Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002
af 23. juli 2002
om statsstøtte til kulindustrien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 87, stk. 3, litra e), og artikel 89,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab(3),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) EKSF-traktaten og de retsforskrifter, der er vedtaget i henhold hertil, navnlig Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien(5), udløber den 23. juli 2002.
(2) Fællesskabskuls manglende konkurrencerne i forhold til importeret kul har tvunget kulindustrien til at foretage betydelige omstruktureringer og til at indskrænke aktiviteterne væsentligt i de seneste tiår.
(3) Fællesskabets afhængighed af forsyninger af primærenergi udefra er vokset. Som anført i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, som Kommissionen vedtog den 29. november 2000, vil en spredning af energikilderne, såvel geografisk som produktmæssigt, forbedre forsyningssikkerheden. I en sådan strategi indgår en udbygning af de indenlandske primærenergikilder, herunder navnlig de energikilder, der ligger til grund for elproduktion.
(4) Den politiske situation på verdensplan frembyder desuden et nyt aspekt ved vurderingen af geopolitiske risici og energisikkerhedsrisici og i bredere forstand forsyningssikkerhed. I denne forbindelse må der regelmæssigt foretages en vurdering af de risici, der er forbundet med energiforsyningsstrukturen i Den Europæiske Union.
(5) Som beskrevet i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed er det derfor påkrævet, med udgangspunkt i de nuværende energiparametre, at træffe foranstaltninger til at sikre fortsat adgang til kulreserverne, og at der således potentielt er fællesskabskul til rådighed.
(6) I denne forbindelse vedtog Europa-Parlamentet den 16. oktober 2001 en beslutning om Kommissionens grønbog om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, hvori det anerkendes, at kul spiller en vigtig rolle som en egen energikilde. Parlamentet anfører, at der må påregnes en finansiel støtte til kulproduktionen, idet det samtidig anerkender nødvendigheden af effektivitetsforøgelser i denne sektor og nedsættelse af støtten.
(7) En styrkelse af EU's energisikkerhed på lang sigt og det underliggende generelle forsigtighedsprincip kan derfor begrunde, at der ved hjælp af statsstøtte opretholdes en kulproduktion. Gennemførelse af denne målsætning anfægter imidlertid ikke behovet for at fortsætte kulindustriens omstruktureringsproces, idet en stor mængde fællesskabskul fremover fortsat ikke vil være konkurrencedygtig i forhold til importeret kul.
(8) En minimal kulproduktion vil sammen med andre foranstaltninger, bl.a. til fremme af vedvarende energi, være med til at opretholde en kvote af indenlandske primærenergikilder, med en betydelig forbedring af EU's energiforsyningssikkerhed til følge. Desuden vil en kvote af indenlandske primærenergikilder være med til at virkeliggøre miljømål inden for rammerne af en bæredygtig udvikling.
(9) Den strategiske kontekst, som energisikkerheden indgår i, er under fortsat udvikling, hvorfor der på mellemlang sigt bør foretages en evaluering af denne forordning, hvor bidragene fra alle indenlandske primærenergikilder tages i betragtning.
(10) Denne forordning indskrænker ikke medlemsstaternes valg af fordelingen på forskellige forsyningskilder. Støtten tildeles efter særlige regler for hver enkelt energiform under hensyntagen til energiformernes karakteristika.
(11) Den subventionerede kulproduktion må i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for et mærkbart bidrag til energisikkerheden. Medlemsstaternes støtte skal således begrænses til at dække investeringsomkostninger eller tab på den løbende produktion, som indgår i en plan for adgangen til kulreserverne.
(12) Statsstøtte, der er med til at sikre fortsat adgang til kulreserverne som led i sikringen af energien, skal være forbeholdt produktionsanlæg, der kan bidrage til denne målsætning på tilfredsstillende økonomiske vilkår. Følges disse principper, kan støtten til kulindustrien gradvis reduceres.
(13) På grund af risici forbundet med geologiske usikkerhedsmomenter gør støtte til dækning af indledende produktionsomkostninger det muligt for produktionsanlæg, som er levedygtige eller tæt på økonomisk levedygtighed, at gennemføre de tekniske investeringer, der er nødvendige for, at de fortsat kan være konkurrencedygtige.
(14) Omstruktureringer i kulindustrien har i kraft af de dertil knyttede aktivitetsindskrænkninger alvorlige sociale og regionale følgevirkninger. De produktionsanlæg, der ikke kan ydes støtte til som led i målsætningen om at opretholde adgang til kulreserverne, bør derfor midlertidigt kunne modtage støtte til afbødning af de sociale og regionale følger af lukning. Med en sådan støtte kan medlemsstaterne træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for de berørte regioners sociale og økonomiske omstilling.
(15) Virksomhederne kan tillige modtage støtte til dækning af udgifter, som efter normal regnskabspraksis ikke indvirker på produktionsomkostningerne. En sådan støtte er bestemt til at dække ekstraordinære udgifter, specielt vedrørende gamle forpligtelser.
(16) Gradvis afvikling af støtten til kulindustrien giver medlemsstaterne mulighed for inden for deres budgetrammer at omlægge støtten til energisektoren efter det princip, at støtte, der traditionelt har været ydet til konventionelle energikilder, især kulsektoren, efterhånden overføres til vedvarende energikilder. Støtten til vedvarende energikilder skal tildeles efter reglerne og kriterierne i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(6).
(17) Fællesskabet har som mål at skabe og bevare normale konkurrencevilkår og sørge for, at de overholdes. På elmarkedet må støtte til kulindustrien ikke indvirke på, hvordan elproducenterne vælger at forsyne sig med primærenergi. Derfor må kulpriser og -mængder frit aftales af kontrahenterne under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
(18) En minimal subventioneret kulproduktion er også med til at fastholde den førerstilling, som europæisk teknologi for udvinding og ren forbrænding af kul befinder sig i, hvorved sådan teknologi kan overføres til de store kulproducenter uden for EU. En sådan politik medvirker til en betydelig nedbringelse af den globale emission af forurenende stoffer og drivhusgasser.
(19) Kommissionen kan kun udøve sine beføjelser på grundlag af nøjagtige og fuldstændige oplysninger om, hvilke foranstaltninger de statslige myndigheder har til hensigt at træffe. Derfor bør medlemsstaterne give Kommissionen alle oplysninger om, hvilke direkte eller indirekte indgreb de agter at foretage til fordel for kulindustrien, ledsaget af en begrundelse for de påtænkte indgreb og deres omfang og af tilknytningen til tidligere forelagte planer for sikring af adgangen til kulreserverne eller i givet fald for lukning.
(20) Af hensyn til fristen i direktiv 2001/80/EF(7) om store fyringsanlæg bør medlemsstaterne have mulighed for at meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i lukningsplanerne eller planerne for adgang til kulreserverne, senest i juni 2004.
(21) Medlemsstaterne kan ligeledes yde støtte til kulindustrien, herunder støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse og uddannelsesstøtte, forudsat at den er forenelig med nærværende ordning. Sådan støtte ydes i henhold til betingelser og kriterier, som Kommissionen fastsætter for den pågældende støtteform.
(22) Anvendelse af bestemmelserne i denne forordning, ved udløbet af EKSF-traktaten og beslutning nr. 3632/93/EKSF, vil betyde, at der gælder to forskellige støtteordninger i ét og samme kalenderår, hvilket kan skabe vanskeligheder for virksomhederne. Der er derfor fastsat en overgangsperiode indtil den 31. december 2002.
(23) I den foreslåede statsstøtteordning er der taget hensyn til mange vidt forskellige forhold, som kendetegner kulsektoren og Fællesskabets energimarked som helhed. Inden ordningen udløber, må der fremlægges en rapport med en revurdering af disse forhold, som ændrer sig i større eller mindre grad, undertiden helt uforudsigeligt, herunder om fællesskabskul reelt bidrager til EU's energisikkerhed på lang sigt som led i en bæredygtig udvikling. På grundlag af denne rapport, der tager hensyn til de forskellige kategorier af fossile brændsler, der er til rådighed på Fællesskabets område, forelægger Kommissionen forslag for Rådet, hvor der er taget højde for ordningens udvikling og udsigter på længere sigt, især de sociale og regionale aspekter af en omstrukturering af kulindustrien.
(24) Denne forordning bør træde i kraft snarest muligt efter EKSF-traktatens udløb, og den bør finde anvendelse med tilbagevirkende kraft, så det sikres, at dens bestemmelser udnyttes fuldt ud -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
Ved denne forordning fastsættes der regler for ydelse af statsstøtte med det formål at fremme en omstrukturering af kulindustrien. Ved fastsættelsen af disse regler er der taget hensyn til:
- de sociale og regionale aspekter ved omstruktureringen af kulindustrien
- behovet for som en forsigtighedsforanstaltning at opretholde en minimumsproduktion af indenlandsk kul for at sikre adgang til reserver.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "kul": højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B, i henhold til det af FN's Økonomiske Kommission for Europa udarbejdede internationale kulklassificeringssystem(8)
b) "plan for adgang til kulreserverne": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som fastsætter en minimumsproduktion af indenlandsk kul, der skal gøre det muligt at sikre adgang til kulreserver
c) "lukningsplan": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som indeholder foranstaltninger med henblik på endelig lukning af kulproduktionsanlæg
d) "indledende investeringsomkostninger": anlægsomkostninger, der direkte vedrører infrastrukturarbejder eller udstyr, der er nødvendigt for udnyttelse af kulreserverne i eksisterende miner
e) "produktionsomkostninger": omkostninger i forbindelse med den løbende produktion, beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3. Disse omkostninger omfatter foruden udvindingsomkostningerne også udgifterne til konditionering af kullene, navnlig vask og sortering, og transport til leveringsstedet
f) "tab på den løbende produktion": det beløb, hvormed kulproduktionsomkostningerne overstiger den salgspris, som kontrahenterne frit har aftalt under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
Artikel 3
Støtte
1. Støtten til kulindustrien kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2, medmindre andet er bestemt i statsstøtteordningerne vedrørende forskning og teknologisk udvikling, miljø og uddannelse.
2. Støtten dækker udelukkende omkostningerne i forbindelse med kul, der anvendes til elektricitetsproduktion, kombineret kraftvarmeproduktion, koksproduktion samt opvarmning af højovnene i jern- og stålindustrien, forudsat at anvendelsen finder sted i Fællesskabet.
KAPITEL 2
STØTTEKATEGORIER
Artikel 4
Støtte til aktivitetsindskrænkning
Virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til at dække tab på den løbende produktion i produktionsanlæg, kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis følgende betingelser overholdes:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg indgår i en lukningsplan, som har en frist, der senest er den 31. december 2007.
b) Den anmeldte støtte pr. ton kulækvivalent må ikke overstige forskellen mellem de forventede produktionsomkostninger og de forventede indtægter for et kulproduktionsår. Den faktisk udbetalte støtte reguleres årligt på grundlag af de faktiske udgifter og indtægter, idet reguleringen finder sted senest ved udgangen af det kulproduktionsår, der følger efter det kulproduktionsår, for hvilket støtten er ydet.
c) Støttebeløbet pr. ton kulækvivalent må ikke resultere i, at leveringspriserne for fællesskabskul kommer til at ligge under de priser, der gælder for kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
d) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene mellem køberne eller mellem brugerne af kul i Fællesskabet.
e) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene på elektricitetsmarkedet, markedet for kombineret kraft-varme-produktion, koksproduktionsmarkedet og stålmarkedet.
Artikel 5
Støtte til adgang til kulreserverne
1. Medlemsstaterne må i overensstemmelse med stk. 2 og 3 kun yde virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til produktionsanlæg eller en gruppe af produktionsanlæg, hvis denne støtte bidrager til at opretholde adgangen til kulreserverne. Et produktionsanlæg må kun modtage støtte inden for en af de i stk. 2 eller 3 omhandlede kategorier. Støtte i henhold til stk. 2 og 3 kan ikke kumuleres.
Støtte til indledende investeringer
2. Støtte til dækning af indledende investeringsomkostninger kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra c), d) og e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Støtten er forbeholdt bestående produktionsanlæg, som ikke har modtaget støtte i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF, eller som har modtaget støtte med Kommissionens godkendelse i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF efter at have påvist, at de var i stand til at være konkurrencedygtige med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
b) Produktionsanlæggene udarbejder en driftsplan og en finansieringsplan, hvoraf det fremgår, at den støtte, der ydes til det pågældende investeringsprojekt, vil gøre det muligt for disse produktionsanlæg at sikre deres økonomiske levedygtighed.
c) Den anmeldte og faktisk udbetalte støtte overstiger ikke 30 % af de samlede omkostninger ved det relevante investeringsprojekt, som vil gøre det muligt for et produktionsanlæg at blive konkurrencedygtigt med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
Støtte, der ydes i henhold til denne artikel, uanset om den gives i form af en enkelt udbetaling eller over flere år, udbetales ikke efter 31. december 2010.
Støtte til den løbende produktion
3. Støtte til dækning af tab på den løbende produktion kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra b) til e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg eller gruppen af produktionsanlæg i en og samme virksomhed indgår i en plan om adgang til kulreserverne.
b) Støtten ydes til de produktionsanlæg, der under hensyntagen til navnlig produktionsomkostningernes omfang og udvikling og inden for rammerne af den mængde indenlandsk kul, der skal produceres i overensstemmelse med den i litra a) omhandlede plan, frembyder de bedste økonomiske udsigter.
Artikel 6
Degressiv støtte
1. Den samlede støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og artikel 5, stk. 3, skal være degressiv, således at resultatet bliver en mærkbar nedsættelse. Der kan ikke ydes nogen støtte til indskrænkning af aktiviteterne i medfør af artikel 4 efter den 31. december 2007.
2. Det samlede omfang af den støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og 5, må ikke for noget år efter 2003 overstige det støttebeløb, som Kommissionen har godkendt for 2001 i henhold til artikel 3 og 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF.
Artikel 7
Støtte til dækning af ekstraordinære omkostninger
1. Statsstøtte, der ydes til virksomheder, som udøver eller har udøvet en kulproduktionsrelateret aktivitet, til dækning af omkostninger, som skyldes rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, og som ikke berører produktionsomkostningerne ("gamle forpligtelser"), kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis det udbetalte beløb ikke overstiger sådanne omkostninger. En sådan støtte kan dække:
a) omkostninger, som kun påhviler virksomheder, der foretager eller har foretaget en omstrukturering, bl.a. omkostninger forbundet med miljømæssig rehabilitering af gamle kulminer
b) omkostninger, som påhviler flere virksomheder.
2. De kategorier af omkostninger, som er en følge af rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, er defineret i bilaget.
Artikel 8
Fælles bestemmelser
1. Størrelsen af den støtte, der kan ydes i henhold til en bestemmelse i denne forordning, beregnes under hensyntagen til enhver støtte, der ydes til samme formål ved hjælp af andre nationale midler, uanset støttens form.
2. Enhver støtte, som en virksomhed har modtaget, skal opføres i resultatopgørelsen som en særskilt indtægt i forhold til omsætningen. Hvis en virksomhed, som modtager støtte i henhold til denne forordning, også udøver andre økonomiske aktiviteter end kulminedrift, skal de tildelte midler bogføres separat, således at de støttebeløb, der er ydet i henhold til denne forordning, klart kan identificeres. De forvaltes på en sådan måde, at der ikke er nogen mulighed for at overføre dem til de øvrige aktiviteter.
KAPITEL 3
ANMELDELSES-, UNDERSØGELSES- OG GODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 9
Anmeldelse
1. Foruden bestemmelserne i traktatens artikel 88 og i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(9) er støtte ifølge denne forordning omfattet af de særlige bestemmelser i stk. 2-12.
2. Medlemsstater, der yder støtte til kulindustrien, meddeler Kommissionen alle de oplysninger i aktuel energimæssig henseende, der er lagt til grund for beregningen af den anslåede produktionskapacitet, der indgår i planen om adgang til kulreserverne, den mindsteproduktion, der er nødvendig for at sikre adgangen til disse ressourcer, og for så vidt angår de i denne forordning omhandlede støttekategorier, de relevante former for støtte under hensyntagen til kulindustriens særlige forhold i de enkelte medlemsstater.
3. Produktionsomkostninger beregnes på grundlag af de kvartårlige bruttoomkostningsopgørelser, som kulvirksomhederne eller sammenslutninger heraf sender til Kommissionen. Kulvirksomhederne medtager den normale afskrivning og de normale renter af lånt kapital i beregningen af produktionsomkostningerne. Støtteberettigede renteomkostninger for lånt kapital skal bygge på markedsbaserede rentesatser og begrænses til de operationer (processer), der er nævnt i artikel 2, litra e).
4. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte til aktivitetsindskrænkning i henhold til artikel 4, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en lukningsplan for de berørte produktionsanlæg. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) nøjagtig angivelse af produktionsanlæggene
b) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
c) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, der indgår i lukningsplanen
d) den anslåede størrelse af støtten til aktivitetsindskrænkning pr. kulproduktionsår.
5. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 2, forelægger forinden og senest den 31. december 2002 Kommissionen en foreløbig plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde objektive udvælgelseskriterier, såsom økonomisk levedygtighed, som produktionsanlæggene skal opfylde for at kunne modtage støtte til investeringsprojekter.
6. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 3, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) objektive udvælgelseskriterier, som produktionsanlæggene skal opfylde for at blive optaget i planen
b) nøjagtig angivelse af de produktionsanlæg eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme kulvirksomhed, som opfylder de nævnte udvælgelseskriterier
c) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
d) en driftsplan og en finansieringsplan for hvert produktionsanlæg eller gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som afspejler medlemsstaternes budgetprincipper
e) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som indgår i planen om adgang til kulreserverne
f) den anslåede størrelse af støtten til adgang til kulreserverne pr. kulproduktionsår
g) det indenlandske kuls og de vedvarende energikilders respektive andele af mængden af indenlandske primærenergikilder, som bidrager til målsætningen om energisikkerhed inden for rammerne af bæredygtig udvikling, og den forventede udvikling i disse andele.
7. I forbindelse med anmeldelsen af de i stk. 4, 5 og 6 nævnte planer giver medlemsstaterne Kommissionen alle oplysninger om reduktion af drivhusgasemissionerne. De skal navnlig oplyse om den reduktion, der er opnået som følge af anvendelsen af rene teknologier til forbrænding af kul.
8. Medlemsstaterne kan, hvis det er behørigt begrundet, meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i de planer, der omhandles i stk. 4 og 6, senest i juni 2004.
9. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring af de i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8 forelagte planer.
10. Medlemsstaterne giver meddelelse om alle de finansielle foranstaltninger, som de har til hensigt at træffe til fordel for kulindustrien i løbet af et kulproduktionsår, og angiver arten heraf, jf. artikel 4, 5 og 7. De forelægger Kommissionen alle oplysninger vedrørende beregningen af de forventede produktionsomkostninger under henvisning til de planer, som er anmeldt til Kommissionen i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8.
11. Senest seks måneder efter afslutningen af et kulproduktionsår giver medlemsstaterne meddelelse om størrelsen af den støtte, der er udbetalt i løbet af det pågældende kulproduktionsår, og forelægger alle oplysninger vedrørende beregningen heraf. Inden udgangen af det følgende kulproduktionsår giver de endvidere meddelelse om eventuelle reguleringer i forhold til de oprindeligt udbetalte beløb.
12. I forbindelse med anmeldelsen af den i artikel 4, 5 og 7 nævnte støtte og fremsendelsen af den endelige opgørelse over de faktisk udbetalte beløb forelægger medlemsstaterne alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere overholdelsen af de i disse bestemmelser fastsatte betingelser og kriterier.
Artikel 10
Undersøgelse og godkendelse
1. Kommissionen undersøger den eller de planer, der er anmeldt i henhold til artikel 9. Kommissionen vedtager i overensstemmelse med de i forordning (EF) nr. 659/1999 fastsatte procedureregler en beslutning om foranstaltningernes overensstemmelse med de i artikel 4, 5, 6, 7 og 8 fastsatte betingelser og kriterier og med de i nærværende forordning fastsatte mål.
2. Kommissionen undersøger de i henhold til artikel 9, stk. 10, anmeldte foranstaltninger på grundlag af de i henhold til artikel 9, stk. 4, 5, 6, 7 og 8, forelagte planer. Den vedtager en beslutning i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL 4
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Rapporter fra Kommissionen
1. Senest den 31. december 2006 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, hvori den navnlig gør rede for de erfaringer, der er indhøstet, og de problemer, der er opstået i forbindelse med anvendelsen af forordningen, siden den trådte i kraft. Den evaluerer på grundlag af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat, resultaterne af omstruktureringen af kulindustrien og indvirkningen på det indre marked.
2. Kommissionen forelægger en oversigt over de forskellige indenlandske primærenergikilders respektive andele i de enkelte medlemsstater, herunder de forskellige kategorier af fossile brændstoffer, der forefindes. Den vurderer under hensyntagen til udviklingen af de vedvarende energikilder, i hvilket omfang indenlandske kul reelt bidrager til energisikkerheden på lang sigt i Den Europæiske Union som led i en strategi for bæredygtig udvikling, og forelægger sin vurdering af, hvilken mængde kul der er nødvendig i den forbindelse.
Artikel 12
Gennemførelsesforanstaltninger
Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning. Den opstiller fælles regler for meddelelsen af de oplysninger, som skal give den mulighed for at vurdere, om betingelserne og kriterierne for ydelse af støtte er opfyldt.
Artikel 13
Revision
1. På grundlag af den i henhold til artikel 11 udfærdigede rapport forelægger Kommissionen om nødvendigt forslag for Rådet om ændring af denne forordning vedrørende dens anvendelse på støtte i perioden fra den 1. januar 2008. Forslagene fastlægger navnlig, under hensyn til princippet om støttenedsættelse, de principper, der skal danne grundlag for, hvorledes medlemsstaternes planer skal gennemføres fra den 1. januar 2008.
2. De i stk. 1 omhandlede principper fastlægges i henhold til målsætningerne i artikel 1, navnlig under hensyntagen til de sociale og regionale konsekvenser af de planlagte foranstaltninger og den energimæssige sammenhæng.
Artikel 14
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 24. juli 2002.
2. Støtte til dækning af omkostninger for 2002 kan dog på grundlag af en begrundet anmodning fra en medlemsstat fortsat være underlagt de regler og principper, der er fastsat i beslutning nr. 3632/93/EKSF, med undtagelse af reglerne om frister og procedurer.
3. Denne forordning anvendes indtil den 31. december 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2002.
32002R1407
L 205/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1407/2002 НА СЪВЕТА
от 23 юли 2002 година
относно държавните помощи за въгледобивната промишленост
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 87, параграф 3, буква д) и член 89 от него,
като взе предвид предложението от Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Консултативния комитет, създаден в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС) (3),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (4),
като има предвид, че:
(1)
Договорът за ЕОВС и правилата, приети за неговото прилагане, и по-специално Решение № 3632/93/ЕОВС на Комисията от 28 декември 1993 г., което съдържа правилата на Общността за държавната помощ във въгледобивната промишленост (5), изтичат на 23 юли 2002 г.
(2)
Конкурентният дисбаланс между въглищата, добивани в Общността, и внасяните въглища са принудили въгледобивната промишленост да въведе значителни мерки за преструктуриране, включително сериозни съкращения на дейностите през последните няколко десетилетия.
(3)
Общността става все по-зависима от външни доставки на основни енергийни източници. Както е посочено в Зелената книга относно европейската стратегия за сигурността на енергийните доставки, приета от Комисията на 29 ноември 2000 г., диверсификацията на енергийните източници по отношение както на географските области, така и на продуктите, ще позволи създаването на условия за по-голяма сигурност на доставките. Тази стратегия включва разработване на местни основни източници на енергия, по-специално източници, използвани за производство на електроенергия.
(4)
В допълнение към споменатото по-горе политическото положение в света придава коренно различно измерение на оценката за геополитическите рискове и рисковете за сигурността в енергийния сектор, както и нов смисъл на концепцията за сигурност на доставките. Във връзка с това е необходимо да се извършва редовна оценка на рисковете, свързани със структурата на енергийните доставки за Съюза.
(5)
Както е посочено в Зелената книга относно европейската стратегия за сигурността на енергийните доставки, необходимо е, на базата на сегашното състояние на енергийния сектор, да се разработят мерки, които ще позволят да се гарантира достъпът до запасите от въглища, а оттам - и до потенциалната наличност на въглища в Общността.
(6)
Във връзка с това на 16 октомври 2001 г. Европейският парламент прие резолюция по Зелената книга на Комисията за сигурността на енергийните доставки, която потвърждава значението на въглищата като основен източник на енергия. Европейският парламент заявява, че следва да се приемат разпоредби за финансово подпомагане на въгледобивната промишленост, като едновременно с това се признае потребността от по-голяма ефективност в този сектор и от намаляване на субсидиите.
(7)
Поради това укрепването на енергийната стратегия на Съюза, която засилва общия принцип на предпазливост, оправдава поддържането на въгледобивен капацитет, подпомаган чрез държавни помощи. От друга страна, изпълнението на тази цел не поставя под съмнение потребността от продължаване на процеса на преструктуриране на въгледобивната промишленост, тъй като в бъдеще по-голямата част от производството на въглища в Общността вероятно ще остане неконкурентноспособно vis-à-vis внасяните въглища.
(8)
Едно минимално равнище на въгледобива, съчетано с други мерки, по-специално мерки, целящи разработването на възобновяеми източници на енергия, ще съдейства за поддържане на такова съотношение на местните основни източници на енергия, което ще даде съществен тласък на енергийната сигурност на Съюза. Нещо повече съразмерността на местните основни източници на енергия ще даде тласък на развитието на целите в областта на околната среда в рамките на устойчивото развитие.
(9)
Стратегическият контекст на енергийната сигурност има еволюционен характер, което оправдава извършването на оценка на настоящия регламент в средносрочен план, като се вземе под внимание приносът на всички местни основни източници на енергия.
(10)
Настоящият регламент не засяга свободата на държавите-членки да избират енергийните източници за целите на своите доставки. Помощта се предоставя в определени размери и в съответствие с правилата, отнасящи се до всяка категория източници на енергия, въз основа на качествата на съответния източник.
(11)
В съответствие с принципа на пропорционалност производството на субсидирани въглища се ограничава до такова количество, каквото е строго необходимо за ефективния принос към целите на енергийната сигурност. Следователно помощта, отпускана от държавите-членки, се свежда до покриване на инвестиционните разходи или на текущи производствени загуби в случаите, когато разработването на мини е част от плана за достъп до запасите от въглища.
(12)
Държавните помощи за поддържане на достъпа до запасите от въглища с оглед гарантиране на енергийната сигурност следва да се заделят за производствените единици, които могат да допринесат за тази цел при удовлетворителни икономически условия. Прилагането на тези принципи ще допринесе за пренасочване на помощите към въгледобивната промишленост.
(13)
Поради рисковете, свързани с геологичната несигурност, помощта за покриване на начални инвестиционни разходи дава възможност на производствените единици, които са жизнеспособни или близо до състояние на икономическа жизнеспособност, да направят необходимите технически инвестиции за поддържане на своята конкурентоспособност.
(14)
Преструктурирането на въгледобивната промишленост има големи социални и регионални последствия поради съкращаването на дейностите. Следователно производствените единици, които нямат право да получават помощ като част от целта за поддържане на достъп до запасите от въглища, трябва да могат да ползват временно помощи, за да намалят социалните и регионалните последствия от своето закриване. По-специално, тези помощи ще позволят на държавите-членки да въведат адекватни мерки за икономическо и социално развитие на онези райони, които са засегнати от преструктурирането.
(15)
Предприятията ще имат също така право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят върху разходите по производството. Тези помощи имат за цел да покрият изключително големи разходи, и по-специално наследени задължения.
(16)
Пренасочването на помощта за въгледобивната промишленост ще даде възможност на държавите-членки в зависимост от своите бюджетни ограничения да пренасочат помощите, предоставени за енергийния сектор, на базата на принципа за постепенно прехвърляне на помощите, отпускани обикновено за конвенционалните форми на енергия, и по-специално за въгледобивния сектор, към възобновяеми източници на енергия. Помощ за възобновяемите източници на енергия се предоставя в съответствие с правилата и критериите, посочени в основните насоки на Общността за държавните помощи за опазване на околната среда (6).
(17)
В изпълнение на своята задача Общността трябва да гарантира, че са налице нормални условия за конкуренция. С оглед, по-специално, на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост не трябва да бъде в такъв размер, който засяга избора на производителите на електроенергия по отношение на източниците на основни енергийни доставки. Следователно цените на въглищата и техните количества трябва да се договарят свободно между договарящите се страни в светлината на преобладаващите условия на световния пазар.
(18)
Минималното ниво на производство на субсидирани въглища ще спомогне също за поддържане на важните позиции на европейските чисти технологии във въгледобива и рудодобива и ще създадат възможност за прехвърлянето им към големите въгледобивни райони извън Съюза. Подобна политика ще допринесе за значително намаляване на замърсителите и емисиите от газове, причиняващи парников ефект в световен мащаб.
(19)
Пълномощията на Комисията трябва да се упражняват въз основа на точни и пълни познания за мерките, които правителствата възнамеряват да предприемат. За тази цел държавите-членки предоставят на Комисията консолидиран доклад, съдържащ пълни подробности за пряката или непряка помощ, която те планират да отпуснат на въгледобивната промишленост, изтъквайки причините и размера на предлаганата помощ, взаимоотношението между тези субсидии и план за достъп до запасите от въглища и при необходимост всички планове за закриване на производства.
(20)
С цел да се вземе предвид крайният срок, определен в Директива 2001/80/ЕО на Съвета (7) относно големите горивни инсталации, държавите-членки следва да имат възможност да нотифицират Комисията за индивидуалната обособеност на производствените единици, съставляващи част от заводите, подлежащи на закриване, или на заводите, които ще имат достъп до въглищни запаси, най-късно до юни 2004 г.
(21)
При условие че са съвместими с настоящата схема, помощите за научноизследователска и развойна дейност и помощите за опазване на околната среда и за обучение могат да се предоставят от държавите-членки и за въгледобивната промишленост. Помощта трябва да се предоставя в съответствие с изискванията и критериите, определени от Комисията за тези категории помощи.
(22)
Изпълнението на разпоредбите на настоящия регламент след приключване на Договора за ЕОВС и Решение № 3632/93/ЕОВС може да предизвика трудности при предприятията поради факта, че през една и съща календарна година ще са в сила две схеми за помощи. Затова е необходимо да се предвиди преходен период до 31 декември 2002 г.
(23)
Предлаганата схема за държавни помощи отчита много различни фактори, характеризиращи сегашното състояние на въгледобивната промишленост и енергийния пазар на Общността като цяло. Тези фактори, които могат да търпят по-малки или по-големи промени, някои от които непредвидени, по-специално способността на въглищата в Общността да допринесат за укрепване на енергийната сигурност на Съюза, е необходимо да бъдат подложени на преоценка в хода на изпълнението на схемата и в контекста на устойчивото развитие чрез доклад. Въз основа на доклада, като вземе под внимание отделните категории изкопаеми горива, намиращи се на територията на Общността, Комисията ще внесе в Съвета предложения, които отчитат развитието и дългосрочните перспективи на схемата, и по-специално социалните и регионалните аспекти на преструктурирането на въгледобивната промишленост.
(24)
Настоящият регламент влиза в сила колкото е възможно по-скоро след приключване действието на Договора за ЕОВС и се прилага със задна дата с цел да осигури извличане на пълна облага от неговите разпоредби,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Цел
Настоящият регламент съдържа правилата за предоставяне на държавни помощи за въгледобивната промишленост с цел да се допринесе за преструктурирането на въгледобивната промишленост. Постановените по-долу правила вземат под внимание следните елементи:
-
социалните и регионалните аспекти на преструктурирането на сектора;
-
потребността от поддържане на определено минимално количество местно производство на въглища като предпазна мярка с цел да се гарантира достъп до запасите.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и Б по смисъла на международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (8);
б)
„план за достъп до запасите от въглища“: план, разработен от дадена държава-членка, обезпечаващ производството на минималното количество местни въглища, необходимо за гарантиране на достъп до запасите от въглища;
в)
„план за закриването“: план, разработен от дадена държава-членка, обезпечаващ мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни производствени единици;
г)
„първоначални разходи за инвестиции“: фиксирани капиталови разходи, които са пряко свързани с инфраструктурни строежи или с техника, необходима за добиването на въглища в съществуващи мини;
д)
„производствени разходи“ означава разходите, свързани с текущото производство, изчислени съгласно член 9, параграф 3. Тези разходи обхващат освен добиването на въглища, дейности, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, калибрирането и сортирането на въглищата, както и с транспортирането им до пункта за доставка;
е)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната цена, договорена свободно между договарящите се страни в светлината на условията, които преобладават на световния пазар.
Член 3
Помощи
1. Може да се счита, че помощите за въгледобивната промишленост са съвместими с правилното функциониране на общия пазар само ако съответстват на разпоредбите на глава 2, без това да накърнява схемите за държавни помощи относно научното и технологично развитие, околната среда и обучението.
2. Помощите следва да обхващат само разходи, направени във връзка с въглища за производство на електроенергия, комбинирано производство на топлинна и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, в случаите, когато за посочените цели в Общността се използват въглища.
ГЛАВА 2
КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ
Член 4
Помощ за съкращаване на дейности
Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени производствени единици, може да се счита за съвместима с изискванията на общия пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици представлява част от план за закриването им, като крайната дата за това не е по-късно от 31 декември 2007 г.;
б)
нотифицираната помощ на тон еквивалент не надхвърля разликата между предвидените производствени разходи и предвидените постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ е предмет на годишни корекции въз основа на годишните разходи и печалба, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, последваща годината, през която е отпусната помощта.
в)
размерът на помощта на тон еквивалент не може да води до понижаване на кешовите цени на въглищата на Общността в сравнение с цените на въглища с подобно качество, внасяни от трети страни.
г)
помощта не трябва да води до каквото и да е нарушаване на конкуренцията между купувачите и потребителите на въглища в Общността;
д)
помощта не трябва да води до каквото и да е нарушаване на конкуренцията на пазарите на електроенергия, комбинирана топлинна и електроенергия, пазарите на продуктите от кокс и стомана.
Член 5
Помощи за достъп до запаси от въглища
1. Държавите-членки могат, действайки в съответствие с параграфи 2 и 3, да предоставят помощ за дадено предприятие, като я заделят специално за производствени единици или за група от производствени единици само ако помощта допринася за поддържане на достъпа до запасите от въглища. Дадена производствена единица може да получи помощ само ако спада към някоя от категориите, упоменати в параграфи 2 или 3. Не се разрешава натрупване на помощи по линия на параграфи 2 и 3.
2. Помощта, предназначена за покриване на начални инвестиционни разходи, може да се счита за съвместима с правилата на общия пазар само ако отговаря на условията, съдържащи се в член 4, букви в), г) и д) и на следните условия:
а)
помощта е предназначена за съществуващи производствени единици, които не са получавали помощи по силата на член 3 от Решение № 3632/93/ЕОВС или са получавали помощ, разрешена от Комисията по линия на споменатия по-горе член, тъй като са доказали, че могат да постигнат конкурентоспособно положение по отношение на цените на въглища с подобно качество, внасяни от трети страни;
б)
производствените единици разработват производствен и финансов план, с които се доказва, че помощта, предоставена за въпросния инвестиционен проект, гарантира икономическата жизнеспособност на дадените производствени единици;
в)
нотифицираната и действително изплатена помощ не може да надхвърля 30 % от общата стойност на съответния инвестиционен проект, чиято цел е да даде възможност на производствената единица да стане по-конкурентна по отношение на цените на въглища с подобно качество, внасяни от трети страни.
Помощта, която се предоставя съгласно настоящия параграф независимо от това дали представлява еднократно плащане или обхваща период от няколко години, не може да се изплаща след 31 декември 2010 г.
3. Помощта, която се отпуска за покриване на производствени загуби, може да се счита за съвместима с правилата на общия пазар само ако отговаря на условията, съдържащи се в член 4, букви от б) до д), и на следните условия:
а)
експлоатацията на въпросните производствени единици или на групи от производствени единици от същото предприятие е част от плана за достъп до запасите от въглища;
б)
помощта се предоставя на производствени единици, които - особено по отношение на нивото и схемата на производствените разходи, както и в рамките на количеството местни въглища, което трябва да бъде произведено в съответствие с плана, посочен в буква а) - предложат най-благоприятни икономически перспективи.
Член 6
Пренасочване на помощта
1. Общият обем на помощта за въгледобивната промишленост, предоставяна съгласно член 4 и член 5, параграф 3, следва низходяща крива, като целта е да се стигне постепенно до съществено намаление. След 31 декември 2007 г. няма да се предоставя помощ за съкращаване на дейности по силата на член 4.
2. По отношение на която и да е година след 2003 г. общият обем на помощите за въгледобивната промишленост, предоставяни съгласно членове 4 и 5, няма да надхвърля размера на помощите, разрешени от Комисията в съответствие с членове 3 и 4 от Решение № 3632/93/ЕОВС за 2001 г.
Член 7
Помощ за покриване на изключително големи разходи
1. Държавните помощи, които се предоставят на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, с цел те да бъдат улеснени за покриване на разходите по рационализация и преструктурирането на въгледобивната промишленост, които не са свързани със сегашното производство („наследени задължения“), може да се счита за съвместима с правилата на общия пазар, при условие че платената сума не надхвърля понесените разходи. Тези помощи може да се използват в следните случаи:
а)
за покриване на разходи, направени само от предприятия, които са извършвали или извършват преструктуриране, тоест разходи, свързани с възстановяване на околната среда на бивши въглищни мини;
б)
за покриване на разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите на разходите, които се отнасят до модернизация и преструктуриране на въгледобивната промишленост, са посочени в приложението.
Член 8
Общи разпоредби
1. Разрешеният размер на помощта, предоставяна в съответствие с която и да е разпоредба на настоящия регламент, се изчислява, като се отчита помощта, предоставена за същите цели под каквато и да е форма по силата на друг национален ресурс.
2. Цялата помощ, получавана от предприятията, се вписва в сметка на печалбите и загубите като отделно приходно перо, различно от оборота. Когато дадено предприятие, което получава помощ по силата на настоящия регламент, се занимава не само с минно дело, но също така с други икономически дейности, отпуснатите средства са предмет на отделно осчетоводяване, така че финансовите потоци съгласно настоящия регламент да бъдат ясно дефинирани. Средствата се управляват по такъв начин, който не позволява те да се прехвърлят и използват за други дейности.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ ПО УВЕДОМЛЕНИЕТО, ОЦЕНКАТА И УПЪЛНОМОЩАВАНЕТО
Член 9
Уведомление
1. В допълнение към разпоредбите на член 88 от Договора и на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. относно определянето на подробни правила за прилагане на член 93 от Договора за създаване на ЕО (9), помощите съгласно настоящия регламент са предмет на специални правила, съдържащи се в параграфи 2-12.
2. Държавите-членки, които предоставят помощи за въгледобивната промишленост, предоставят на Комисията цялата необходима информация, отчитайки текущата енергийна ситуация, за да мотивират предполагаемия производствен капацитет, който е част от плана за достъп до запасите от въглища, минималното производствено ниво, необходимо за гарантиране на такъв достъп, както и подходящите видове помощ, независимо от категориите помощ, посочени в настоящия регламент, като вземе под внимание спецификата на промишленото производство във всяка държава-членка.
3. Производствените разходи се изчисляват на базата на тримесечните обобщени извлечения за разходите, които се изпращат в Комисията от въгледобивното предприятие или от неговите сдружения. Въгледобивните предприятия включват в изчисленията на производствените разходи нормалната амортизация и лихвата върху заемния капитал. Разрешените лихвени разходи върху заемния капитал се основават на пазарните лихвени проценти и се свеждат само до дейностите (процесите), изброени в член 2, буква д).
4. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощи за съкращаване на дейността съгласно член 4, следва преди това да предадат на Комисията план за закриване на съответните производствени единици най-късно до 31 октомври 2002 г. Този план трябва да съдържа най-малко следните елементи:
а)
обозначение на производствените единици;
б)
действителните или предполагаеми производствени разходи за всяка производствена единица на въгледобивна година; тези разходи се изчисляват в съответствие с параграф 3;
в)
предполагаемото производство на въглища на въгледобивна година за всяка производствена единица, която е предмет на плана за закриване на дейността;
г)
предполагаемия размер на помощта за съкращаване на дейността за една въгледобивна година.
5. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта, упомената в член 5, параграф 2, предават на Комисията временен план за достъп до запасите от въглища най-късно до 31 декември 2002 г. Планът трябва да съдържа един минимум от обективни критерии за подбор, например икономическа жизнеспособност, на който трябва да отговарят производствените единици, за да получат помощ за инвестиционни проекти.
6. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта, упомената в член 5, параграф 3, предават на Комисията план за достъп до запасите от въглища най-късно до 31 октомври 2002 г. Планът трябва да съдържа най-малко следните елементи:
а)
обективни критерии за подбор, на който трябва да отговарят производствените единици, за да бъдат включени в плана;
б)
обозначение на производствените единици или на групата от производствени единици от едно и също въгледобивно предприятие, което отговаря на определените критерии за подбор;
в)
действителните или предполагаеми производствени разходи на всяка производствена единица за една въгледобивна година; тези разходи се изчисляват в съответствие с параграф 3;
г)
производствения и финансов план за всяка производствена единица или за групата от производствени единици от едно и също предприятие, които отразяват бюджетните принципи на държавите-членки;
д)
предполагаемото производство на въглища за една въгледобивна година на производствените единици или групата от производствени единици от едно и също предприятие, което е включено в плана за достъп до запасите от въглища;
е)
предполагаемия размер на помощта за достъп до запасите от въглища за всяка въгледобивна година;
ж)
съответните дялове от местни въглища и възобновяеми източници на енергия спрямо количеството местни първични източници на енергия, допринасящи за постигане на енергийна сигурност в рамките на устойчивото развитие, както и предполагаемата тенденция за тяхното развитие във възходяща или низходяща посока.
7. Като част от нотификацията относно плановете, упомената в параграфи 4, 5 и 6, държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация по отношение намаляването на емисиите от газове, причиняващи парников ефект. По-специално, те трябва да се позоват на емисиите, които са резултат от усилията за въвеждане на чисти технологии за горене на въглища.
8. Ако предоставят добри основания, държавите-членки могат да нотифицират Комисията за индивидуалното обозначение на производствените единици, които са част от плановете, посочени в параграфи 4 и 6 най-късно до юни 2004 г.
9. Държавите-членки информират Комисията за всякакви изменения в плана, представен първоначално на Комисията съгласно параграфи 4, 5, 6, 7 и 8.
10. Държавите-членки изпращат нотификация за всякаква финансова помощ, която възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост за дадена въгледобивна година, като дадат конкретна информация за естеството на тази помощ и се позоват на формите на помощта, предоставяна съгласно членове 4, 5 и 7. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на предполагаемите производствени разходи и връзката между тях и плановете, предоставени на вниманието на Комисията съгласно параграфи 4, 5, 6, 7 и 8.
11. Държавите-членки изпращат нотификация относно размера и пълна информация относно изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на съответната година. Преди края на следващата въгледобивна година, те декларират също така поправките, които са внесени в първоначално изплатените суми.
12. Когато изпращат нотификация за помощта, упомената в член 4, 5 и 7 и отчета за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима за проверка на условията и критериите, съдържащи се в настоящите разпоредби.
Член 10
Оценка и упълномощаване
1. Комисията извършва оценка на плана/овете, за който/които е била нотифицирана съгласно член 9. Комисията взема решение за тяхното съответствие с условията и критериите, посочени в членове 4, 5, 6, 7 и 8 и за това доколко те отговарят на целите на настоящия регламент, като се основава на правилата и процедурите, залегнали в Регламент (ЕО) № 659/1999.
2. Комисията разглежда мерките, нотифицирани съгласно член 9, параграф 10, в светлината на плановете, предложени в рамките на член 9, параграфи 4, 5, 6, 7 и 8. Комисията взема решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 г.
ГЛАВА 4
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Доклади на Комисията
1. До 31 декември 2006 г. Комисията докладва на Европейския парламент, на Съвета, на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите, като посочва по-специално своя опит и проблемите, които е срещала при изпълнението на настоящия регламент от датата на влизането му в сила. Тя прави преценка в светлината на мерките, предприети от държавите-членки, на резултатите от преструктурирането на въгледобивната промишленост и неговото влияние върху вътрешния пазар.
2. Комисията представя баланса на съответния дял на различните местни източници на основна енергия във всяка държава-членка включително на отделните категории на налични изкопаеми горива. Като отчита развитието на възобновяемите източници на енергия, Комисията прави оценка на действителния принос на местните въглища за дългосрочната енергийна сигурност на Европейския съюз като част от стратегията за устойчиво развитие и представя своята оценка на необходимото количество въглища за тази цел.
Член 12
Мерки по прилагането
Комисията взема всички мерки, необходими за прилагане на настоящия регламент. Тя създава съвместна рамка за предаване на информацията, която ще ѝ позволи да прави оценка на съответствието с условията и критериите, регулиращи предоставянето на помощи.
Член 13
Мерки по надзора
1. Въз основа на доклада, съставен съгласно член 11, Комисията внася в Съвета при необходимост предложения за изменение на настоящия регламент, що се отнася до неговото приложение за помощта за периода след 1 януари 2008 г. В съответствие с принципа за намаляване на помощта, предложенията съдържат, inter alia, принципите, въз основа на които плановете на държавите-членки се изпълняват след 1 януари 2008 г.
2. Принципите съгласно параграф 1 се установяват в светлината на целите, упоменати в член 1, като се обърне специално внимание на социалните и регионалните последици на мерките, които предстои да се въвеждат и на енергийната обстановка.
Член 14
Влизане в сила
1. Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент се прилага от 24 юли 2002 г.
2. Въз основа на основателно искане, подадено от дадена държава-членка, помощта, покриваща разходи, направени през 2002 г., може да продължи да бъде предмет на правилата и принципите, залегнали в Решение № 3632/93/ЕОВС, с изключение на правилата относно крайните срокове и процедурите.
3. Настоящият регламент се прилага до 31 декември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2002 година.