblik på regulering af håndteringen af visse kategorier affald kan der i særdirektiver fastsættes specifikke særbestemmelser eller bestemmelser til supplering af bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at fremme:
a)
for det første forebyggelse eller nedbringelse af affaldsproduktionen og af affaldets skadevirkninger ved bl.a.:
i)
udvikling af renere teknologier, som forbruger færre naturressourcer
ii)
teknisk udvikling og markedsføring af produkter, som er således udformet, at de ved deres fremstilling, anvendelse eller bortskaffelse ikke eller i mindst mulig udstrækning bidrager til at øge affaldsmængden, skadevirkningerne af affaldet og forureningsrisikoen
iii)
udvikling af egnede teknikker til endelig bortskaffelse af farlige stoffer i affald bestemt til nyttiggørelse
b)
for det andet:
i)
nyttiggørelse af affald gennem genvinding, genbrug, videreudnyttelse eller anden behandling med henblik på at udvinde sekundære råstoffer eller
ii)
anvendelse af affald som energikilde.
2. Undtagen i de tilfælde, hvor Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (6) finder anvendelse, underretter medlemsstaterne Kommissionen om de foranstaltninger, som de påtænker at træffe for at nå målene i stk. 1. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater og det i artikel 18, stk. 1, omhandlede udvalg om disse foranstaltninger.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggøres eller bortskaffes, uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller metoder, som vil kunne skade miljøet, idet der navnlig ikke må:
a)
skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna og flora
b)
forårsages gener ved støj eller lugt
c)
påføres landskaber eller områder af særlig interesse skade.
2. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til at forbyde henkastning, dumpning og ukontrolleret bortskaffelse af affald.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne træffer i samarbejde med andre medlemsstater, når dette viser sig nødvendigt eller hensigtsmæssigt, egnede foranstaltninger med henblik på oprettelsen af et integreret og tilstrækkeligt net af bortskaffelsesfaciliteter, hvorved der tages hensyn til den bedste teknologi, der er til rådighed, og som ikke medfører uforholdsmæssigt store omkostninger. Dette net skal sætte Fællesskabet som helhed i stand til selv at bortskaffe sit affald og gøre det muligt for de enkelte medlemsstater hver især at nå dette mål under hensyn til de geografiske forhold eller behovet for særlige faciliteter til bestemte typer affald.
2. Nettet skal muliggøre bortskaffelse af affald på et af de nærmeste egnede anlæg under anvendelse af de mest hensigtsmæssige metoder og teknologier til sikring af et højt beskyttelsesniveau for miljøet og folkesundheden.
Artikel 6
Medlemsstaterne etablerer eller udpeger den eller de kompetente myndigheder, som det påhviler at gennemføre dette direktiv.
Artikel 7
1. For at nå de mål, der er nævnt i artikel 3, 4 og 5, skal den eller de i artikel 6 omhandlede kompetente myndigheder hurtigst muligt udarbejde en eller flere planer for håndtering af affaldet. Disse planer skal navnlig omfatte:
a)
arten, mængden og oprindelsen af det affald, der skal nyttiggøres, eller som skal bortskaffes
b)
de almindelige tekniske forskrifter
c)
alle særlige bestemmelser vedrørende særligt affald
d)
de områder eller anlæg, der er egnede for bortskaffelsen.
2. I de i stk. 1 omhandlede planer kan for eksempel anføres:
a)
de fysiske eller juridiske personer, der har beføjelse til at håndtere affald
b)
en vurdering af omkostningerne ved nyttiggørelses- og bortskaffelsesforanstaltningerne
c)
egnede foranstaltninger, hvorved der tilskyndes til at rationalisere indsamlingen, sorteringen og behandlingen af affaldet.
3. Medlemsstaterne samarbejder i givet fald med de øvrige medlemsstater og Kommissionen ved udarbejdelsen af disse planer. De giver Kommissionen meddelelse herom.
4. Medlemsstaterne kan træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at hindre transport af affald, som ikke er i overensstemmelse med deres planer for affaldshåndtering. De underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sådanne foranstaltninger.
Artikel 8
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for, at enhver indehaver af affald:
a)
enten overlader dette til en privat eller offentlig indsamler eller til en virksomhed, som varetager bortskaffelsen eller nyttiggørelsen af affald som nævnt i bilag II A eller II B eller
b)
selv sørger for dets nyttiggørelse eller bortskaffelse under iagttagelse af bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 9
1. Med henblik på gennemførelse af artikel 4, 5 og 7 skal ethvert anlæg eller enhver virksomhed, som varetager bortskaffelse af affald som nævnt i bilag II A, indhente en tilladelse fra den i artikel 6 omhandlede kompetente myndighed.
Denne tilladelse skal bl.a. vedrøre:
a)
arten og mængden af affaldet
b)
de tekniske forskrifter
c)
de sikkerhedsmæssige forholdsregler, der skal træffes
d)
bortskaffelsesstedet
e)
behandlingsmetoden.
2. Sådanne tilladelser kan udstedes for et begrænset tidsrum, de kan fornyes, kan være ledsaget af betingelser og forpligtelser eller kan nægtes, især hvis den påtænkte metode til bortskaffelse ikke er acceptabel fra et miljøbeskyttelsessynspunkt.
Artikel 10
Med henblik på gennemførelsen af artikel 4 skal ethvert anlæg eller enhver virksomhed, som varetager nyttiggørelse af affald som nævnt i bilag II B, indhente en tilladelse.
Artikel 11
1. Følgende kan fritages for kravet om de i artikel 9 og 10 omhandlede tilladelser, jf. dog Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (7):
a)
anlæg eller virksomheder, der selv varetager bortskaffelsen af deres eget affald på produktionsstedet og
b)
anlæg eller virksomheder, der nyttiggør affaldet.
2. Den i stk. 1 omhandlede fritagelse finder kun anvendelse:
a)
hvis de kompetente myndigheder har vedtaget almindelige regler for de forskellige former for aktivitet med angivelse af arten og mængden af affaldet samt betingelserne for, at den pågældende aktivitet kan fritages for tilladelsen og
b)
hvis arten eller mængden af affaldet og metoderne til bortskaffelse eller nyttiggørelse sikrer, at betingelserne i artikel 4 overholdes.
3. De i stk. 1 nævnte anlæg eller virksomheder skal registreres hos de kompetente myndigheder.
4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de almindelige regler, som vedtages i henhold til stk. 2, litra a).
Artikel 12
Anlæg eller virksomheder, der som erhvervsmæssig aktivitet varetager indsamling og transport af affald, eller som for andre (handlende, mæglere) varetager bortskaffelse eller nyttiggørelse af affald, skal, såfremt de ikke skal have en godkendelse, registreres hos de kompetente myndigheder.
Artikel 13
Anlæg eller virksomheder, der håndterer affald som nævnt i artikel 9 til 12, kontrolleres regelmæssigt på passende vis af de kompetente myndigheder.
Artikel 14
1. De i artikel 9 og 10 omhandlede anlæg eller virksomheder skal:
a)
føre et register med angivelse af mængde, art og oprindelse samt, hvor dette er relevant, bestemmelse, indsamlingshyppighed, transportform og behandlingsmetode for de i bilag I omhandlede affaldskategorier og de i bilag II A eller II B omhandlede bortskaffelses- og nyttiggørelsesoperationer
b)
på anmodning meddele de i artikel 6 omhandlede kompetente myndigheder disse oplysninger.
2. Medlemsstaterne kan desuden kræve, at producenterne overholder bestemmelserne i stk. 1.
Artikel 15
I henhold til princippet om, at forureneren betaler, skal omkostningerne ved bortskaffelsen af affaldet afholdes:
a)
af den indehaver, der overlader affald til en indsamler eller til en virksomhed som omhandlet i artikel 9 og/eller
b)
af de tidligere indehavere eller producenten af det produkt, som affaldet hidrører fra.
Artikel 16
Hvert tredje år sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om gennemførelsen af dette direktiv som led i en sektorspecifik rapport, der også omfatter andre relevante fællesskabsdirektiver. Rapporten udarbejdes på grundlag af et spørgeskema eller en formular, som Kommissionen udformer efter proceduren i artikel 18, stk. 2. Spørgeskemaet eller formularen sendes til medlemsstaterne seks måneder før starten på den periode, som rapporten dækker. Rapporten sendes til Kommissionen senest ni måneder efter udløbet af den treårs periode, som den dækker.
Kommissionen offentliggør senest ni måneder efter modtagelsen af medlemsstaternes rapporter en samlet rapport for Fællesskabet om gennemførelsen af direktivet.
Artikel 17
De ændringer, der kræves for at tilpasse bilagene i dette direktiv til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 3.
Artikel 18
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 19
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 20
Direktiv 75/442/EØF ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af retsakterne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 21
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 22
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 5. april 2006.
32006L0012
L 114/9
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2006/12/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 април 2006 година
относно отпадъците
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците (3) е била съществено изменяна няколко пъти (4). С оглед да се изяснят въпросите, следва да се извърши кодификация на въпросните разпоредби.
(2)
Основната цел на всички разпоредби, отнасящи се за управлението на отпадъците следва да бъде опазването на здравето на човека и на околната среда от вредните въздействия, причинени от събирането, транспортирането, третирането, складирането и изхвърлянето на отпадъци.
(3)
Необходима е обща терминология и определение на отпадък с оглед подобряване на ефективността на управлението на отпадъците в Общността.
(4)
С известни изключения, ефективни и последователни правила за обезвреждането и оползотворяването на отпадъците следва да се прилагат към движимата собственост, която притежателят изхвърля или възнамерява да изхвърли.
(5)
Оползотворяването на отпадъците и употребата на възстановени материали като суровини следва да бъде насърчавано с оглед запазването на природните ресурси. Може да бъде необходимо да се приемат специфични правила за отпадъци, които могат да бъдат използвани повторно.
(6)
С оглед постигането на високо равнище на защита на околната среда, освен предприемането на отговорни действия за гарантиране на обезвреждането и оползотворяването на отпадъците, държавите-членки следва да предприемат мерки за ограничаване генерирането на отпадъци, и по-специално чрез насърчаването на чисти технологии и продукти, които могат да бъдат рециклирани и използвани повторно, като се вземат предвид съществуващите или потенциалните пазарни възможности за оползотворени отпадъци.
(7)
Освен това, несъответствията в законодателството на отделните държави-членки по отношение на обезвреждането и оползотворяването на отпадъците може да засегне качеството на околната среда и безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.
(8)
За Общността като цяло е важно да стане самодостатъчна по отношение на обезвреждането на отпадъците и е желателно държавите-членки поотделно да се стремят към такава самодостатъчност.
(9)
С оглед постигането на тези цели в държавите-членки следва да се разработят планове за управление на отпадъците.
(10)
Движенията на отпадъци следва да бъде намалени и държавите-членки могат да предприемат необходимите мерки за тази цел в своите планове за управление.
(11)
За да се гарантира високо равнище на защита и ефективен контрол, необходимо е да се предвиди разрешителен режим и инспектиране на предприятията, които извършват обезвреждане и оползотворяване на отпадъци.
(12)
При определени условия и ако те спазват изискванията за опазване на околната среда, някои предприятия, които преработват сами своите отпадъци или извършват оползотворяване на отпадъците, могат да бъдат освободени от изискванията за разрешително. Такива предприятия трябва да бъдат предмет на регистрация.
(13)
За да могат отпадъците да бъдат подложени на мониторинг от генерирането им до окончателното им обезвреждане, други предприятия, занимаващи се с отпадъци, като събирачи, превозвачи или брокери на отпадъци, също трябва да бъдат подложени на разрешителен режим или регистрация и подходящо инспектиране.
(14)
Това съотношение на разходите, които не са покрити от приходите от третирането на отпадъците, следва да се поемат в съответствие с принципа „замърсителят плаща“.
(15)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на реда и условията за упражняването на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията. (5)
(16)
Настоящата директива следва да не засяга задълженията на държавите-членки, свързани с крайните срокове за транспониране на директивите, изброени в част Б на приложение III, в националното законодателство,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. По смисъла на настоящата директива:
а)
„отпадък“ означава всяко вещество или предмет от категориите, установени в приложение I, които притежателят изхвърля, възнамерява или се изисква да изхвърли;
б)
„производител“ означава всяко лице, чиито дейности генерират отпадъци („първоначален производител“) и/или всяко лице, което осъществява предпреработка, смесване или други операции, водещи до промяна в естеството или състава на този отпадък;
в)
„притежател“ означава производителят на отпадъци или физическото или юридическо лице, което ги притежава;
г)
„управление“ означава събирането, транспортирането, оползотворяването и обезвреждането на отпадъци, включително надзора на такива операции, както и надзора на площадките за обезвреждане след закриването им;
д)
„обезвреждане“ означава всяка от операциите, предвидени в приложение II А;
е)
„оползотворяване“ означава всяка от операциите, предвидени в приложение II Б;
ж)
„събиране“ означава прибирането, сортирането и/или смесването на отпадъци за целите на транспортирането.
2. За целите на параграф 1, буква а) Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 3, изготвя списък на отпадъците, принадлежащи към категориите, изброени в приложение I. Този списък се преразглежда периодично и, ако е необходимо се преразглежда в съответствие със същата процедура.
Член 2
1. Следните се изключват от обхвата на настоящата директива:
а)
газови отпадъци, емитирани в атмосферата;
б)
когато те са вече обхванати от друго законодателство:
i)
радиоактивни отпадъци;
ii)
отпадъци, резултат от проучване, екстракция, третиране и складиране на минерални ресурси и дейността на каменни кариери;
iii)
животински трупове и следните земеделски отпадъци: фекална материя и други естествени, неопасни вещества, използвани в земеделието;
iv)
отпадъчни води, с изключение на отпадъците в течна форма;
v)
изведени от експлоатация експлозиви.
2. Специфични правила за определени случаи или за допълването на настоящата директива, както и за управлението на определени категории отпадъци могат да бъдат установени с отделни директиви.
Член 3
1. Държавите-членки предприемат необходими мерки за насърчаване:
а)
първо - предотвратяването или намаляването на генерирането на отпадъци и тяхната вредност, и по-специално чрез:
i)
разработването на чисти технологии, които са по-щадящи при употребата на природни ресурси;
ii)
техническото разработване и търгуване на продукти, проектирани да не допринасят, или най-малко да допринасят, поради естеството на своето произвеждане, употреба или обезвреждане за увеличаващото се количество или вредност на отпадъците и опасностите от замърсяване;
iii)
разработването на подходящи техники за окончателното обезвреждане на опасните вещества, съдържащи се в отпадъците, предназначени за оползотворяване;
б)
второ:
i)
оползотворяването на отпадъците чрез рециклиране, повторна употреба или възстановяване или чрез друг процес с оглед извличането на вторични суровини; или
ii)
използването на отпадъците като източник на енергия.
2. Освен случаите, когато се прилага Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. относно определянето на процедура за предоставянето на информация в областта на техническите стандарти и правила (6), държавите-членки информират Комисията за мерките, които възнамеряват да предприемат за постигането на целите, установени в параграф 1. Комисията информира другите държави-членки и Комитета, посочен в член 18, параграф 1 за тези мерки.
Член 4
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират отпадъците да бъдат оползотворени или обезвредени без да застрашават здравето на човека и без да се използват процеси или методи, които биха могли да навредят на околната среда, и по-специално:
а)
без риск за водата, въздуха или почвата или за растенията или животните;
б)
без да причиняват вреда чрез шум или миризми;
в)
без да засягат неблагоприятно околността или местата от особен интерес.
2. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за забраната на изоставянето, изхвърлянето или неконтролираното обезвреждане на отпадъци.
Член 5
1. В сътрудничество с други държави-членки, държавите-членки предприемат необходими мерки, където това е необходимо или препоръчително, за създаването на интегрирана и адекватна мрежа от инсталации за обезвреждане, като вземат предвид най-добрата налична технология, която не предполага прекомерни разходи. Мрежата трябва да позволява на Общността като цяло да стане самодостатъчна по отношение на обезвреждането на отпадъците, както и държавите-членки поотделно да се придвижат към тази цел, като се вземат предвид географските обстоятелства или необходимостта от специализирани инсталации за определени видове отпадъци.
2. Мрежата, посочена в параграф 1, трябва да позволява отпадъците да бъдат обезвреждани в една от най-близките подходящи инсталации, чрез най-подходящите методи и технологии с оглед осигуряването на високо равнище на защита на околната среда и общественото здраве.
Член 6
Държавите-членки създават или назначават компетентен орган или органи, които да са отговорни за прилагането на настоящата директива.
Член 7
1. С оглед постигането на целите, предвидени в членове 3, 4 и 5, компетентният орган или органи, предвидени в член 6, възможно най-рано следва за изготвят един или повече планове за управление на отпадъците. Такива планове трябва да се отнасят по-специално до:
а)
вида, количеството и произхода на отпадъците, които трябва да се оползотворяват или обезвреждат;
б)
общите технически изисквания;
в)
специфични договорености за определени отпадъци;
г)
подходящи места или инсталации за обезвреждане.
2. Плановете, посочени в параграф 1, могат например да обхващат:
а)
физическите или юридическите лица, оправомощени да осъществяват управление на отпадъци;
б)
предвижданите разходи за операции по оползотворяване и обезвреждане;
в)
необходими мерки за насърчаване на рационализирането на събирането, сортирането и третирането на отпадъци.
3. Държавите-членки си сътрудничат, когато е уместно, с други държави-членки и с Комисията за разработването на такива планове. Те нотифицират Комисията за това.
4. Държавите-членки могат да предприемат необходимите мерки за предотвратяване на движения на отпадъци, които не съответстват на техните планове за управление. Те информират Комисията и държавите-членки за тези мерки.
Член 8
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че всеки притежател на отпадъци:
а)
борави с тях чрез частен или публичен събирач на отпадъци или чрез предприятие, което осъществява операциите, изброени в приложение II А или II Б; или
б)
оползотворява ги или ги обезврежда сам в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.
Член 9
1. За целите на прилагането на членове 4, 5 и 7, всеки орган или предприятие, което осъществява операциите, специфицирани в приложение II А следва да получи разрешително от компетентния орган, предвиден в член 6.
Такова разрешително обхваща:
а)
видовете и количествата отпадъци;
б)
техническите изисквания;
в)
предпазните мерки, които трябва да бъдат предприети;
г)
площадка за обезвреждане;
д)
метода за третиране.
2. Разрешителните могат да се предоставят за определен период от време, те могат да се подновяват, могат да съдържат условия и задължения или, ако възнамеряваният метод на обезвреждане е неприемлив от гледна точка на опазването на околната среда, те могат да бъдат отказани.
Член 10
За целите на прилагането на член 4, всеки орган или предприятие, което осъществява операциите, посочени в приложение II А получава разрешително.
Член 11
1. Без да се засяга Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци (7), следните могат да бъдат освободени от изискването за разрешително, предвидено в членове 9 и 10:
а)
органи или предприятия, които сами осъществяват обезвреждане на собствените си отпадъци на мястото на производство; и
б)
органи или предприятия, които осъществяват оползотворяване на отпадъци.
2. Изключението, посочено в параграф 1, може да се прилага само:
а)
ако компетентните органи са приели общи правила за всеки вид дейност, като се определят видовете и количествата отпадъци и условията, при които въпросната дейност може да бъде освободена от изискването за разрешително; и
б)
ако видовете или количествата отпадъци и методите на обезвреждане или оползотворяване са такива, че условията, предвидени в член 4 са спазени.
3. Органите или предприятията, посочени в параграф 1, се регистрират с компетентните органи.
4. Държавите-членки информират Комисията за общите правила, приети съгласно параграф 2, буква а).
Член 12
Органите или предприятия, които събират или транспортират отпадъци на професионална основа, или които организират обезвреждането или оползотворяването на отпадъци от името на други (дилъри или брокери) се регистрират към компетентния орган, когато не подлежат на разрешителен режим.
Член 13
Органите или предприятия, които осъществяват операциите, предвидени в членове 9-12 са предмет на подходящо периодично инспектиране от компетентните органи.
Член 14
1. Всички органи или предприятия, посочени в членове 9 и 10:
а)
поддържат архив за количеството, естеството, произхода и, когато е релевантно, дестинацията, честотата на събиране, начина на транспортиране и метода на третиране по отношение на отпадъците, посочени в приложение I и по отношение на операциите, посочени в приложение II А или II Б;
б)
при поискване, предоставят тази информация на компетентните органи, посочени в член 6.
2. Държавите-членки могат също така да изискват производителите да спазват разпоредбите на параграф 1.
Член 15
В съответствие с принципа „замърсителят плаща“ разходите за обезвреждане на отпадъците следва да бъдат понесени от:
а)
притежателя, който има отпадъци, които се обработват от събирач на отпадъци или от предприятие, както е предвидено в член 9; и/или
б)
предишните притежатели или производителя на продукта от който са произлезли отпадъците.
Член 16
На интервали от три години държавите-членки изпращат на Комисията информация относно прилагането на настоящата директива. Информацията е под формата на секторен доклад, който трябва да покрива и другите директиви на Общността в тази област. Докладът се изготвя на основата на въпросник или схема, изготвени от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2. Въпросникът или схемата се изпраща на държавите-членки шест месеца преди началото на периода, обхванат от доклада. Докладът до Комисията се представя в рамките на девет месеца след края на тригодишния период, който той обхваща.
Комисията публикува доклад на Общността относно прилагането на директивата в рамките на девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
Член 17
Измененията, необходими за адаптирането на приложенията към научния и техническия напредък се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 3.
Член 18
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, посочен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, установен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 19
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 20
Директива 75/442/ЕИО се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки, свързани с крайните срокове за транспонирането ѝ в националното законодателство, предвидени в приложение III, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за направени за настоящата директива и следва да се отчитат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 21
Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник Европейския съюз.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 5 април 2006 година.