Rådets forordning (EF) nr. 2093/2002
af 26. november 2002
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidig told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 1412/2002(2) (i det følgende benævnt "forordningen om midlertidig told") en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (i det følgende benævnt "PTY") med oprindelse i Indien.
(2) Kommissionen indførte samtidig ved forordning (EF) nr. 1411/2002(3) også en midlertidig udligningstold på importen af PTY med oprindelse i Indien.
(3) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2000 til 30. september 2001 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Der blev konstateret en skrivefejl i forordningen om midlertidig told, og det bekræftes som vist i nedenstående tabeller, at undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for skadesanalysen omfattede perioden fra 1. januar 1996 (og ikke 1. oktober 1997 som angivet i forordningen om midlertidig told) til udgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den betragtede periode"). Denne periode blev valgt på baggrund af en analyse af den overordnede udvikling i EF-erhvervsgrenens økonomiske situation under hensyn til virkningerne af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes i 1996 over for Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(4) Efter indførelsen af en midlertidig antidumpingtold på importen af PTY med oprindelse i Indien indsendte flere interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt mundtligt.
(5) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige til sine endelige afgørelser.
(6) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også tildelt en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter offentliggørelsen af oplysningerne.
(7) I tillæg til de kontrolbesøg, som Kommissionen allerede havde aflagt på det foreløbige stadium, blev der efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger også aflagt besøg hos Unifi Textured yarns Ltd, en EF-producent af PTY i Irland.
(8) Der blev taget hensyn til parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger, og de foreløbige afgørelser blev i påkommende tilfælde ændret i overensstemmelse dermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(9) De indiske eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen i sin analyse ikke havde taget hensyn til, at der er tre forskellige markedssegmenter for PTY i Fællesskabet, hvilket angiveligt er bevist ved, at der findes væsentligt forskellige gennemsnitlige salgspriser for PTY med oprindelse i Indien og i andre tredjelande og for PTY fremstillet af EF-erhvervsgrenen. Dette blev ifølge de pågældende producenter bekræftet ved, at EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser i undersøgelsesperioden var over 50 % højere end prisen på importen fra Indien, og dette skulle være tegn på, at PTY, der er fremstillet i Fællesskabet, ikke i alle henseender er samme vare som PTY, der har oprindelse i Indien.
(10) Der erindres om, at det i den foreløbige undersøgelse blev fastslået, at der findes væsentlige forskelle i de grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål for de forskellige typer og kvaliteter af PTY, og at alle typer PTY under disse omstændigheder bør anses for at være én og samme vare i forbindelse med denne procedure. Det blev også foreløbigt konkluderet, at PTY, der fremstilles i Indien og eksporteres til Fællesskabet, har samme grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål som PTY, der fremstilles af EF-producenterne, og som derfor bør anses for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen"). Forskelle i salgspriser kan ikke i sig selv betragtes som et kriterium for bestemmelsen af samme vare i den forbindelse.
(11) Hvad angår argumentet om markedssegmenter, blev det hverken dokumenteret eller fastslået, at der fandtes en klar skillelinje baseret på objektive kriterier, som kunne underbygge konklusionen om, at varer, der indføres fra Indien, og varer, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, er forskellige varer. Salgspriserne i sig selv anses ikke for at være et tilstrækkeligt element til at fastlægge markedssegmenter, især på baggrund af dumping- og subsidieringspraksis. Hvad angår den konstaterede forskel i varetyper, som naturligvis indebærer forskellige elementer til fastsættelse af prisen, er der taget hensyn hertil ved beregningen af det niveau, der er nødvendigt for at afhjælpe underbud og skade som omhandlet i betragtning 48 i denne forordning.
(12) Argumentet blev derfor afvist, og konklusionerne om, at PTY bør anses for at være en og samme vare, og at den overordnede analyse bør foretages på dette niveau, blev bekræftet.
(13) Da der ikke fremkom yderligere bemærkninger, blev definitionen af den pågældende vare og samme vare i betragtning 11 til 13 i forordningen om midlertidig told bekræftet.
D. STIKPRØVE
(14) Der blev ikke modtaget bemærkninger vedrørende stikprøven af indiske eksporterende producenter, og konklusionerne i betragtning 14 til 23 i forordningen om midlertidig told blev derfor bekræftet.
E. DUMPING
1. Normal værdi
(15) Efter vedtagelsen af midlertidige foranstaltninger anfægtede de tre undersøgte indiske eksporterende producenter af forskellige grunde afgørelserne om den fastsættelse af produktionsomkostninger og salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger ("SA & G"), der var blevet anvendt i forbindelse med spørgsmålet om normal handel og til beregningen af den normale værdi.
(16) En eksporterende producent hævdede, at der var sket visse regnefejl vedrørende forbruget og af og til dobbelttælling af individuelle råvarer, hvilket havde indflydelse på produktionsomkostningerne for den pågældende vare.
(17) Påstanden blev delvis afvist, da den eksporterende producent undlod at indgive relevante oplysninger om visse råvarer i rette tid for en efterprøvning. Flere oplysninger blev først modtaget efter kontrolbesøget, og Kommissionen traf under alle omstændigheder afgørelse på grundlag af oplysninger, som blev indgivet inden kontrolbesøget.
(18) Samme eksporterende producent hævdede, at selskabet behørigt havde indgivet nærmere oplysninger om SA & G, men at Kommissionen alligevel havde overvurderet disse udgifter, da visse "etableringsudgifter" (dvs. administrationsudgifter) som nævnt i selskabets årsrapport og inkluderet i SA & G faktisk vedrørte fremstillingsomkostningerne. Den eksporterende producent hævdede også, at der ikke var blevet taget hensyn til valutaoverskud ved beregningen af SA & G.
(19) I artikel 2, stk. 5, i grundforordningen hedder det, at "(...) En fordeling af omkostninger, der beror på en fast praksis, kan lægges til grund." Kommissionen lagde selv de reviderede oplysninger i selskabets årsrapport til grund ved beregningen af SA & G, da selskabet kun delvis havde udfyldt de relevante dele af spørgeskemaet. Der forelå således ikke oplysninger, som kunne give mulighed for at overveje en anden fordeling. Etableringsudgifterne i årsrapporten udgjorde en del af en regnskabsgruppe, der var tydelig og adskilt fra fremstillingsomkostningerne. Det blev konkluderet, at alle disse etableringsudgifter ikke var blevet indføjet i de fremstillingsomkostninger, som selskabet havde angivet, og at de burde indføjes i SA & G. Hvad angår valutaoverskud, blev dette beløb medtaget i fremstillingsomkostningerne i selskabets årsrapport. Det blev derfor konkluderet, at beløbet allerede var indføjet i de fremstillingsomkostninger, som selskabet havde angivet. Kravet blev afvist, og den oprindelige beregning angående dette punkt bekræftes.
(20) En anden eksporterende producent anmodede om anvendelse af en anden fordelingsmetode for finansieringsomkostningerne i SA & G. Producenten hævdede, at det var rigtigt at anvende omsætningen til fordelingen i forbindelse med driftskapitalen, men at den mest passende fordelingsmetode ville være at anvende produktionen af de respektive varer, når der var tale om terminslån, der blev optaget som en investering i produktionsfaciliteter. Den pågældende hævdede også, at det var nødvendigt at tage særligt hensyn for at undgå dobbelttælling på grund af den række af på hinanden følgende varer, som fremstilles på samme produktionsfaciliteter.
(21) Det første krav angående beregningsmetoden blev godtaget, da det blev påvist, at det var en mere passende metode i forbindelse med disse omkostningerne. SA & G-omkostningerne blev derfor revideret, inden de blev anvendt til afprøvningen af spørgsmålet om normal handel og beregningen af den normale værdi. Det andet krav måtte afvises, da de oplysninger, der blev efterprøvet i forbindelse med kontrolbesøget, ikke tydede på nogen form for dobbelttælling, og kravet kunne derfor ikke underbygges.
(22) Alle eksporterende producenter hævdede, at det ikke var rigtigt at indføje et beløb for omkostninger til søfragt i salgsudgifterne på hjemmemarkedet, da der ikke påløb sådanne fragtomkostninger.
(23) Dette blev godtaget og SA & G-omkostningerne ændret, inden de blev anvendt til afprøvningen af spørgsmålet om normal handel og beregningen af den normale værdi.
(24) En anden eksporterende producent hævdede, 1) at Kommissionen havde talt to gange og således øget finansieringsomkostningerne i SA & G-omkostningerne i forhold dertil, 2) at Kommissionen afveg fra at fordele SA & G-omkostningerne på vare- eller hjemmemarkedsbasis og tog tilflugt til SA & G-omkostninger på afdelingsbasis og således medtog andre varer end den pågældende vare i fordelingen, 3) at Kommissionen afveg fra at anvende undersøgelsesperioden og anvendte det sidste regnskabsår, som sluttede i undersøgelsesperioden, både til beregningen af fremstillingsomkostningerne og SA & G-omkostningerne, og 4) at Kommissionen grupperede visse varetyper og derfor afveg fra anvende sine egne produktkontrolnumre til at sikre en retfærdig sammenligning.
(25) Kravet blev godtaget med hensyn til det første punkt, og SA & G-omkostningerne blev ændret vedrørende disse omkostninger. Hvad angår punkt 2, erindres der igen om bestemmelserne i artikel 2, stk. 5, i grundforordningen som nævnt i betragtning 19. Under kontrolbesøget fik Kommissionen ikke forelagt optegnelser, hvoraf det fremgik, at selskabet havde en fast praksis med at anvende en omkostningsfordeling baseret på varer eller marked. Kravet blev derfor afvist og fordelingen af SA & G-omkostninger på afdelingsbasis bekræftet. Med hensyn til punkt 3 og SA & G-omkostninger, blev kravet delvis accepteret, og Kommissionen foretog en ny beregning af disse udgifter, hvori den medtog de seneste relevante oplysninger, efter at den havde modtaget reviderede oplysninger angående det seneste regnskabsår, som omfattede anden halvdel af undersøgelsesperioden. Kravet angående fremstillingsomkostninger blev afvist, fordi Kommissionens beregning var baseret på den samlede produktion af mellemproduktet, mens den eksporterende producent kun havde forelagt oplysninger angående en del af den samlede produktion. Kommissionens beregning blev således anset for at være foretaget på et mere repræsentativt grundlag, idet den omfattede hele produktionen. Med hensyn til punkt 4 blev kravet afvist, fordi Kommissionen ikke havde foretaget nogen gruppering af forskellige varetyper uden for de produktkontrolnumre, den anvendte for at sikre en retfærdig sammenligning. Kun visse typer af et mellemprodukt, der blev anvendt i produktionen af den undersøgte vare, blev grupperet i overensstemmelse med en tabel, som den eksporterende producent selv forelagde til beregning af de produktionsomkostninger, der blev anvendt til afprøvningen af spørgsmålet om normal handel og beregningen af den normale værdi.
2. Eksportpris
(26) Der blev ikke fremsat krav angående fastsættelsen af eksportprisen. Undersøgelsesresultaterne i betragtning 32 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
3. Sammenligning
i) Toldgodtgørelse i henhold til toldgodtgørelsesordningen ("DEPB")
(27) Alle indiske eksporterende producenter gentog deres krav om, at Kommissionen burde have indrømmet dem den justering, de havde anmodet om i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b) eller k), i grundforordningen, af den normale værdi for fordele modtaget efter DEPB-ordningen på efter-eksportbasis (betragtning 34 i forordningen om midlertidig told).
(28) Ifølge artikel 2, stk. 10, "... tages der i hvert enkelt tilfælde i form af justeringer behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der påstås og påvises at påvirke priserne og dermed prisernes sammenlignelighed ...". I henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen foretages der en justering, når to betingelser er opfyldt kumulativt: For det første pålægges importafgifter samme vare og materialer, der fysisk indgår heri, når varen er bestemt til forbrug i eksportlandet, og for det andet bliver disse importafgifter refunderet eller ikke opkrævet, når varen eksporteres til Fællesskabet. Disse betingelser danner grundlaget for at fastsætte forskelle, som påvirker prisernes sammenlignelighed for de pågældende faktorer. Som på det foreløbige stadium blev der ikke fundet afgørende beviser angående det første krav. Det var derfor ikke muligt at indrømme en justering for toldgodtgørelse. Ifølge artikel 2, stk. 10, litra k), "kan der også foretages en justering for forskelle i andre faktorer ... hvis det påvises, at de påvirker sammenligneligheden af priser som anført i dette stykke, især at kunder konsekvent betaler andre priser på hjemmemarkedet på grund af forskelle i disse faktorer". I det foreliggende tilfælde blev ingen af ovennævnte krav påvist, da de eksporterende producenter ikke kunne fremlægge afgørende beviser til støtte for deres krav. Det var derfor ikke muligt at indrømme en justering for forskelle i andre faktorer, og resultaterne i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
ii) Toldgodtgørelse i henhold til forhåndslicensordningen ("ALS")
(29) To indiske eksporterende producenter gentog deres krav om, at Kommissionen burde have indrømmet dem den justering, de havde anmodet om i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b) eller k), i grundforordningen, af den normale værdi for fordele modtaget i henhold til ALS-ordningen (betragtning 34 i forordningen om midlertidig told). Begge producenter hævdede også, at Kommissionen havde foretaget en mere detaljeret undersøgelse i forbindelse med den sideløbende antisubsidieprocedure og havde godtaget, at den nævnte ordning ikke var en udligningsberettiget ordning. Der burde derfor have været foretaget en justering, som kunne afhjælpe denne angivelige modsigelse mellem de to procedurer. De eksporterende producenter hævdede også, at kravet om, at det skulle påvises, at råvarer, der indgår i produktionen i eksportlandet, indeholder en toldkomponent, udgjorde en unødig stor bevisbyrde.
(30) Hver enkelt antidumpingprocedure vurderes efter egen berettigelse og undersøges på grundlag af egne faktuelle og lovmæssige omstændigheder, som kan afvige fra alle andre procedurer. Argumentet om et parallelt forløb mellem to forskellige procedurer blev derfor anset for at være irrelevant. Under alle omstændigheder hedder det i betragtning 66 i forordning (EF) nr. 1411/2002, at "begge ordninger [forhåndslicensordningen og forhåndslicensordningen for mellemleverancer] kan derfor anses for at være udligningsberettigede. De undersøgte selskaber kunne imidlertid påvise, at mængderne af importerede materialer, der var fritaget for importtold, ikke oversteg de mængder, der blev anvendt til de eksporterede varer." Citatet udstikker imidlertid kun et generelt princip. Der erindres i den forbindelse om kravene i artikel 2, stk. 10, hovedet, samt artikel 2, stk. 10, litra b) og k), i grundforordningen som nævnt i betragtning 28. Ligesom det var tilfældet i forordningen om midlertidig told, blev kravene i grundforordningen ikke påvist, da de eksporterende producenter ikke fremlagde afgørende beviser, som kunne underbygge det fulde omfang af deres respektive krav. Det bemærkes også, at det ikke er en unødig stor bevisbyrde at kræve af de eksporterende producenter, at de påviser, at råvarer, som indgår i produktionen i eksportlandet, indeholder et toldelement. Da de midlertidige foranstaltninger blev vedtaget, blev der indrømmet behørig justering for sådanne afgifter, når de blev dokumenteret ved de eksporterende producenters regnskabsoptegnelser; ellers blev kravene afvist. Dette viste, at selskaberne som krævet i spørgeskemaet var i stand til at påvise, om der fandtes importafgifter, der blev pålagt samme vare og materialer, der fysisk indgik heri, når de var bestemt til forbrug i Indien. Derfor og af de grunde, der er anført i betragtning 28, var det ikke muligt at indrømme en justering for toldgodtgørelse, og resultaterne i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
iii) Forbrugsafgift
(31) En eksporterende producent gentog sit krav om en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), for et beløb svarende til en indirekte afgift, der pålægges samme vare, når den er bestemt til forbrug i Indien, og refunderes, når varen eksporteres til Fællesskabet.
(32) På det tidspunkt, hvor der blev indført midlertidige foranstaltninger, konstateredes det, at selskabet fik refunderet forbrugsafgiften efter eksport af den pågældende vare. Da selskabet imidlertid ikke påviste, at hele beløbet blev refunderet, måtte kravet justeres nedad. Efter vedtagelsen af de midlertidige foranstaltninger indgav den pågældende producent som krævet af Kommissionen flere supplerende oplysninger og dokumentation til støtte for kravet, som blev efterprøvet. Disse oplysninger blev anset for at være afgørende i forbindelse med den foreliggende sag, og derfor blev der indrømmet justering for hele det krævede beløb. Undersøgelsesresultaterne i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told blev derfor ændret.
iv) Omsætningsafgift
(33) En anden eksporterende producent gentog sin påstand om, at selskaber var fritaget for at betale omsætningsafgift som et resultat af den indiske regerings politik for at tilskynde til oprettelse af fabrikker i mindre udviklede områder, og anmodede derfor om en justering i den forbindelse. Det fremgik af alle indgivne oplysninger og kontrolbesøget på stedet, at alle fakturaer angående hjemmemarkedssalg viste, at den pågældende producent var fritaget for at betale denne afgift, som ikke blev opkrævet særskilt i fakturaterne. Det blev således ikke påvist, at selskabet opkrævede den pågældende afgift på hjemmemarkedssalget og deponerede den hos staten, og der var således ikke tale om, at en sådan afgift "påhviler den pågældende vare" ved salg på hjemmemarkedet. Undersøgelsesresultaterne i betragtning 36 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
v) Handelsled
(34) En indisk eksporterende producent gentog sit krav om en justering for forskelle i handelsled mellem salget af den pågældende vare på hjemmemarkedet og på eksportmarkeder (betragtning 37 i forordningen om midlertidig told).
(35) Det fremgik imidlertid af oplysningerne i besvarelsen af spørgeskemaet og kontrolbesøget på stedet, at der ikke var nogen konsekvente og klare forskelle i funktioner og priser i de forskellige handelsled på hjemmemarkedet i Indien. Der blev ikke fremlagt nye oplysninger. Undersøgelsesresultaterne i betragtning 37 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
4. Dumpingmargen
(36) Da der ikke fremkom bemærkninger eller nye oplysninger, bekræftes metoden i betragtning 39 til 44 i forordningen om midlertidig told.
(37) Af sammenligningen af den reviderede vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver varetype ab fabrik fremgik det, at der fandt dumping sted i forbindelse med alle undersøgte eksporterende producenter. Den beregnede vejede gennemsnitlige dumpingmargen for samarbejdsvillige selskaber, som ikke indgik i stikprøven, blev også undersøgt i henhold til artikel 9, stk. 6, i grundforordningen. De reviderede beregninger påvirker også restdumpingmargenen. På baggrund af det høje samarbejdsniveau fastsættes restdumpingmargenen på et niveau svarende til den højeste dumpingmargen, der er fastsat for en samarbejdsvillig eksporterende producent.
(38) De endelige dumpingmargener i procent af importprisen cif, ufortoldet, fastsættes til følgende:
TABELPOSITION
F. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(39) Kort tid efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger indstillede Dupont SA, en af de samarbejdsvillige EF-producenter, der indgik i definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet i forbindelse med den foreløbige undersøgelse, definitivt sin produktion af PTY i Fællesskabet, angiveligt på grund af lavprisimporten på markedet i Fællesskabet. Da der var tale om en endelig beslutning, blev det ikke længere anset for passende at betragte Dupont SA som en del af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Til fastsættelsen af endelige undersøgelsesresultater blev det derfor overvejet, om erhvervsgrenen i Fællesskabet burde defineres som bestående af de to resterende samarbejdsvillige EF-producenter, nemlig Unifi Textured yarns Ltd og Sinterama Spa.
(40) Det blev derfor kontrolleret, om de to selskaber stadig tegnede sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet som omhandlet i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen. Det konstateredes, at de to resterende samarbejdsvillige EF-producenters samlede produktion udgjorde 30 % af den samlede produktion i Fællesskabet af samme vare i undersøgelsesperioden. Det er mere end tærskelen på 25 % i nævnte artikel. De to selskaber udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
(41) De indiske eksporterende producenter hævdede, at skadesanalysen på det foreløbige stadium kun var baseret på en ganske lille del af EF-producenterne. Til grund for deres påstand nævnte de, at de klagende EF-producenter, der reelt samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, ikke tegnede sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet.
(42) Påstanden er ikke korrekt, og den blev afvist, da de to resterende selskaber tegner sig for over 25 % af den samlede produktion i Fællesskabet. Det bekræftes derfor, at de pågældende to samarbejdsvillige EF-producenter udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
G. SKADE
1. Forbruget i Fællesskabet
(43) Da der ikke foreligger nye oplysninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater angående forbruget i Fællesskabet i betragtning 54 og 55 i forordningen om midlertidig told. I hele den betragtede periode udviklede forbruget i Fællesskabet sig som følger:
TABELPOSITION
2. Importen fra Indien
TABELPOSITION
(44) Importen med oprindelse i Indien tredobledes næsten i absolutte tal i den betragtede periode fra 7583 tons i 1996 til 22683 tons i undersøgelsesperioden. I perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden på et tidspunkt, hvor der var nedgang i det samlede forbrug i Fællesskabet, steg importen fra Indien næsten til det dobbelte.
(45) Den pågældende imports andel af markedet i Fællesskabet steg fra 2,7 % i 1996 til 6,7 % i undersøgelsesperioden. Sideløbende med den hastige stigning i importen mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg også markedsandelen fra 3,3 % til 6,7 %, mens det samlede forbrug i Fællesskabet faldt.
(46) Hvad angår den gennemsnitlige importpris, steg den først i perioden 1996-1997 for så siden at falde. Det laveste prisniveau blev nået i 1999.
(47) Da der ikke er fremkommet bemærkninger til omfanget af og priserne på importen fra Indien, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 56 til 58 i forordningen om midlertidig told.
(48) Beregningerne af prisunderbud er revideret på baggrund af ovennævnte ændring i EF-erhvervsgrenens sammensætning. Metoden til beregning af underbudsmargener som anført i betragtning 59 og 61 i forordningen om midlertidig told er dog uændret. Med henblik på at analysere prisunderbud blev priserne på de forskellige typer PTY med oprindelse i Indien sammenlignet med priserne for tilsvarende typer, som fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen. En sammenligning af de samlede gennemsnitspriser som foreslået af de indiske eksporterende producenter ville ikke have taget hensyn til de forskellige varetyper, der fandtes, og ville have givet misvisende resultater.
(49) På dette grundlag lå de reviderede prisunderbudsmargener udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens priser på mellem 23 % og 28 % for de eksporterende producenter, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
3. EF-erhvervsgrenens situation
(50) Efter at en samarbejdsvillig EF-producent som nævnt var blevet udelukket fra definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet, var det nødvendigt at revidere de foreløbigt fastlagte skadesindikatorer i overensstemmelse dermed. Nedenstående oplysninger viser udviklingen i skadesindikatorerne i den betragtede periode angående de to resterende samarbejdsvillige EF-producenter. Af hensyn til fortroligheden anvendes indekstal, da EF-erhvervsgrenen kun består af to EF-producenter.
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse (1996 = 100)
TABELPOSITION
(51) EF-erhvervsgrenens produktionsmængde steg 18 % i den betragtede periode. Den største stigning fandt sted mellem 1996 og 1998. Derefter fulgte produktionen en ustabil kurve og nåede i undersøgelsesperioden et niveau, som kan sammenlignes med niveauet i 1998.
(52) Produktionskapaciteten blev fastlagt på grundlag af den teoretiske maksimale produktion pr. time på de installerede maskiner, multipliceret med de årlige teoretiske arbejdstimer under hensyn til vedligeholdelse og andre tilsvarende afbrydelser i produktionen.
(53) Stigningen i produktionskapaciteten skete i to etaper. Den første fandt sted mellem 1996 og 1998, med en stigning på 16 %. EF-erhvervsgrenens produktionsmængde øgedes også i et sammenligneligt omfang i den pågældende periode, hvilket resulterede i en stabil og høj kapacitetsudnyttelse. Den anden stigning fandt sted mellem 1999 og udgangen af undersøgelsesperioden, hvor produktionskapaciteten steg omkring 14 %. I denne periode blev produktionsniveauet ved med at være forholdsvis stabilt, hvilket forklarer nedgangen i kapacitetsudnyttelsen.
Lagre (1996 = 100)
TABELPOSITION
(54) Nedgangen i lagrene i perioden 1996 til 1999 kan forklares ved, at salget steg betydeligt, navnlig sammenlignet med produktionsmængden i samme periode. Derefter voksede lagrene som følge af en betydelig nedgang i salget samtidig med en mindre produktionsstigning.
Salgsmængde, markedsandel og vækst (1996 = 100)
TABELPOSITION
(55) EF-erhvervsgrenens salg steg 6 % i den betragtede periode, målt i mængde. Det nåede et højdepunkt i 1998 (en stigning på 21 % i forhold til 1996) og faldt så 13 % i den efterfølgende periode.
(56) I perioden 1996 til 1998 steg EF-erhvervsgrenens salg mindre kraftigt i forhold til udviklingen i det samlede forbrug i Fællesskabet. Denne nedgang var mere mærkbar end nedgangen i den generelle efterspørgsel efter PTY i Fællesskabet mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Dette forklarer, hvorfor markedsandelen hele tiden var faldende.
(57) De indiske eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen burde have taget hensyn til udviklingen i alle EF-producenternes markedsandele i den betragtede periode og ikke kun til EF-erhvervsgrenens. Det ville have vist en generel stigning i markedsandele.
(58) I henhold til artikel 3, stk. 1, i grundforordningen forstås ved "skade" væsentlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet. Derfor er fastsættelsen af skadens omfang begrænset til den generelle økonomiske situation for de samarbejdsvillige EF-producenter, der udgjorde EF-erhvervsgrenen som anført i betragtning 42. Af tabellen i betragtning 86 fremgår det også, at der ligeledes var en kraftig nedgang i de andre EF-producenters markedsandel i den betragtede periode. De andre EF-producenters rolle er blevet vurderet i forbindelse med spørgsmålet om årsagssammenhæng. Argumentet blev derfor afvist.
Salgspris (1996 = 100)
TABELPOSITION
(59) EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris var stabil mellem 1996 og 1998 og faldt så 5 % i den efterfølgende periode. På grundlag af en sådan sammenligning af priserne for sammenlignelige varetyper, som solgtes til markedet i Fællesskabet i undersøgelsesperioden, blev der fastlagt underbudsmargener på 23-28 %.
Rentabilitet (1996 = 100)
TABELPOSITION
(60) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i afkastet af nettosalget på fællesskabsmarkedet faldt stærkt i løbet af den betragtede periode, fra et positivt niveau i 1996 til et meget negativt niveau i undersøgelsesperioden.
Investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital (1996 = 100)
TABELPOSITION
(61) Investeringsniveauet var særlig højt i 1996 og 1998 og må sættes i relation til stigningen i produktionskapaciteten. I undersøgelsesperioden var investeringerne stærkt begrænset i forhold til disse år.
(62) EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital fra enten eksterne finansieringsselskaber eller moderselskaber var ikke berørt i alvorlig grad i begyndelsen af den betragtede periode. Men i betragtning af tabene i undersøgelsesperioden blev erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital dog alvorligt ødelagt i undersøgelsesperioden.
Afkast af investeringer (1996 = 100)
TABELPOSITION
(63) Afkastet af nettoaktiver (rentabiliteten i procent af EF-erhvervsgrenens samlede aktiver) blev anset for at være en passende indikator i denne sag.
(64) Udviklingen i afkastet af nettoaktiver fulgte tallene for rentabiliteten og viste en tydelig forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, navnlig efter 1998.
(65) De indiske eksporterende producenter anfægtede niveauet for afkastet af aktiver på grundlag af udviklingen i priserne på PTY og de vigtigste råvarer, der indgår i produktionen af PTY (især POY). De hævdede, at de gennemsnitlige salgspriser for PTY steg mere end indkøbsprisen for POY, og at det derfor måtte føre til en positiv udvikling i afkastet af aktiver.
(66) For det første udviklede gennemsnitsprisen for PTY og POY sig på samme måde i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden. For det andet bør der tages hensyn til andre omkostningselementer som f.eks. andre materialer, der er anvendt, og fremstillingsomkostningerne. Alle disse elementer blev efterprøvet, og der blev taget hensyn dertil ved fastlæggelsen af rentabiliteten og afkastet af investeringer i den betragtede periode. Der blev også taget hensyn til udviklingen i værdien af aktiverne. Argumentet blev derfor afvist.
Likviditet (1996 = 100)
TABELPOSITION
(67) Tallene vedrørende likviditeten bekræftede, at der er sket en forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Situationen var dog stadig positiv i hele den betragtede periode og nåede et højdepunkt i 1999. Dette skyldtes hovedsagelig pengetilstrømningen i 1999 fra det store antal salgstransaktioner, der blev registreret i 1998, og som rent faktisk blev indløst i 1999.
Beskæftigelse, lønninger og produktivitet (1996 = 100)
TABELPOSITION
(68) Antallet af ansatte steg 23 % i den betragtede periode. Beskæftigelsesomkostningerne steg 45 % i samme periode.
(69) Produktiviteten faldt 5 % i den betragtede periode.
Genrejsning fra tidligere dumping
(70) I perioden 1996 til 1998 var EF-erhvervsgrenens finansielle resultater tilfredsstillende, hvilket tyder på, at den i det mindste delvis havde overvundet følgerne af tidligere dumpingimport af varer med oprindelse i tredjelande, over for hvilke der var indført antidumpingforanstaltninger i 1996. EF-erhvervsgrenen kom derefter igen i en vanskelig situation mellem 1999 og undersøgelsesperioden som følge af stigningen i dumpingimporten fra Indien.
Faktisk dumpingmargen
(71) Der er helt klart tale om betydelige endelige dumpingmargener. I betragtning af omfanget af og prisen på dumpingimporten kan virkningerne af disse dumpingmargener ikke anses for at være ubetydelige.
4. Konklusion om skade
(72) Den foreløbige konklusion om, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade i undersøgelsesperioden, jf. artikel 3 i grundforordningen, bekræftes. EF-erhvervsgrenens sårbare situation viste sig i perioden efter 1998. Mellem 1996 og 1998 steg EF-erhvervsgrenens produktionsmængde (+ 17 %), og kapacitetsudnyttelsen var høj, salgsmængden steg også (+ 21 %), mens salgspriserne blev ved med at være stabile, og erhvervsgrenen gav stadig fortjeneste (udtrykt i afkast af nettoomsætning, afkast af samlede aktiver og likviditet). EF-erhvervsgrenen var således i stand til at øge investeringerne og antallet af ansatte, og likviditeten var gunstig i hele perioden. Denne udvikling kan forklares ved de kombinerede positive virkninger af antidumpingforanstaltningerne over for Indonesien, Thailand, Taiwan og Malaysia, hvorved der igen var blevet skabt redelige handelsvilkår på markedet i Fællesskabet, samt forøgelsen af PTY-forbruget i Fællesskabet.
(73) Efter 1998 begyndte en betydelig forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Selv om produktionsmængden var stabil, faldt kapacitetsudnyttelsen 7 procentpoint, salget faldt 13 % målt i mængde, og salgspriserne faldt også 5 %. EF-erhvervsgrenen begyndte således at få store tab, og investeringsniveauet blev også berørt.
(74) De indiske eksporterende producenter hævdede, at nogle af ovennævnte skadesindikatorer udviklede sig positivt i den betragtede periode og derfor ikke kunne pege i retning af skade.
(75) Som angivet i artikel 3, stk. 5, i grundforordningen er ingen af de økonomiske faktorer i artiklen nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen om, hvorvidt EF-erhvervsgrenen lider væsentlig skade. Mere vigtigt er det, at selv om EF-erhvervsgrenens økonomiske situation faktisk blev bedre i perioden 1996 til 1998, viser tallene og ovennævnte konklusioner klart, at EF-erhvervsgrenen i den efterfølgende periode oplevede en betydelig forværring af sin situation og led væsentlig skade i undersøgelsesperioden. Argumentet blev derfor afvist, og ovennævnte konklusioner, dvs. at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, bekræftes.
H. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(76) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6, i grundforordningen undersøgte Kommissionen igen, om den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 42, var forårsaget af dumpingimporten fra Indien. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre kendte faktorer, som kunne have skade EF-erhvervsgrenen, for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke fejlagtigt blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens følgevirkninger
(77) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden tredobledes importen af varer med oprindelse i Indien fra 7583 til 22683 tons. Stigningen foregik i to etaper: en første mellem 1996 og 1998 på 138 % og så i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden på 92 %, fra 11824 til 22683 tons, dvs. en stigning på omkring 10800 tons. Den første stigning fandt således sted, mens fællesskabsmarkedet stadig ekspanderede, men den anden skete på et tidspunkt, hvor der var en stor nedgang i forbruget i Fællesskabet (- 14000 tons). I samme periode, dvs. fra 1999 til undersøgelsesperioden, faldt EF-erhvervsgrenens salgsmængde omkring 13 %.
(78) Det samme kan konstateres i relative tal. Den indiske markedsandel steg fra 2,7 % i 1996 til 6,7 % i undersøgelsesperioden. Stigningen skete i to etaper: mellem 1996 og 1998 fra 2,7 til 4,9 % og mellem 1999 og undersøgelsesperioden fra 3,3 til 6,7 %.
(79) I 1999 nåede prisen på importvarer fra Indien det lave niveau af gennemsnitligt 1,4 EUR pr. ton, en nedgang på omkring 17 % i forhold til året før og 26 % sammenlignet med 1996. Ved hjælp af denne lavprispolitik var inderne i stand til at øge deres salg og genindvinde de tabte markedsandele i 2000 og undersøgelsesperioden. Priserne steg til niveauet for 1998, men var i gennemsnit stadigvæk lavere end niveauet i 1996 og 1997.
(80) I undersøgelsesperioden blev der fastlagt store underbudsmargener på mellem 23 og 28 %. Det viser klart, at importen fra Indien skabte et stærkt pristryk i undersøgelsesperioden. Med en markedsandel på 6,7 % i undersøgelsesperioden havde et sådant prisunderbud naturligvis betydelige negative virkninger for et gennemsigtigt og vigende fællesskabsmarked og for en vare, der er yderst prisfølsom.
(81) Samtidig oplevede EF-erhvervsgrenen et fald i markedsandel på omkring et procentpoint mellem 1996 og 1998 og endnu et mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nedgangen skal ses på baggrund af udviklingen i EF-erhvervsgrenens priser. Den måtte sænke sine priser 7 % i 1999 i forhold til 1998 for at bevare sin position på markedet. Samme år faldt priserne på importvarerne fra Indien 17 %. EF-erhvervsgrenens priser lå derefter forholdsvis stabilt på et niveau, som imidlertid ikke var tilstrækkeligt højt til at opretholde en positiv finansiel situation. I modsætning til inderne var EF-erhvervsgrenen ikke i stand til at forbedre sin gennemsnitlige salgspris i Fællesskabet i perioden fra 2000 til undersøgelsesperioden.
(82) I perioden 1996 til 1998 var udviklingen gunstig for EF-erhvervsgrenen trods stigende import fra Indien, da der igen var skabt redelige handelsvilkår på et ekspanderende fællesskabsmarked efter indførelsen af antidumpingtold på importen af PTY med oprindelse i forskellige lande (se nedenfor). Fra 1999 og fremefter skete der imidlertid en betydelig forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Som nævnt begyndte salget og priserne at falde, og rentabiliteten, afkastet af investeringer og likviditeten blev alvorligt berørt. Dette faldt sammen med en periode, hvor de indiske priser faldt kraftigt, og importmængden begyndte at stige betydeligt, dvs. at importmængden fra Indien blev fordoblet i perioden 1999 til undersøgelsesperioden.
3. Følgevirkninger af alle andre kendte faktorer
Importvarer med oprindelse i andre tredjelande
(83) Da ingen interesserede parter fremkom med supplerende oplysninger eller bemærkninger, bekræftes konklusionen i betragtning 91 i forordningen om midlertidig told om, at importen af varer med oprindelse i Indonesien og Taiwan sandsynligvis også har bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden.
(84) På dette meget gennemsigtige marked er det sandsynligt, at en omfattende lavprisimport af PTY fra et hvilket som helst oprindelsesland vil forvolde EF-erhvervsgrenen skade i en sådan grad, at den vil kunne anses for at være væsentlig. Men skal der sættes tal på virkningerne af importen fra Indien i forhold til virkningerne af importen fra Indonesien og Taiwan, er det nødvendigt at tage hensyn til den betydelige stigning i importen fra Indien i perioden 1999 til undersøgelsesperioden, både i absolutte og relative tal, og til gennemsnitsprisen på importen fra Indien i undersøgelsesperioden, som i gennemsnit var lavere end priserne på importen fra Indonesien og Taiwan, især da de pågældende priser delvis er genstand for antidumpingtold. Under disse omstændigheder kan det konkluderes, at virkningerne af importen fra Indien på ingen måde var af mindre betydning end virkningerne af importen fra Indonesien og Taiwan, og at der derfor var en reel og betydelig forbindelse mellem importen fra Indien og EF-erhvervsgrenens vanskelige situation.
(85) Hvad angår importen fra de andre tredjelande, bekræftes i mangel af bemærkninger den foreløbige konklusion om, at importen fra disse lande ikke kan anses for at have haft skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenen.
Andre EF-producenter
(86) Nedenstående tabel, der er baseret på oplysninger fra visse selskaber og indeholdt i klagen, viser udviklingen i de andre EF-producenters salg og markedsandel:
TABELPOSITION
(87) Ovenstående viser, at de andre EF-producenters salg af PTY faldt betydeligt i perioden 1996 til undersøgelsesperioden, både i absolutte og relative tal. Desuden er det nødvendigt at nævne, at en stor del af disse EF-producenter faktisk var blandt de oprindelige klagere. De pågældende selskaber var ikke i stand til at samarbejde fuldt ud i forbindelse med nærværende undersøgelse på grund af mangel på ressourcer, men gav proceduren fuld støtte og har samarbejdet helt eller delvis i forbindelse med andre lignende procedurer for nylig.
(88) I betragtning af ovenstående konkluderes det, at de andre EF-producenter ikke har bidraget til den skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden.
EF-erhvervsgrenens investeringer
(89) Flere interesserede parter hævdede, at EF-erhvervsgrenens store investeringer i den betragtede periode faktisk også var årsag til en forværring af dens finansielle situation.
(90) Som nævnt ovenfor vedrørte EF-erhvervsgrenens investeringer en forøgelse af produktionskapaciteten. Den første forøgelse af kapaciteten blev foretaget på et tidspunkt, hvor forbruget i Fællesskabet steg, nemlig mellem 1996 og 1998. EF-erhvervsgrenen øgede derfor sin produktionsmængde og var også i stand til at øge sit salg på linje med ekspansionen på fællesskabsmarkedet. På baggrund af denne positive udvikling udvidede EF-erhvervsgrenen endnu en gang sin produktionskapacitet mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Forøgelsen var på omkring 10000 tons. Denne gang var EF-erhvervsgrenen imidlertid ikke i stand til at øge produktionen og salget, så den kunne udnytte den nyinstallerede kapacitet, og kapacitetsudnyttelsen faldt derfor kraftigt. Da PTY-industrien er en kapitalintensiv industri med store faste omkostninger, fik nedgangen i produktion og salgsmængde i perioden 1999 til undersøgelsesperioden direkte negative virkninger for EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Det bemærkes, at prisen på den vigtigste råvare var stabil i samme periode.
(91) Kapacitetsforøgelsen i perioden 1999 til undersøgelsesperioden havde derfor negative virkninger for EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Det skete, fordi den faldt sammen med en nedgang i erhvervsgrenens produktion og salg. Nedgangen i salget var imidlertid forårsaget af trykket fra importen af PTY fra Indien på fællesskabsmarkedet. Selv om forbruget i Fællesskabet faldt ca. 14000 tons i perioden 1999 til undersøgelsesperioden, steg importen af PTY fra Indien med næsten 10000 tons i samme periode ved hjælp af en aggressiv prisførelse. Prisunderbuddet mellem importpriserne på PTY fra Indien og EF-erhvervsgrenens priser var stort, og importmængden steg i et sådant omfang, at EF-erhvervsgrenen ikke var i stand til at formindske eller i det mindste begrænse nedgangen i slag og produktion og således begrænse de negative virkninger af den installerede overkapacitet.
(92) Det fastslås, at hvis omkostningerne i forbindelse med investeringerne og således forøgelsen af den installerede kapacitet havde negative virkninger for EF-erhvervsgrenens finansielle situation i perioden 1999 til undersøgelsesperioden, blev disse virkninger forstærket ved, at EF-erhvervsgrenen måtte reducere både salg og produktionsmængde. Grunden hertil var navnlig trykket fra lavprisimporten fra Indien, hvis mængde mere end fordobledes i samme periode, hvor der var en generel nedgang i forbruget i Fællesskabet.
(93) Det er derfor klart, at EF-erhvervsgrenen ville have været i stand til at holde salgspriserne på 1998-niveauet og øge produktionen og salget, hvis der ikke var forekommet dumpingimport fra Indien. Dette kunne også have givet stordriftsfordele, og EF-erhvervsgrenen ville under redelige handelsvilkår have været i stand til at opsuge de fleste, om ikke alle, yderligere faste omkostninger i tilknytning i investeringerne.
Indskrænkning af efterspørgslen
(94) Forbruget i Fællesskabet steg globalt i den betragtede periode, men faldt i perioden 1999 til undersøgelsesperioden. Også selv om denne tendens faldt samme med nedgangen i EF-erhvervsgrenens salgsmængde, var nedgangen i salgsmængden for det første forholdsvis mere omfattende end nedgangen i forbruget i Fællesskabet. For det andet steg importen fra Indien til mere end det dobbelte i samme periode. Selv om det ikke kan udelukkes, at nedgangen i efterspørgslen havde skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenens situation, anses dette for at have mindre betydning sammenlignet med virkningerne af dumpingimporten.
Global økonomisk nedgang
(95) De indiske eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenen led skade som følge af den globale økonomiske nedgang siden udgangen af 2000, og at det var nødvendigt at tage det i betragtning og sætte tal på det med henblik på undersøgelsen af årsagssammenhængen.
(96) For det første viser ovenstående analyse, at EF-erhvervsgrenens økonomiske situation allerede begyndte at blive dårligere inden udgangen af 2000. For det andet kunne det i forbindelse med en global økonomisk nedgang forventes, at alle aktører på fællesskabsmarkedet ville blive berørt i samme grad. Men på et tidspunkt, hvor der var nedgang på markedet, var de indiske eksporterende producenter i stand til at øge deres salg i Fællesskabet betydeligt. Som nævnt var nedgangen i EF-erhvervsgrenens salg mere omfattende end nedgangen i forbruget i Fællesskabet. Desuden er virkningerne af den globale nedgang allerede afspejlet i ovennævnte indskrænkning af efterspørgslen.
(97) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at selv om det ikke kan udelukkes, at den økonomiske nedgang også havde virkninger for EF-erhvervsgrenens situation, er dette af mindre betydning i forhold til de pristrykkende virkninger af dumpingimporten.
EF-erhvervsgrenens eksportresultater
(98) De indiske eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenen havde mistet markedsandele, fordi den havde valgt at sælge til eksport i stedet for på hjemmemarkedet. Stigningen i EF-erhvervsgrenens eksportmængde viser, at erhvervsgrenen er konkurrencedygtig på markeder med redelige handelsvilkår. Eksporten firdobledes ganske vist i den betragtede periode, men den var stadig marginal sammenlignet med EF-erhvervsgrenens samlede salg. EF-erhvervsgrenens rentabilitet blev endvidere kun fastsat på grundlag af salget på fællesskabsmarkedet. I mangel af yderligere bemærkninger til disse afsnit bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 96 til 98 i forordningen om midlertidig told.
Prisen på råvarer
(99) Der er ikke modtaget bemærkninger til dette punkt, og konklusionerne i betragtning 93 til 95 i forordningen om midlertidig told om, at den skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen, ikke kan tilskrives priserne på EF-erhvervsgrenens råvarer, bekræftes.
Andre argumenter fra interesserede parter
(100) De indiske eksporterende producenter hævdede, at produktionsnedgangen i undersøgelsesperioden skyldtes, at en af de to EF-producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen, bevidst havde lukket en fabrik. Undersøgelsen viste imidlertid, at der ikke var blevet lukket fabrikker i undersøgelsesperioden. Den pågældende producent bekræftede, at der ikke havde fundet nogen fabrikslukning sted, og hævdede, at enhver form for nedsættelse af produktionsmængden i undersøgelsesperioden skyldtes virkningerne af stigningen i lavprisimporteret PTY på markedet i Fællesskabet. Argumentet blev derfor afvist.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(101) Som konklusion bekræftes det, at dumpingimporten havde skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenen, især i perioden 1999 til undersøgelsesperioden, og at erhvervsgrenens situation er kendetegnet ved faldende salg, trykkede salgspriser, tab af markedsandele og forværring af den finansielle situation, navnlig med hensyn til rentabilitet og afkast af investeringer. I samme periode skete der en kraftig forøgelse af importmængden fra Indien, både i absolutte og relative tal, til priser, som, blev det fastslået, udgjorde et betydeligt underbud i forhold til EF-erhvervsgrenens priser.
(102) Følgende andre kendte faktorer blev undersøgt: import af varer med oprindelse i andre tredjelande, andre EF-producenters salg, EF-erhvervsgrenens investeringer, indskrænkning af efterspørgslen, global økonomisk nedgang, råvarepriser og EF-erhvervsgrenens eksportresultater. Det blev fastslået, at flere af disse faktorer også havde skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenens situation. Virkningerne af disse faktorer blev imidlertid kraftigt forstærket af de betydelige negative virkninger for EF-erhvervsgrenens situation forårsaget af den voldsomme bølge af importvarer fra Indien, der, særskilt betragtet, også har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(103) I betragtning af ovenstående analyse, hvor der er gjort behørigt rede for virkningerne af alle kendte faktorer for EF-erhvervsgrenens situation og skelnet mellem de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, og efter at det er sikret, at den skade, der er forvoldt af andre faktorer, ikke tilskrives dumpingimporten, bekræftes det, at disse andre faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at der findes en reel og betydelig årsagsforbindelse mellem dumpingimporten og den konstaterede væsentlige skade.
I. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(104) På baggrund af de begivenheder, der fandt sted efter fastlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater, nemlig fabrikslukning hos Dupont SA, blev det igen undersøgt, om der trods konklusionerne om skadevoldende dumping var tvingende grunde til at fastslå, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre endelige antidumpingforanstaltninger.
1. EF-erhvervsgrenen og andre EF-producenter
(105) Som beskrevet i forordningen om midlertidig told er der ingen grund til at tvivle på EF-erhvervsgrenens levedygtighed og konkurrenceevne i en situation med normale markedsvilkår. De faktuelle forhold har imidlertid vist, at EF-erhvervsgrenens eksistens er i alvorlig fare, når der ikke findes redelige handelsvilkår. Uredelig handel på fællesskabsmarkedet har allerede ført til lukning af Dupont SA, som ikke kunne overleve i den nuværende vigende markedssituation. Bliver der ikke indført foranstaltninger, kan det ikke udelukkes, at andre EF-producenter vil komme til at opleve det samme.
(106) Selv om kun to EF-producenter var i stand til at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, blev proceduren støttet af EF-producenter, som tegner sig for omkring 75 % af produktionen i Fællesskabet. Som nævnt oplevede de andre EF-producenter også en udhuling af deres markedsandele og salg på fællesskabsmarkedet.
(107) De foreløbige konklusioner om, at det vil være i EF-erhvervsgrenens og de andre EF-producenters interesse at indføre foranstaltninger, bekræftes.
2. Importører
(108) Der blev ikke modtaget besvarelser fra importører eller forhandlere på det foreløbige stadium. I forordningen om midlertidig told konkluderedes det, at det ikke ville påvirke deres situation særlig meget, hvis der blev indført foranstaltninger.
(109) I mangel af yderligere bemærkninger fra interesserede parter efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger bekræftes ovenstående konklusioner.
3. Leverandører af råvarer
(110) I mangel af bemærkninger bekræftes den foreløbige konklusion om, at det er i leverandørindustriens interesse, at der indføres foranstaltninger.
4. Brugere
(111) På det foreløbige stadium var der kun en bruger, som samarbejdede. I mangel af bemærkninger eller reaktioner efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger bekræftes konklusionen om, at det ikke vil skade brugernes levedygtighed og konkurrenceevne, hvis der indføres foranstaltninger.
5. Konklusion
(112) EF-erhvervsgrenens og de andre EF-producenters eksistens vil blive bragt alvorligt i fare, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger. Dette forstærkes af, at en EF-producent for nylig måtte lukke sin fabrik i Fællesskabet på grund af uredelige handelsvilkår på fællesskabsmarkedet.
(113) Hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den fortsatte nedgang i EF-erhvervsgrenens rentabilitet, som konstateredes i den betragtede periode, blive yderligere forværret med risiko for flere lukninger af PTY-fabrikker i Fællesskabet.
(114) På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre endelige antidumpingforanstaltninger.
J. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadetærskel
(115) På grundlag af metoden i betragtning 122 til 125 i forordningen om midlertidig told blev der fastlagt en skadetærskel med henblik på fastsættelse af niveauet for de endelige foranstaltninger, der skal indføres.
(116) De indiske eksporterende producenter hævdede, at det niveau for fortjeneste, der blev anvendt til at beregne en ikke-skadevoldende pris, var blevet valgt vilkårligt, fordi det var baseret på den højeste konstaterede fortjenstmargen i den betragtede periode.
(117) Det niveau for fortjeneste, der anvendes til beregningen af en ikke-skadevoldende pris, skal svare til et niveau, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig dumping. 1998 blev anset for at være et rimeligt valg af referenceår, da det blev vurderet, at importen fra Indien i det pågældende år endnu ikke havde trykket EF-erhvervsgrenens priser, og at importen fra andre lande, der var omfattet af foranstaltninger, allerede havde samme niveau som i undersøgelsesperioden. Det forhold, at en EF-producent måtte holdes uden for definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet, og at der derfor blev fastsat nye tal angående fortjeneste i den betragtede periode, ændrer ikke de foreløbige afgørelser om, at det med rimelighed kunne forventes, at en sådan industri ville opnå en fortjenstmargen på 8 % under redelige markedsvilkår uden dumpingimport.
(118) I betragtning af ovenstående bekræftes metoden til fastsættelse af skadetærskelen i betragtning 122 til 125 i forordningen om midlertidig told.
(119) Som i forbindelse med prisunderbudsmargenerne blev skademargenerne også undersøgt og ændret.
2. Endelige foranstaltninger
(120) På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen bør der indføres en endelig antidumpingtold svarende til de konstaterede dumpingmargener, da de i alle tilfælde er lavere end skademargenerne.
(121) For så vidt angår den sideløbende antisubsidieprocedure over for Indien, må ingen vare imidlertid pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidier, jf. artikel 24, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(4) (i det følgende benævnt "antisubsidiegrundforordningen") og artikel 14, stk. 1, i grundforordningen. Det er derfor nødvendigt at fastslå, hvorvidt og i hvilket omfang subsidiebeløbene og dumpingmargenerne er opstået af samme situation.
(122) Ved Rådets forordning (EF) nr. 2094/2002(5) er der indført en endelig udligningstold svarende til subsidiebeløbet, som det konstateredes var lavere end skademargenen for alle eksportører. Det konstateredes, at alle de undersøgte subsidieordninger var udligningsberettigede og således udgjorde eksportsubsidier, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i antisubsidiegrundforordningen. De endelige dumpingmargener, der er fastlagt for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indien, kan således delvis tilskrives disse eksportsubsidier. Under disse omstændigheder anses det ikke for rimeligt både at indføre udligningstold og antidumpingtold af et omfang, der fuldt ud modsvarer de endeligt fastlagte eksportsubsidiebeløb og dumpingmargener. Den endelige antidumpingtold bør derfor justeres således, at den afspejler den faktiske dumpingmargen, der foreligger efter indførelsen af den endelige udligningstold, som opvejer virkningerne af eksportsubsidierne.
(123) På grundlag af ovenstående blev den endelige told derfor fastsat som følger:
TABELPOSITION
(124) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".
(125) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(6) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter behov vil Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(126) Da der er anvendt stikprøve i dumpingundersøgelsen, er det i forbindelse med denne procedure ikke muligt at indlede en fornyet undersøgelse (ny eksportør) i henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen med henblik på fastsættelse af individuelle dumpingmargener. For at sikre retfærdig behandling af eventuelle reelt nye indiske eksporterende producenter og de samarbejdsvillige selskaber, som ikke indgik i stikprøven, bør det fastsættes, at den vejede gennemsnitlige told, der indføres for sidstnævnte selskaber, også skal anvendes for eventuelle nye indiske eksporterende producenter, som ellers ville være berettiget til en individuel toldsats i henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen.
3. Opkrævning af midlertidig told
(127) I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener, der er konstateret, og omfanget af den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for at være nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordningen om midlertidig told, dvs. forordning (EF) nr. 1412/2002, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelig told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre henhørende under KN-kode 5402 33 00 og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:
TABELPOSITION
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Hvis en ny eksporterende producent i Indien fremlægger tilstrækkelig dokumentation over for Kommissionen for, at det pågældende selskab
- ikke eksporterede den i artikel 1, stk. 1, omhandlede vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (1. oktober 2000 til 30. september 2001)
- ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Indien, som er genstand for de ved denne forordning indførte antidumpingforanstaltninger
- faktisk har eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet efter den undersøgelsesperiode, der ligger til grund for foranstaltningerne, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Fællesskabet,
kan Rådet ved simpelt flertal efter forslag fremsat af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ændre artikel 1, stk. 2, ved at tilføje den nye eksporterende producent på listen i nævnte artikel over de selskaber, som er omfattet af den vejede gennemsnitlige toldsats på 3,7 %.
Artikel 3
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 1412/2002 på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre henhørende under KN-kode 5402 33 00 og med oprindelse i Indien, opkræves med den toldsats, der er indført endeligt ved denne forordning.
Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2002.
32002R2093
L 323/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 2093/2002 НА СЪВЕТА
от 26 ноември 2002 година
за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на текстурирани прежди от полиестерни нишки (PTY) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защитата срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1412/2002 (2), („временения регламент“), Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса в Общността на текстурирани прежди от полиестерни нишки (PTY) с произход от Индия.
(2)
Същевременно, с Регламент (ЕО) № 1411/2002 (3), Комисията наложи също временно изравнително мито върху вноса на PTY с произход от Индия.
(3)
Напомня се, че разследването за дъмпинга и вредата обхващаше периода от 1 октомври 2000 г. до 30 септември 2001 г. (ПР). Във временния регламент беше открита техническа грешка и се потвърждава, както е показано в различните таблици по-долу, че проучването на тенденциите, имащи отношение към анализа на вредата, обхваща периода от 1 януари 1996 г. (а не от 1 октомври 1997 г., както е посочено във временния регламент) до края на ПР (период на разглеждане). Изборът на този период беше направен с оглед анализиране на цялостното развитие на икономическото положение на промишлеността на Общността като се отчита въздействието на наложените през 1996 г. антидъмпингови мерки срещу Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд.
Б. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(4)
След налагането на временно антидъмпингово мито върху вноса на PTY с произход от Индия, няколко заинтересовани страни представиха писмени коментари. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха възможност да бъдат изслушани устно.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която считаше за необходима за своите окончателните констатации.
(6)
Всички страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на които се основаваше намерението да бъде препоръчано налагането на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временното мито. Освен това им беше предоставен срок, в рамките на който те можеха да направят декларации след това разкритие.
(7)
В допълнение към посещенията за проверка, които Комисията вече беше извършила на предварителния етап, компанията Unifi Textured Yarns Ltd., производител на PTY от Общността, намираща се в Ирландия, също беше посетена след налагането на временните мерки.
(8)
Бяха разгледани представените от страните устни и писмени коментари, и, където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(9)
Индийските производители износители твърдяха, че Комисията, в своя анализ, не е взела предвид съществуването на три различни пазарни сегмента за PTY в Общността, което според тях е доказано от значително различните нива на средните продажни цени на PTY с произход от Индия, от други трети страни, и PTY, произведени от промишлеността на Общността. Според тези производители износители това се потвърждава от факта, че средната цена на промишлеността на Общността през ПР беше с над 50 % по-висока от индийската вносна цена, което според тях дава указание, че PTY, произведени в Общността не са еднакви във всички аспекти с PTY с произход от Индия.
(10)
Трябва да бъде напомнено, че предварително беше установено, че не съществуват никакви съществени различия в основните физически характеристики и предназначения на различните видове и качества PTY, и че, при тези обстоятелства, всички видове PTY следва да се третират като един продукт за целите на тази процедура. Също така, предварително беше направено заключението, че PTY, произведени в Индия и изнесени за Общността, имат подобни основни физически характеристики и предназначения в сравнение с тези на произведените от производители в Общността, които поради това следва да се третират като подобен продукт в смисъла на член 1, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 („основния регламент“). В това отношение, разликите в продажните цени не могат сами по себе си да се считат за критерий за определянето на подобния продукт.
(11)
Освен това, по отношение на аргумента за пазарното сегментиране, не беше представено или установено никакво доказателство за ясна разграничителна линия, основаваща се на обективни критерии, която би подкрепила заключението, че внесените от Индия продукти и продуктът, произведен от промишлеността на Общността, са различни продукти. Продажната цена като такава не се счита за достатъчен елемент за определяне на пазарните сегменти, особено с оглед на дъмпинговите и субсидираните практики. По отношение на установеното различие между видовете на продукта, което наистина включва различни ценообразуващи елементи, то е взето предвид в изчисленията за определяне на нивото на дъмпинга и отстраняване на вредата, както е пояснено по-долу в номерирано съображение 48 от настоящия регламент.
(12)
Поради гореизложените причини аргументът беше отхвърлен и заключенията, че PTY трябва да се разглежда като един продукт и цялостният анализ да бъде направен на това ниво бяха съответно потвърдени.
(13)
Поради липсата на допълнителни коментари, дефинициите на разглеждания продукт и на подобния продукт, както са изложени в номерирани съображения 11-13 от временния регламент, са утвърдени.
Г. СЪСТАВЯНЕ НА ПРЕДСТАВИТЕЛНА ИЗВАДКА
(14)
Не бяха получени никакви коментари относно съставянето на представителна извадка за индийските производители износители и затова заключенията, изложени в номерирани съображения 14-23 от временния регламент с настоящото се утвърждават.
Д. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(15)
След приемането на временни мерки, тримата разследвани индийски производители износители оспориха, на различни основания, констатациите за определяне на производствените разходи, търговските, общите и административните (ТОА) разходи, използвани в нормалния ход на изследване на търговията и за изчисляване на нормална стойност.
(16)
Един производител износител твърдеше, че са допуснати някои технически грешки относно коефициента на потребление, а на някои места и двойно отчитане на отделни суровини, които се отразяват върху производствените разходи за въпросния продукт.
(17)
Това твърдение беше частично отхвърлено с оглед на това, че производителят износител не успя да представи своевременно съответната информация за някои суровини за да бъде проверена. Известна информация беше получена, но едва след посещението за проверка. Освен това и във всеки случай, при определянето Комисията се е обосновала с информация, представена преди проверката на място.
(18)
Същият производител износител твърдеше, че надлежно е представил данните за ТОА разходи за въпросния продукт, но въпреки това Комисията е надценила тези разходи, тъй като някои „разходи за учредяване“ (т.е. административни разходи), посочени в годишния отчет на компанията и включени в ТОА, всъщност се отнасят за производствените разходи. Производителят износител твърдеше също, че печалбите от обмен на чужда валута не са зачетени в сравнението на разходите ТОА.
(19)
Член 2, параграф 5 от основния регламент предвижда, че „(…) Да бъде обърнато внимание на представеното доказателство за правилното разпределяне на разходите, при условие че е показано, че такива разпределения са оползотворени в ретроспективен план.“ За изчисляването на ТОА разходите, Комисията използва като база проверената от одитор информация, включена в годишния отчет на компанията, тъй като последната беше попълнила само частично съответните части на въпросника. Затова не беше налице никаква информация, която би позволила разглеждането на различно разпределение. Разходите за учредяване в годишния отчет формираха част от групирането на сметки, което беше различно и отделно от производствените разходи. Затова беше направено заключението, че всички тези разходи за учредяване не са били включени в производствените разходи, отчетени от компанията, и че следва да бъдат включени в разходите ТОА. По отношение на въпросните печалби от обмен на чужда валута, тази сума беше включена в производствените разходи в годишния отчет на компанията. Затова беше направено заключението, че тази сума вече е включена в производствените разходи, отчетени от компанията. Следователно, тази претенция беше отхвърлена и първоначалното изчисление по отношение на тази точка с настоящото се утвърждава.
(20)
Друг производител износител поиска различен метод на разпределяне на финансовите разходи, включени в разходите ТОА. Производителят износител твърдеше, че докато оборотът е подходящ метод при разпределяне на работния капитал, по отношение на срочните заеми, които са взети за инвестиция в производствени съоръжения, най-подходящият метод на разпределяне би бил производството на съответните продукти. Освен това, той твърдеше, че с оглед на серията от последователни продукти произведени от същите съоръжения, трябва да се обърне съответното внимание за избягване на двойното преброяване.
(21)
Първата претенция относно метода на изчисляване беше приета, защото беше показано, че наистина е по-подходящ за тези разходи. Затова ТОА разходи бяха ревизирани преди да бъдат използвани в нормалния ход на търговско изследване и при съставянето на нормална стойност. По отношение на втората претенция, тя трябваше да бъде отхвърлена, тъй като информацията, проверена по време на проверката на място не указваше за някакво двойно преброяване и затова тази претенция не можеше да бъде обоснована.
(22)
Всички производители износители твърдяха, че не е правилно във вътрешните продажни цени да се включва сума за навло, защото не са направени такива разходи за навло.
(23)
Тази претенция беше приета и разходите ТОА бяха ревизирани преди да бъдат използвани в нормалния ход на търговското изследване и при съставянето на нормална стойност.
(24)
Друг производител износител твърдеше: (1) че Комисията е преброила двойно и оттам е увеличила пропорционално финансовите разходи в рамките на разходите ТОА; (2) че Комисията се е отклонила от разпределението на продукти или ТОА разходите на вътрешния пазар и е прибягнала до ТОА разходи на отдел, като по този начин включва в разпределението продукти, различни от въпросния продукт; (3) че Комисията се е отклонила от ПР и е прибягнала до последната финансова година, приключваща в рамките на ПР както за изчисляване на производствените разходи, така и за изчисляване на ТОА; и (4) че Комисията е групирала някои видове продукти и така се е отклонила от своите собствени контролни номера на използваните продукти за осигуряване на безпристрастно сравнение.
(25)
По отношение на първия пункт, претенцията беше приета и затова разходите ТОА бяха променени по отношение на тези разходи. По отношение на втория пункт, отново се напомня условието на член 2, параграф 5 от основния регламент, както е напомнено отново в номерирано съображение 19. По време на проверката на място не бяха представени никакви отчети на вниманието на Комисията, показващи, че компанията е оползотворявала продукта или разпределението на разходите сред целия пазар в ретроспективен план. Затова тази претенция беше отхвърлена и беше утвърдено разпределянето на ТОА разходи в рамките на отдел. По отношение на третия пункт и по отношение на ТОА, претенцията беше частично приета и след като Комисията беше получила проверената от одитор информация относно последната финансова година, която представляваше втората половина на ПР, предприе ново изчисление на тези разходи, като включи съответната последна налична информация. По отношение на производствените разходи, тази претенция беше отхвърлена, защото изчислението на Комисията се основаваше на общата продукция на междинния продукт, докато производителят износител беше представил данни само за част от общата продукция. Затова беше прието заключението, че изчислението на Комисията произтича от по-представителна база, обхващаща цялото производство. По отношение на четвъртия пункт, претенцията беше отхвърлена, защото не беше използвано никакво групиране на различните видове продукти извън обхвата на контролните номера на продуктите, използвани с оглед да бъде осигурено безпристрастно сравнение от Комисията. Бяха направени групирания само на определени видове от междинния продукт, използван за производство на разследвания продукт, съгласно таблица, предоставена от самия производител износител за изчисляване на производствените разходи, използвани в нормалния ход на търговското изследване, и за съставяне на нормална стойност.
2. Експортна цена
(26)
Не бяха повдигнати никакви претенции относно определянето на експортната цена. На тази база, констатациите, изложени в номерирано съображение 32 от временния регламент, се утвърждават.
3. Сравнение
i) Възстановяване на мито съгласно схемата за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (схемата „DEPB“)
(27)
Всички индийски производители износители многократно повтаряха претенцията си, че исканата корекция на нормалната стойност по член 2, параграф 10, буква б) или алтернативно по член 2, параграф 10, буква к) от основния регламент за обезщетенията, получени по схемата за натрупване на митнически кредити на база след експорт, трябвало да бъде разрешена (номерирано съображение 34 на временния регламент).
(28)
Трябва да бъде взето предвид, че член 2, параграф 10, подзаглавието гласи „… да бъде надлежно разрешена сума, във всеки случай, според това дали се полага, поради разликите във фактори, които са заявени и е показано, че се отразяват върху сравнимостта на цените…“. Съгласно член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент се допуска корекция, при условие че кумулативно бъде отговорено на две условия: първо, вносните такси са за сметка на подобния продукт и на материалите, които са физически вложени в тях, когато са предназначени за потребление в държавата-износител, и второ, тези вносни такси се възстановяват или не се събират, когато продуктът се изнася за Общността. Тези условия осигуряват базата, въз основа на която се установява всяка разлика, отразяваща се на сравнимостта на цените поради въпросните фактори. Към предварителния етап не беше установено окончателно доказателство по отношение на първото изискване. Следователно не може да бъде разрешена корекция за възстановяване на мито. Съгласно член 2, параграф 10, буква к) „може да бъде направена също корекция поради разлики и в други фактори … ако бъде доказано, че те засягат сравнимостта на цените както се изисква по тази алинея, и по-конкретно, когато потребителите постоянно плащат различни цени на вътрешния пазар поради разликата в тези фактори.“ В настоящия случай не беше налице нито едно от горепосочените изисквания, тъй като производителите-износители не представиха никакво окончателно доказателство, което би обосновало тяхната претенция. Затова не можеше да бъде разрешена корекция за разлики в други фактори и констатациите, изложени в номерирано съображение 34 от временния регламент с настоящият се потвърждават.
ii) Възстановяване на мито по схемата за авансово лицензиране (ALS)
(29)
Двама индийски производители износители многократно предявиха претенцията си, че исканата корекция на нормалната стойност по член 2, параграф 10, буква б) или алтернативно по член 2, параграф 10, буква к) от основния регламент за обезщетенията, получени по схемата ALS, трябвало да бъде разрешена (номерирано съображение 34 от временния регламент). Освен това, и двамата производители износители твърдяха, че в контекста на паралелната процедура срещу субсидиите, Комисията е разследвала по-подробно и е приела посочената схема като неподлежаща на компенсиране. Затова, и с оглед да бъде поправено обявеното противоречие между двете процедури, посоченото обезщетение е трябвало да бъде разрешено. Производителите износители допълнително заявиха, че изискването да бъде доказано, че суровините, вложени за производство в държавата износител съдържат елемент на мито, налага неправомерна доказателствена тежест.
(30)
Напомня се, че всяка антидъмпингова процедура се оценява по същество индивидуално и се разглежда на базата на конкретните за нея фактически и юридически обстоятелства, които могат да бъдат различни от всички други процедури. Затова, аргументът относно паралелността на две различни процедури се считаше за неуместен. Във всеки случай, в номерирано съображение 66 от Регламент (ЕО) № 1411/2002 на Комисията, беше посочено, че „…и двете схеми (авансово лицензиране и авансово лицензиране за междинна доставка) могат да се считат за подлежащи на изравняване. Обаче, разследваните компании можеха да докажат, че количествата вносни материали, които бяха освободени от вносни мита, не превишават количествата, вложени в изнесените стоки.“ Този цитат, обаче, излага само общия принцип. В тази връзка се напомня за изискванията на член 2, параграф 10, подзаглавието, член 2, параграф 10, буква б) и член 2, параграф 10, буква к) от основния регламент , както са изложени в номерирано съображение 28. Отново, какъвто е случая с временния регламент, изискванията от основния регламент не бяха посочени, тъй като производителите износители не представиха никакви окончателни доказателства, които биха обосновали пълния размер на техните съответни претенции. Отбелязано е също, че изискването към производителите износители да докажат, че суровините, вложени за производство в страната-износител съдържат елемент на мито, не налага неправомерна доказателствена тежест. По време на приемането на временните мерки беше допусната надлежна корекция за такива облагания, когато са обосновани от счетоводната документация на производителите износители; в противен случай претенциите бяха отхвърлени. Това указваше, че компаниите бяха в състояние да докажат, както е поискано във въпросника, съществуването на вносни такси, с които е обложен подобния продукт и материалите, които са физически вложени в него, предназначени за потребление в Индия. Следователно и поради причините, изложени в номерирано съображение 28, не може да бъде разрешена корекция за възстановяване на мито и констатациите, изложени в номерирано съображение 34 от временния регламент, сe потвърждават.
iii) Акциз
(31)
Един производител износител многократно претендираше за корекция по член 2, параграф 10, буква б) за сума, съответстваща на косвения данък, с който се облага подобния продукт, когато е предназначен за потребление в Индия, и се възстановява по отношение на продукта, изнасян за Общността.
(32)
По време на приемането на временните мерки беше установено, че на компанията наистина е бил възстановен акциз след изнасяне на въпросния продукт. Но тъй като компанията не е доказала, че е възстановен пълния размер на косвения данък, претенцията е коригирана надолу. След приемането на временните мерки, въпросният производител износител представи, както беше поискано от Комисията, допълнителна информация и документация за обосноваване на претенцията, които бяха проверени. В контекста на настоящия казус, тази информация се считаше за окончателна и затова претенцията беше допусната в пълен размер. Следователно, констатациите, изложени в номерирано съображение 35 от временния регламент бяха променени.
iv) Данък оборот
(33)
Друг производител износител няколкократно претендираше, че в резултат от политиката на индийското правителство за насърчаване на откриването на заводи в по-слабо развитите райони, компаниите са освободени от плащането на данък върху оборота и следва да му бъде разрешена съответната корекция. Представената информация и проверката на място доказаха, че във всички вътрешни търговски фактури беше посочено, че въпросният производител износител е освободен от плащането на този данък, който не беше възстановен поотделно по фактурите. Затова, не беше доказано, че компанията е реализирала вътрешни продажби и е депозирала в хазната посочения данък, а „подобният продукт, реализиран на вътрешния пазар, не е бил обложен с такъв данък“. Следователно, констатациите направени в номерирано съображение 36 от временния регламент се потвърждават.
v) Ниво на търговия
(34)
Един индийски производител износител няколкократно претендираше за корекция порази разлики в нивото на търговията между продажбите на въпросния продукт на вътрешния пазар и на експортните пазари (номерирано съображение 37 от временния регламент).
(35)
Но информацията, представена в отговора на въпросника и по време на посещението за проверка на място, показа, че няма постоянни и явни различия във функциите и цените за различните нива на търговия на вътрешния пазар в Индия. Не беше представена никаква нова информация. Затова констатациите, изложени в номерирано съображение 37 от временния регламент се потвърждават.
4. Дъмпингов марж
(36)
Поради липсата на коментари или нова информация, методологията, изложена в номерирани съображения 39-44 от временния регламент се утвърждава.
(37)
Сравнението между ревизираната средно претеглена нормална стойност и средно претеглената експортна цена по вид продукти на база франко завода показа съществуването на дъмпинг за всички разследвани производители износители. Средно претегленият дъмпингов марж, изчислен за съдействащите компании, не включени в извадката, също беше променен съгласно член 9, параграф 6 от основния регламент . Променените изчисления също се отразиха на остатъчния дъмпингов марж. С оглед на високото ниво на сътрудничество, остатъчният дъмпингов марж е фиксиран на нивото на най-високия дъмпингов марж, установен за съдействащ производител износител.
(38)
Окончателните дъмпингови маржове като процент от импортната цена CIF без платено мито са както следва:
Indo Rama Synthetics Limited
10,7 %
Reliance Industries Limited
6,1 %
Welspun Syntex Limited
17,0 %,
Съдействащи производители износители, извън извадката
8,9 %,
Остатъчен дъмпингов марж
17,0 %.
Е. ПРОМИШЛЕНОСТ НА ОБЩНОСТТА
(39)
Скоро след налагането на временните мерки, Dupont SA, един от съдействащите производители от Общността, включен в дефиницията на промишлеността на Общността на предварителния етап, окончателно преустанови производството на PTY в Общността, като твърдеше, че това е станало поради ниската цена на вносните стоки на пазара на Общността. С оглед на окончателния характер на това събитие, вече не се считаше за уместно Dupont SA да се разглежда като част от промишлеността на Общността. Следователно, за определяне на окончателните заключения се считаше за уместно промишлеността на Общността да бъде дефинирана като състояща се от двамата останали съдействащи производители от Общността, а именно UNIFI Textured Yarns Ltd и Sinterama Spa.
(40)
Затова беше проверено дали тези две компании все още отговарят на критерия за преобладаващо съотношение в производството на Общността както е предвидено в член 5, параграф 4 от основния регламент . Беше установено, че кумулативното производство на двамата останали съдействащи производители от Общността представлява 30 % от общото производство на подобния продукт в Общността през ПР. Това надхвърля прага от 25 %, определен в горепосочения член. Следователно тези две компании представляват промишлеността на Общността в пълно съответствие с член 4, параграф 1 от основния регламент.
(41)
Индийските производители износители твърдяха, че предварителният анализ на вредата се основава на положението само на малка част от производителите на Общността. Те обосноваваха твърдението си с факта, че ищците производители от Общността, които действително съдействаха за разследването, не представляваха преобладаващо съотношение в производството на Общността.
(42)
Това твърдение е неправилно и беше отхвърлено, тъй като двете останали компании представляват над 25 % от цялото производство на Общността. Затова е потвърдено, че тези двама съдействащи производители от Общността представляват промишлеността на Общността в смисъла на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент.
Ж. ВРЕДА
1. Потребление в Общността
(43)
Поради липса на нова информация, предварителните констатации относно потреблението в Общността, както са описани в номерирани съображения 54-55 от временния регламент се потвърждават. През разглеждания период потреблението в Общността се разви както следва:
1996 г.
1997 г.
1998 г.
1999 г.
2000 г.
ПР
Потребление от Общността
285 640
341 660
369 031
353 376
360 176
339 352
1996 = 100
100
120
129
124
126
119
2. Внос от Индия
(44)
В абсолютни стойности, обемът на индийския внос почти се утрои през разглеждания период от 7 583 тона през 1996 г. на 22 683 тона през ПР. Трябва да бъде отбелязано, че в периода от 1999 г. до ПР, по време, когато имаше общ спад на потреблението в Общността, обемът на индийския внос почти се удвои.
(45)
Делът на вноса от Индия на пазара на Общността се увеличи от 2,7 % през 1996 г. на 6,7 % през ПР. Успоредно на бързото нарастване на обемите на вноса между 1999 г. и ПР, техният пазарен дял нарасна от 3,3 % на 6,7 %, докато общото потребление на Общността спадаше.
(46)
Що се отнася до средната импортна цена, тя първо се увеличи през периода от 1996 г. до 1997 г., а впоследствие се понижи. Най-ниското ниво на цените беше достигнато през 1999 г.
(47)
Поради липсата на коментари относно обема и цената на вноса от Индия, предварителните заключения, описани в номерирани съображения 56-58 от временния регламент се потвърждават.
(48)
Относно подбиването на цените, с оглед на горепосочените промени относно състава на промишлеността на Общността, изчисленията бяха изменени. Методологията за изчисляване на дъмпинговите маржове, както е пояснено в номерирани съображения 59 и 61 от временния регламент, останаха обаче непроменени. Напомня се, че с цел анализиране на подбиването на цените, цените на различните видове PTY с произход от Индия бяха сравнени с цените за подобни видове, произвеждани и продавани от промишлеността на Общността. Предложеното от индийските производители износители сравнение на общите средни цени не би взело предвид съществуването на различните видове на изделието и би довело до подвеждащи резултати.
(49)
На тази база, ревизираните дъмпингови маржове, изразени като процент от цените на промишлеността на Общността, варираха между 23 % и 28 % за производителите износители, които съдействаха за разследването.
3. Състояние на промишлеността на Общността
(50)
След горепосоченото изключване на един от съдействащите производители от Общността от дефиницията на промишлеността на Общността, предварително установените показатели за вредата бяха съответно ревизирани. Данните по-долу показват развитието на показателите за вредата през разглеждания период по отношение на двамата останали съдействащи производители от Общността. Поради съображения, свързани с поверителността, тъй като промишлеността на Общността се състои от само двама производители от Общността, данните са индексирани.
(51)
Производственият обем на промишлеността на Общността се е увеличил с 18 % през разглеждания период. Трябва да бъде отбелязано, че основното увеличение настъпи в периода между 1996 г. и 1998 г. След това производственият обем следваше нестабилна крива и достигна, през ПР, ниво, съпоставимо с нивото, което беше достигнато през 1998 г.
(52)
Производственият капацитет беше установен на базата на теоретичната максимална производителност в час на инсталираните машини, умножена по годишните теоретични работни часове, като е съобразено времето за поддръжка и други подобни прекъсвания на производството.
(53)
Увеличението на производствения капацитет се разви на два етапа. Първото увеличение настъпи в периода между 1996 г. и 1998 г., т.е. увеличение от 16 %. Отбелязано е, че производственият обем на промишлеността на Общността също е нараснал до съпоставима степен през този период, в резултат от стабилно и високо ниво на оползотворяване на капацитета. Второто нарастване настъпи между 1999 г. и края на ПР, когато производственият капацитет се повиши с около 14 %. През този период, нивото на производство остана сравнително стабилно, което обяснява намаляването на степента на оползотворяване на капацитета.
(54)
Намаляването на нивото на запасите през периода от 1996 г. до 1999 г. се обяснява със значително нарастване на обема на продажбите в сравнение с обема на производството през същия период. След това, нивото на запасите се увеличи поради значителното намаляване на обема на продажбите, докато производството леко се увеличи.
(55)
През разглеждания период обемът на продажбите на Индустрията на Общността се увеличи с 6 %. Той достигна своя връх през 1998 г. (увеличение от 21 % в сравнение с 1996 г.) и след това се понижи с 13 % в последващия период.
(56)
През периода 1996 г. до 1998 г., обемът на продажбите на промишлеността на Общността нарасна по-слабо в сравнение с развитието на общото потребление в Общността. Впоследствие, неговият спад беше по-отчетлив от намалението на общото търсене на PTY, отбелязано в Общността между 1998 г. и ПР. Това обяснява факта, че пазарните дялове постоянно намаляваха.
(57)
Индийските производители износители претендираха, че Комисията трябва да вземе предвид развитието на пазарния дял на всички производители в Общността през разглеждания период, а не само развитието на пазарния дял на промишлеността на Общността. Това би показало общо увеличение на пазарния дял.
(58)
Трябва да бъде отбелязано, че съгласно член 3, параграф 1 от основния регламент , определянето на вредата се приема като означаващо съществена вреда за промишлеността на Общността. Затова, определянето на вредата е ограничено до цялостното икономическо положение на съдействащите производители от Общността, представляващи промишлеността на Общността както е дефинирано в номерирано съображение 42. Въпреки това, таблицата в номерирано съображение 86 показва, че пазарният дял на другите производители в Общността също е намалял в значителна степен през разглеждания период. Фактически, ролята на другите производители в Общността е оценена в контекста на въпроса за причинната връзка. Затова аргументът беше отхвърлен.
(59)
Средната продажна цена на промишлеността на Общността остана стабилна между 1996 г. и 1998 г. и спадна с 5 % през последващия период. Напомня се, че при сравняване на цените за съпоставимите видове на продукта, продавани на пазара на Общността през ПР бяха установени маржове на подбиване на цените от 23 % до 28 %.
(60)
Рентабилността на промишлеността на Общността, изразена като възвръщаемост на нетните продажби на пазара на Общността, рязко спадна през разглеждания период от положително ниво през 1996 г. до значително отрицателно ниво през ПР.
(61)
Нивото на инвестициите беше особено високо през 1996 г. и 1998 г., и е свързано с увеличаването на производствения капацитет. През ПР инвестициите бяха крайно ограничени в сравнение с тези години.
(62)
Способността на промишлеността на Общността да набира капитал от външни източници на финансиране или от компании-майки не беше сериозно засегната в началото на разглеждания период. Но като се отчита нивото на загубите през ПР, способността за набиране на капитал беше сериозно застрашена през ПР.
(63)
Възвръщаемостта на нетните инвестиции (изразяваща рентабилността като процент от сумата на активите на промишлеността на Общността) се считаше за адекватен показател в този случай.
(64)
Развитието на възвръщаемостта на нетните активи съответстваше на данните за рентабилността и показа ясно влошаване на финансовото положение на промишлеността на Общността, особено след 1998 г.
(65)
Индийските производители износители поставиха под въпрос нивото на възвръщаемост на активите на базата на съответното развитие на цените на PTY и на основната суровина, която се използва за производството на PTY (по-конкретно POY). Твърдеше се, че тъй като средните продажни цени на PTY са се увеличили повече от покупната цена на POY, това би трябвало да води до позитивно развитие на възвръщаемостта на активите.
(66)
На първо място трябва да бъде отбелязано, че в периода от 1999 г. до ПР средната цена на PTY и POY имаше сходно развитие. На второ място трябва да се вземат предвид другите елементи на разходите, т.е. други използвани материали, както и производствените разходи. Всички тези елементи са проверени и взети предвид при установяването на рентабилността и възвръщаемостта на инвестициите през разглеждания период. Развитието на стойността на активите трябва също да се вземе предвид в това отношение. Затова аргументът беше отхвърлен.
(67)
Данните относно паричния поток потвърдиха влошаването на финансовото състояние на промишлеността на Общността. То обаче остана положително през разглеждания период и достигна своя връх през 1999 г. Този връх се отнася предимно за паричните потоци през 1999 г. от значителен брой търговски сделки, отчетени през 1998 г., които бяха действително инкасирани през 1999 г.
(68)
През разглеждания период броят на служителите се увеличи с 23 %. През същия период разходите за работна ръка се увеличиха с 45 %.
(69)
През разглеждания период производителността спадна с 5 %.
(70)
През периода 1996 г. до 1998 г., финансовите резултати на промишлеността на Общността бяха задоволителни, което показваше, че тя поне отчасти се беше възстановила от въздействието на дъмпинговия внос на продукта с произход от трети държави, по отношение на който през 1996 г. бяха предприети антидъмпингови мерки. След това, между 1999 г. и ПР, с оглед на увеличаването на дъмпинговия внос от Индия, положението на промишлеността на Общността отново стана несигурно.
(71)
Окончателните дъмпингови маржове са явно значителни. Предвид обема на вноса и дъмпинговите вносни цени, въздействието на тези дъмпингови маржове не може да се разглежда като незначително.
4. Заключение относно вредата
(72)
Предварителното заключение, че промишлеността на Общността е понесла съществена вреда през ПР в смисъла на член 3 от основния регламент с настоящото се потвърждава. Несигурното положение на промишлеността на Общността стана очевидно в периода след 1998 г. Наистина, между 1996 г. и 1998 г. производственият обем на промишлеността на Общността се увеличи (+17 %), а оползотворяването на капацитета беше високо, търговският обем също се увеличи (+21 %), докато продажните цени останаха стабилни и индустрията все още беше рентабилна (по отношение на възвръщаемост на нетния оборот, възвръщаемост на сумата на активите и положение на паричния поток). Впоследствие промишлеността на Общността беше в състояние да увеличи своите инвестиции и брой служители, а паричният поток през този период остана благоприятен. Това позитивно развитие се обяснява с комбинирания позитивен ефект от въвеждането на антидъмпингови мерки срещу Индонезия, Тайланд,Тайван и Малайзия, възстановяване на почтената търговия на пазара на Общността, и с разширяването на потреблението на PTY в Общността.
(73)
След 1998 г., положението на промишлеността на Общността започна да се влошава съществено. Въпреки, че производственият обем остана стабилен, оползотворяването на производствения капацитет спадна със седем процентни пункта, обемът на продажбите спадна с 13 %, а същевременно продажните цени също спаднаха с 5 %. Като последица от това промишлеността на Общността започна да понася значителни загуби и нивото на инвестициите също беше засегнато.
(74)
Индийските производители износители твърдяха, че някои от гореописаните показатели за вредата са се развили позитивно през разглеждания период и съответно не указвали за вреда.
(75)
На първо място трябва да се отбележи, че съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент , нито един от икономическите фактори, описани в този член не дава непременно решително указание дали промишлеността на Общността понася съществена вреда. Въпреки, че е вярно, че икономическото положение на промишлеността на Общността се подобри през периода от 1996 г. до 1998 г., по-важното е, че цифрите и горните заключения ясно показват силно влошаване на положението на промишлеността на Общността в последвалия период, и че през ПР промишлеността на Общността е понесла съществена вреда. Затова аргументът беше отхвърлен и горните заключения, т.е., че промишлеността на Общността е понесла съществена вреда, са потвърденИ.
З. ПРИЧИННА ВРЪЗКА
1. Увод
(76)
Съгласно член 3, параграф 6 от основния регламент беше проучено дали съществената вреда, понесена от промишлеността на Общността, както е дефинирана в номерирано съображение 42, е причинена от дъмпинговия внос от Индия. Съгласно член 3, параграф 7 от основния регламент , Комисията проучи и други известни фактори, които биха нанесли вреда на промишлеността на Общността за да се увери, че причинената от тези фактори вреда не се приписва погрешно на дъмпинговия внос.
2. Въздействие на дъмпинговия внос
(77)
Между 1996 г. и ПР, обемът на вноса с произход от Индия се утрои от 7 583 тона на 22 683 тона. Увеличението настъпи на два етапа: за първи път между 1996 г. и 1998 г. с ръст от 138 %, а след това в периода от 1999 г. до ПР, с ръст от 92 %, от 11 824 тона на 22 683 тона, т.е. увеличение с около 10 800 тона. Трябва да бъде отбелязано, че, докато първото увеличение настъпи, докато пазарът на Общността все още се разширяваше, второто настъпи по време, когато потреблението на Общността отбеляза значителен спад (-14 000 тона). През същия период, т.е. от 1999 г. до ПР, търговският обем на промишлеността на Общността спадна с около 13 %.
(78)
Същото може да бъде отбелязано в относителни понятия. Индийският пазарен дял нарасна от 2,7 % през 1996 г. на 6,7 % през ПР. Това увеличение настъпи двуетапно: между 1996 г. и 1998 г., от 2,7 % на 4,9 %, и между 1999 г. и ПР, от 3,3 % на 6,7 %.
(79)
През 1999 г., индийската вносна цена спадна до ниското ниво от средно 1,4 EUR на тон, намаление с около 17 % в сравнение с предходната година и с 26 % в сравнение с 1996 г. С тази политика на ниска цена те бяха в състояние да увеличат своя търговски обем и да си възвърнат загубените пазарни дялове през 2000 г. и ПР. След това цените достигнаха нивото си от 1998 г., но все още бяха средно по-ниски от тяхното ниво през 1996 г. и 1997 г.
(80)
Трябва да бъде напомнено, че през ПР бяха установени значителни дъмпингови маржове в порядъка между 23 % и 28 %. Това ясно указва за силния ценови натиск, упражнен от индийския внос през ПР. Наистина, с пазарен дял от 6,7 % през ПР, това ниво на подбиване на цената със сигурност е оказало значително отрицателно въздействие върху този прозрачен и депресиран пазар на Общността, и то за продукт, който е изключително се влияе от цените.
(81)
Същевременно настъпи намаление на пазарния дял промишлеността на Общността с около един процентен пункт между 1996 г. и 1998 г. и с още един процентен пункт между 1999 г. и ПР. Това намаление трябва да се разглежда в светлината на ценовите развития на промишлеността на Общността. Наистина тя трябваше да намали цените си със 7 % през 1999 г. в сравнение с 1998 г. за да поддържа своята позиция на пазара. Трябва да бъде напомнено, че през същата година цените на вноса от Индия спаднаха със 17 %. След това цената на промишлеността на Общността остана сравнително стабилна, обаче на ниво, което не беше достатъчно за да поддържа позитивно финансово състояние. За разлика от индийците, промишлеността на Общността не беше в състояние да подобри своята средна продажна цена в Общността през периода от 2000 г. до ПР.
(82)
През периода от 1996 г. до 1998 г. въпреки нарастването на вноса от Индия промишлеността на Общността се разви благоприятно, тъй като лоялната търговия, на разширяващия се пазар на Общността, беше възстановена след налагането на антидъмпингови мита върху вноса на PTY с произход от различни държави (вижте по-нататък). От 1999 г. насам, обаче, финансовото състояние на промишлеността на Общността значително се влоши. Както е обяснено по-горе, обемът на продажбите и цените започнаха да спадат, и рентабилността, възвръщаемостта на инвестициите, както и паричния поток бяха сериозно засегнати. Това съвпада с периода, когато индийските цени значително се понижиха и обемът на вноса започна съществено да се увеличава, т.е. обемът на техния внос през периода от 1999 г. до ПР се удвои.
3. Въздействие на всички други известни фактори
(83)
Тъй като никоя заинтересована страна не представи допълнителна информация или коментари, заключението, направено в номерирано съображение 91 от временния регламент, че вносът с произход от Индонезия и Тайван, вероятно също е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Общността през ПР, се потвърждава.
(84)
На този много прозрачен пазар, значителните количества внос на PTY на ниска цена с произход от която и да било държава вероятно причиняват вреда на промишлеността на Общността до степен, която може да се счита за съществена. Ако степента на въздействие на вноса от Индия, обаче, бъде съпоставена с въздействието на вноса от Индонезия и Тайван, трябва да бъде взето предвид значителното увеличение на вноса от Индия през периода от 1999 г. до ПР, както като абсолютна, така и като относителна величина, както и средната цена на вноса от Индия през ПР, която осреднено беше по-ниска от цените на вноса от Индонезия и Тайван, като се отчита, че този внос отчасти подлежи на антидъмпингови мита. При тези обстоятелства може да се направи заключението, че въздействието на вноса от Индия със сигурност не беше по-маловажно от въздействието на вноса от Индонезия и Тайван, и че следователно има истинска и значителна връзка между вноса от Индия и несигурното положение на промишлеността на Общността.
(85)
Що се отнася за вноса от останалите трети страни, поради липсата на коментари, предварителното заключение, че този внос не може да се разглежда като оказал вредни въздействия върху промишлеността на Общността е също потвърдено.
(86)
Таблицата по-долу, основаваща се на информация, получена от някои компании и съдържаща се в жалбата, показва развитието на обема на продажбите и на пазарния дял на другите производители в Общността.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
1999 г.
2000 г.
ПР
Тонове
134 366
144 831
150 544
136 097
142 797
131 924
Пазарен дял
47,0 %
42,4 %
40,8 %
38,5 %
39,6 %
38,9 %
(87)
От горните данни е видно, че обемът на продажбите на PTY на други производители в Общността през периода от 1996 г. до ПР значително се е намалил както в абсолютни, така и в относителни стойности. Освен това, трябва да бъде напомнено, че много от тези други производители в Общността всъщност бяха част от първоначалните тъжители. Тези компании не бяха в състояние да окажат пълно съдействие за настоящото разследване поради липса на ресурси, но напълно подкрепиха процедурата и оказаха пълно или частично съдействие за други подобни неотдавнашни процедури.
(88)
С оглед на гореизложеното е прието заключението, че другите производители в Общността не са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Общността през ПР.
(89)
Някои заинтересовани страни твърдяха, че големите инвестиции, направени от промишлеността на Общността през разглеждания период, в действителност също са причинили влошаване на нейното финансово състояние.
(90)
Както е пояснено по-горе, инвестициите, направени от промишлеността на Общността бяха свързани с увеличаване на нейния производствен капацитет. Първото увеличение на капацитета беше направено между 1996 г. и 1998 г., когато потреблението в Общността се разширяваше. Поради това промишлеността на Общността увеличи своя производствен обем и беше в състояние да увеличи и обема на продажбите си в съответствие с разширението на пазара на Общността. С оглед на това позитивно развитие промишлеността на Общността разшири своя производствен капацитет за втори път между 1999 г. и ПР. Увеличението възлезе на около 10 000 тона. Този път, обаче, промишлеността на Общността не можа да увеличи производителността и обема на продажбите си за запълване на инсталираните нови мощности и поради това степента на оползотворяване на капацитета значително се понижи. Тъй като производството на PTY е капиталоемка промишленост и съответно постоянните разходи са значителни, намаляването на производителността и на обема на продажбите в периода от 1999 г. до ПР имаше директно отрицателно въздействие върху финансовото състояние на промишлеността на Общността. Следва да бъде отбелязано, че през същия период цената на основната суровина остана стабилна.
(91)
Затова увеличението на капацитета през периода от 1999 г. до ПР наистина имаше отрицателно въздействие върху финансовото състояние на промишлеността на Общността. Това стана, защото то съвпадна с понижаването на обема на производството и продажбите на промишлеността на Общността. Последното понижаване, обаче, се дължеше на натиска от вноса на индийски PTY върху пазара на Общността. Въпреки, че потреблението в Общността спадна с около 14 000 тона през периода от 1999 г. до ПР, обемът на вноса на индийски PTY нарасна с около 10 000 тона през същия период, поради агресивно ценово поведение. Цените на PTY, внесени от Индия, наистина значително подбиваха цените на промишлеността на Общността през ПР и съответният обем на вноса нарасна до такава степен, че промишлеността на Общността не беше в състояние да увеличи, или дори да ограничи, намаляването на обема на своите продажби и производство и следователно да ограничи отрицателното въздействие на инсталирания свръх капацитет.
(92)
Счита се, че ако разходите, свързани с инвестициите, и следователно увеличението на инсталирания капацитет, наистина имаха отрицателно въздействие върху финансовото състояние на промишлеността на Общността през периода от 1999 г. до ПР, това въздействие, обаче, беше изострено от факта, че промишлеността на Общността трябваше да намали обема на своите продажби, производството и продажни цени. Това от своя страна се дължеше на натиска на ниските цени на вноса от Индия, обемът на който се увеличи повече от два пъти през същия период, когато общото потребление в Общността спадаше.
(93)
Затова е ясно, че при липса на дъмпингов внос от Индия промишлеността на Общността би била в състояние да поддържа своите продажни цени на нивото от 1998 г. и да увеличи обема на своето производство и продажби. Това би довело и до икономии от мащаба и при лоялни търговски обстоятелства промишлеността на Общността би била в състояние да поеме повечето, ако не всички, допълнителни постоянни разходи, свързани с нейните инвестиции.
(94)
Потреблението в Общността като цяло се увеличи през разглеждания период, но през периода от 1999 г. до ПР то спадна. Въпреки, че тази низходяща тенденция съвпадаше с намаляването на обема на продажбите на промишлеността на Общността, трябва първо да бъде отбелязано, че обемът на продажбите на промишлеността на Общността пропорционално намаляваше повече от потреблението в Общността. Второ, през същия период вносът с произход от Индия се увеличи повече от два пъти. Затова, дори и да не може да бъде изключено, че това свиване на търсенето имаше неблагоприятно въздействие върху състоянието на промишлеността на Общността, то трябва да се счита за по-слабо в сравнение с въздействията на дъмпинговия внос.
(95)
Индийските производители износители твърдяха, че промишлеността на Общността е понесла вреда поради глобалния икономически спад в света от края на 2000 г., и че това трябва да бъде взето предвид и количествено измерено за целта на анализа на причинната връзка.
(96)
На първо място трябва да бъде отбелязано, че горният анализ показва, че икономическото състояние на промишлеността на Общността вече беше започнало да се влошава преди края на 2000 г. Второ, при наличието на глобален икономически спад би могло да се очаква, че всички оператори в Общността биха били засегнати по сходен начин. Обаче, докато имаше спад на пазара, индийските производители износители успяха значително да увеличат обема на своите продажби в Общността. Както е пояснено по-горе, обемът на продажбите на промишлеността на Общността спадна пропорционално повече от потреблението в Общността. Освен това, въздействието на глобалния спад вече е отразено в горепосоченото свиване на търсенето.
(97)
С оглед на гореизложеното, дори и да не може да бъде изключено, че икономическият спад също имаше въздействие върху състоянието на промишлеността на Общността, е направено заключението, че то е по-маловажно в сравнение с депресивното ценово въздействие на дъмпинговия внос.
(98)
Индийските производители износители твърдяха, че загубата на пазарен дял за промишлеността на Общността се дължи на факта, че тя е избрала експортните продажби, вместо вътрешните продажби. Увеличението на експортния обем на промишлеността на Общността показва, че тя е конкурентоспособна на пазарите, където преобладава лоялната търговия. Трябва също да бъде напомнено, че въпреки наистина учетворения експортен обем през разглеждания период, той остана пределен в сравнение с общия размер на продажбите на промишлеността на Общността. И накрая се отбелязва, че рентабилността на промишлеността на Общността е установена на базата на нейните продажби само на пазара на Общността. Поради липсата на допълнителни коментари по тези заглавия предварителните заключения по номерирани съображения 96-98 от временния регламент се потвърждават.
(99)
В това отношение не бяха получени коментари и затова заключенията по номерирани съображения 93-95 от временния регламент, че вредата, понесена от промишлеността на Общността, не може да се дължи на цената на суровината на промишлеността на Общността се потвърждават.
(100)
Индийските производители износители твърдяха, че намаляването на производствения обем през ПР следва да бъде приписано на умишленото закриване на завод на един от двата производители в Общността, представляващи промишлеността на Общността. Разследването, обаче, показа, че през ПР не е извършено закриване на завод. Въпросният производител потвърди, че не е било извършено никакво закриване на завод и потвърди, че всяко намаляване на техния производствен обем през ПР се дължи на въздействието на нарасналите обеми PTY с ниски цени на пазара на Общността. Затова аргументът беше отхвърлен.
4. Заключение относно причинната връзка
(101)
В заключение е потвърдено, че дъмпинговият внос е имал вредно въздействие, особено в периода от 1999 г. до ПР, върху промишлеността на Общността, чието състояние се характеризира с намаляващ обем на продажбите, депресирани продажни цени, загуба на пазарен дял и значително влошаване на финансовото състояние, особено по отношение на рентабилността и възвръщаемостта на инвестициите. Наистина, през същия период обемът на вноса от Индия значително се увеличи както в абсолютни, така и в относителни стойности, на цени, за които беше установено, че значително подкопават цената на промишлеността на Общността.
(102)
Бяха проучени и следните други известни фактори: внос с произход от други трети държави, продажби на други производители от Общността, инвестиции на промишлеността на Общността, свиване на търсенето, глобален икономически спад, цена на суровината и експортни характеристики на промишлеността на Общността. Беше установено, че някои от тези фактори също са имали вредно въздействие върху състоянието на промишлеността на Общността. Въздействието на тези фактори влоши значителното негативно въздействие върху състоянието на промишлеността на Общността, предизвикано от прилива на внос с произход от Индия, които, разглеждани поотделно, също причиниха съществена вреда на промишлеността на Общността.
(103)
Предвид горния анализ, в който въздействията на всички известни фактори, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Общността, са съответно разграничени и разделени от вредните въздействия на дъмпинговия внос, и след като беше установено, че вредата, причинена от други фактори не е приписана на дъмпинговия внос, с настоящото е потвърдено, че тези други фактори като такива не отменят факта, че съществува истинска и значителна причинна връзка между дъмпинговия внос и установената съществена вреда.
И. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(104)
С оглед на събитията, които настъпиха след определянето на предварителните заключения, т.е. закриването на инсталация на Dupont SA, беше преразгледано дали въпреки заключенията относно вредата от дъмпинга съществуват наложителни причини, които биха довели до заключението, че не е в интерес на Общността да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки.
1. Индустрия на Общността и други производители в Общността
(105)
Както е пояснено във временния регламент, няма причина за поставяне под съмнение на жизнеспособността и конкурентоспособността на промишлеността на Общността в ситуация, при която се прилагат нормални пазарни условия. Фактите показаха, обаче, че при липсата на лоялни търговски условия, съществуването на промишлеността на Общността е сериозно застрашено. Наистина нелоялната търговия на пазара на Общността вече доведе до закриването на Dupont SA, което не можа да оцелее при съществуващата депресивна пазарна конюнктура. Ако не бъдат наложени мерки, не е изключено и други производители от Общността да претърпят същото развитие.
(106)
Трябва да бъде напомнено, че въпреки факта, че само двама производители от Общността бяха в състояние да съдействат за разследването, процедурата беше напълно подкрепена от производители в Общността, представляващи около 75 % от производството на Общността. Както е пояснено по-горе, другите производители от Общността също видяха еродирането на техния пазарен дял и на обема на продажбите им на пазара на Общността.
(107)
Поради това предварителните заключения, че би било в интерес на промишлеността на Общността и на другите производители от Общността да бъдат въведени мерки са потвърдени.
2. Вносители
(108)
На предварителния етап не бяха получени никакви отговори от никой вносител или търговец. Във временния регламент беше направено заключението, че налагането на мерки не би засегнало съществено тяхното положение.
(109)
Поради липсата на допълнителни коментари от страна на заинтересовани страни след налагането на временните мерки, горните заключения са потвърдени.
3. Доставчици на суровини
(110)
Поради липсата на каквито и да било коментари, временното заключение, че е в интерес на промишлеността в началото на производствения процес да бъдат въведени мерки, с настоящото се потвърждава.
4. Потребители
(111)
На предварителния етап оказа съдействие само един потребител. Поради липсата на каквито и да било коментари или реакции след налагането на временните мерки, заключението, че налагането на мерките не би било в ущърб на жизнеспособността и конкурентоспособността на потребителите с настоящото се потвърждава.
5. Заключение
(112)
Неналагането на антидъмпингови мерки би застрашило сериозно съществуването на промишлеността на Общността и на другите производители от Общността. Това се подсилва от факта, че поради преобладаващите нелоялни търговски условия на пазара на Общността, един производител от Общността неотдавна трябваше за закрие своя завод в Общността.
(113)
Точно обратното, ако не бъдат въведени окончателни мерки, продължителният спад в рентабилността на промишлеността на Общността, наблюдаван през разглеждания период, би бил застрашен допълнително поради риска от по-нататъшни закривания на заводи за PTY в Общността.
(114)
С оглед на гореизложеното, Комисията стигна до заключението, че не съществуват наложителни причини да не бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки.
Й. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(115)
Степента на отстраняване на вредата беше изчислена на базата на методологията, пояснена в номерирани съображения 122-125 от временния регламент, с цел да бъде установена степента на мерките, които следва на бъдат наложени окончателно.
(116)
Индийските производители износители твърдяха, че нивото на печалба, използвано за изчисляване на цената, която не нанася вреда, е избрано произволно, тъй като се основава на най-високия марж на печалба, наблюдаван през разглеждания период.
(117)
Трябва да бъде напомнено, че разгледаното ниво на печалба за изчисляване на цената, която не нанася вреда, трябва да съответства на ниво, което е разумно да се очаква, че промишлеността на Общността би постигнала при отсъствие на неправомерния дъмпинг. Прие се за разумно 1998 година да бъде избрана като отправна точка, тъй като се считаше, че през тази година вносът от Индия все още нямаше депресивно въздействие върху цените на промишлеността на Общността, и че вносът от другите държави, подлежащи на мерките, беше вече на ниво, подобно на това през ПР. Фактът, че един производител от Общността трябваше да бъде изключен от дефиницията на промишлеността на Общността, поради което за разглеждания период бяха установени нови данни за рентабилността, не променя предварителните заключения, че би могло разумно да се очаква, че при лоялни пазарни условия тази индустрия би достигнала ниво на печалба от 8 % при отсъствие на дъмпингов внос.
(118)
С оглед на гореизложеното, използваната методология за установяване на нивото на отстраняване на вредата, както е описано в номерирани съображения 122-125 от временния регламент, беше утвърдена.
(119)
Както е посочено по-горе по отношение на маржовете на подбиване на цените, бяха разгледани и изменени също и маржовете на вредата.
2. Окончателни мерки
(120)
В светлината на гореизложеното и съгласно член 9, параграф 4 от основния регламент трябва да бъде наложено окончателно антидъмпингово мито на нивото на установените дъмпингови маржове, тъй като във всички случаи те бяха по-ниски от маржовете на вредата.
(121)
Относно паралелната процедура срещу субсидирането по отношение на Индия, съгласно член 24, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. за защита срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (4), (по-долу наричан „основния регламент срещу субсидирането“), и член 14, параграф 1 от основния регламент , никой продукт няма да бъде подлаган и на двете мита - андидъмпингово и изравнително - с цел справяне с една и съща конюнктура, произтичаща от дъмпинг или експортно субсидиране. Затова е необходимо да се определи дали, и до каква степен, субсидираните суми и дъмпинговите маржове произтичат от една и съща конюнктура.
(122)
С Регламент (ЕО) № 2094/2002 на Съвета (5) беше наложено окончателно изравнително мито, съответстващо на сумата на субсидията, за която беше установено, че е по-ниска от маржа на вредата относно всички износители. Всички разследвани схеми на субсидиране, за които се установи, че подлежат на изравняване, представляваха експортни субсидии по смисъла на член 3, параграф 4, буква a) от основния регламент срещу субсидирането. Поради това установените окончателни дъмпингови маржове за съдействащите производители износители в Индия се дължат отчасти на съществуването на тези експортни субсидии. При тези обстоятелства не се счита за уместно да бъдат наложени и двете мита - изравнително и антидъмпингово - до пълната степен на съответните окончателно установени суми на експортни субсидии и дъмпингови маржове. Затова окончателното антидъмпингово мито трябва да бъде коригирано за да отразява действителния дъмпингов марж, останал след налагането на окончателното изравнително мито, компенсиращо въздействието на експортните субсидии.
(123)
Въз основа на гореизложеното, окончателните мита са както следва:
Наименование на компанията
Дъмпингов марж
Процент на окончателното изравнително мито за компенсиране на експортните субсидии
Процент на окончателното антидъмпингово мито
Indo Rama Synthetics Limited
10,7 %
4,1 %
6,6 %
Reliance Industries Limited
6,1 %
0 %
6,1 %
Welspun Syntex Limited
17,0 %
9,1 %
7,9 %
Съдействащи компании, които не са включени в представителната извадка
8,9 %
5,2 %
3,7 %
Всички други компании
17,0 %
9,1 %
7,9 %
(124)
Посочените в настоящия регламент тарифи на антидъмпинговото мито за отделните компании бяха установени на базата на разкритията от настоящото разследване. Затова те отразяват положението, установено през време на това разследване по отношение на тези компании. Тези митнически тарифи (противопоставени на приложимата в страната тарифа по отношение на „всички други компании“) се прилагат изключително по отношение на вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от компаниите, следователно от споменатите конкретни юридически лица. Вносните продукти, произведени от която и да било друга компания, която не е изрично посочена в оперативната част на настоящия регламент с посочено име и адрес, включително организации, свързани с посочените конкретно, не могат да се възползват от тези тарифи и се облагат с митническата тарифа, приложима за „всички други компании“.
(125)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални антидъмпингови митнически тарифи за отделните компании (напр. след промяна на наименованието на организацията или след учредяването на нови производствени или търговски организации) трябва да бъде своевременно адресирано до Комисията (6), заедно с цялата съответна информация, по-конкретно всяка промяна в дейността на компанията, свързана с производството, вътрешните и експортните продажби, произтичаща от промяната на наименованието или от промяната в производствените и търговските организации. Комисията, ако е уместно, след консултация с Консултативния комитет, прави съответното изменение на Регламента като актуализира списъка на компаниите, ползващи се от индивидуални митнически тарифи.
(126)
Тъй като представителната извадка е използвана за разследването на дъмпинга, в тази процедура не може да бъде започнато ново разследване на износителите съгласно член 11, параграф 4 от основния регламент с цел определяне на индивидуалните дъмпингови маржове. Но за да се осигури равностойно третиране на всеки наистина нов индийски производител износител и на съдействащите компании, които не са включени в извадката, се счита, че трябва да се предвиди условие средното претеглено мито, наложено за последните компании, да се прилага и за всеки нов индийски производител износител, който иначе би имал право на индивидуално мито съгласно член 11, параграф 4 от основния регламент.
3. Събиране на временните мита
(127)
С оглед на величината на установения дъмпингов марж и в светлината на сериозността на вредата, причинена на промишлеността на Общността, се счита за необходимо сумите, обезпечени с временните анатидъмпингови мита, наложени с временния регламент, т.е. Регламент (EО) №1412/2002, да бъдат окончателно събрани при процента на окончателно наложеното мито,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Въвежда се окончателно антидъмпингово мито по вноса на текстурирани прежди от полиестерни нишки, код по КН 5402 33 00, с произход от Индия.
2. Размерът на окончателното антидъмпингово мито, с което се облага нетната цена франко граница на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от посочените по-долу компании, е както следва:
Компания
Митническа тарифа (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Chhabria Polyester Corporation
Mehta House, 1st Floor, 91, Bombay Samachar Marg,
Mumbai 400 023, India
3,7 %
A 388
Indo Rama Synthetics Limited
51-A, Industrial Area, Sector III, Pithampur, 453 001,
Distt. Dhar, Madhya Pradesh, India
6,6 %
A 389
Microsynth Fabrics Limited
6, Jai Tirath Mansion, Barrack Road, Behind Metro Cinema,
Mumbai 400 020, India
3,7 %
A 390
Modern Petrofils
NH No 8, Baman Gam, Taluka: Karjan, Distt: Baroda 391
210, India
3,7 %
A 391
Nova Petrochemicals Limited
402, Trividh Chambers, Ring Road, Surat, India
3,7 %
A 392
Parasrampuria Industries Limited
208, Nariman Point, Mumbai 400 021, India
3,7 %
A 393
Reliance Industries Limited
Maker Chambers IV, Nariman Point, Mumbai, 400 021, India
6,1 %
A 394
Sarla Polyester Limited
304, Arcadia, 195 Nariman Point, Mumbai 400 021, India
3,7 %
A 395
Supertex Industries Limited
Balkrishna Krupa, 2nd Floor, 45/49, Babu Genu Road,
Princess Stree, Mumbai 400 002, India
3,7 %
A 396
Welspun Syntex Limited
Kamani Wadi, 1st Floor, 542, Jaganath Shankar Sheth
Road, Chira Bazar, Mumbai 400 002, India
7,9 %
A 397
All other companies
7,9 %
A 999
3. Действащите условия относно митата се прилагат, освен когато е предвидено друго условие.
Член 2
Когато нов производител износител от Индия представи на Комисията достатъчно доказателства, че:
-
не е изнесъл за Общността продукта, описан в член 1, параграф 1, през периода на разследването (1 октомври 2000 г. до 30 септември 2001 г.),
-
не е свързан с никой от износителите или производителите в Индия, които подлежат на антидъмпинговите мерки, наложени от настоящия регламент,
-
действително е изнесъл за Общността разглеждания продукт след периода на разследването, въз основа на който са предприети мерките, или е сключил неотменяемо договорно задължение да изнесе значително количество за Общността,
Съветът, с просто мнозинство по отношение на предложение, представено от Комисията след съгласуване с Консултативния комитет, може да измени член 1, параграф 2 като добави новия производител износител към компаниите, облагани със средно претеглената митническа тарифа от 3,7 %, посочена в този член.
Член 3
Сумите, обезпечени като временни антидъмпингови мита съгласно Регламент (ЕО) № 1412/2002 за внос на текстурирани прежди от полиестерни нишки, код по КН 5402 33 00, с произход от Индия, се събират окончателно при размера на окончателното мито, наложено с настоящия регламент. Обезпечените суми над окончателния размер на антидъмпинговите мита се връщат.
Внесените суми, превишаващи размера на окончателното антидъмпингово мито, се връщат.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 26 ноември 2002 година.