Kommissionens forordning (EF) nr. 2020/2000
af 25. september 2000
om ændring af forordning (EØF) nr. 207/93 om fastlæggelse af indholdet af bilag VI til Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 og om ændring af del C i bilag VI til forordning (EØF) nr. 2092/91 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler(1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1437/2000(2), særlig artikel 5, stk. 7 og 8, og artikel 13, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 207/93(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 345/97(4), fastlægger indholdet af bilag VI til forordning (EØF) nr. 2092/91 og fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne forordnings artikel 5, stk. 4.
(2) Gennemførelsesbestemmelserne til ordningen for medlemsstaternes midlertidige tilladelser i henhold til artikel 5, stk. 3, litra b), og artikel 5, stk. 5a, litra b), i forordning (EØF) nr. 2092/91, som er fastsat i artikel 3 i forordning (EØF) nr. 207/93, skal revideres for at tage hensyn til visse øjeblikkelige vanskeligheder i medlemsstaterne.
(3) Det har vist sig, at visse produkter under del C i bilag VI er til rådighed i tilstrækkelige mængder i EF fra økologisk landbrug. Disse produkter bør derfor slettes i del C i bilag VI.
(4) Der bør fastsættes en overgangsperiode for visse tilbagetrukne konventionelle produkter, således at de eksisterende lagre kan bruges op, og industrien har mulighed for at tilpasse sig de nye krav.
(5) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2092/91 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 3 i forordning (EØF) nr. 207/93 affattes således:
"Artikel 3
1. Så længe en ingrediens af landbrugsoprindelse ikke er anført i del C i bilag VI til forordning (EØF) nr. 2092/91, kan den anvendes efter undtagelsesbestemmelsen i artikel 5, stk. 3, litra b), og artikel 5, stk. 5a, litra b), i nævnte forordning, såfremt:
a) den erhvervsdrivende har givet medlemsstatens myndigheder al ønsket dokumentation for, at den pågældende ingrediens opfylder betingelserne i artikel 5, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2092/91, og
b) medlemsstatens myndigheder under iagttagelse af artikel 5, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2092/91 midlertidigt har tilladt, at ingrediensen kan anvendes i en periode på maksimalt tre måneder efter at have kontrolleret, at den erhvervsdrivende har taget den nødvendige kontakt til de øvrige udbydere i EF for at sikre sig, at ingredienser af den ønskede kvalitet ikke er disponible; medmindre andet følger af stk. 6, kan medlemsstaten maksimalt forlænge denne tilladelse tre gange, hver gang for syv måneder, og
c) der ikke er truffet en afgørelse i overensstemmelse med stk. 4 eller 6 om tilbagetrækning af en udstedt tilladelse for den pågældende ingrediens.
2. Er der givet tilladelse som omhandlet i stk. 1 meddeler medlemsstaten straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen følgende oplysninger:
a) datoen for tilladelsens udstedelse og, i tilfælde af forlængelse af tilladelsen, datoen for udstedelse af den første tilladelse
b) navn, adresse, telefonnummer og eventuelt telefaxnummer og e-postadresse for indehaveren af tilladelsen; navn og adresse for kontaktpunktet hos den myndighed, der udstedte tilladelsen
c) navnet på og om nødvendigt en præcis beskrivelse af og kvalitetskrav for den pågældende ingrediens af landbrugsoprindelse
d) den type produkter, til hvis tilberedning den ønskede ingrediens er nødvendig
e) de mængder, der er nødvendige, og en begrundelse herfor
f) årsagerne til knapheden og dennes forventede varighed
g) datoen for medlemsstatens afsendelse af denne meddelelse til de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Kommissionen og/eller medlemsstaterne kan stille disse oplysninger til rådighed for offentligheden.
3. Hvis det af en medlemsstats indsendte kommentarer til Kommissionen og til den medlemsstat, der udstedte tilladelsen, fremgår, at der i knaphedsperioden er tilstrækkelige mængder af den pågældende ingrediens, skal medlemsstaten overveje at trække tilladelsen tilbage eller at forkorte den planlagte gyldighedsperiode og underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om trufne eller planlagte foranstaltninger senest 15 dage efter modtagelsen af oplysningerne.
4. Efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommissionens initiativ forelægges sagen til behandling i det udvalg, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2092/91. Efter proceduren i artikel 14 kan det besluttes, at en allerede givet tilladelse skal trækkes tilbage eller dens gyldighedsperiode ændres, eller at den pågældende ingrediens skal medtages i del C i bilag VI, hvis der er begrundelse herfor.
5. Hvis tilladelsen forlænges, jf. stk. 1, litra b), anvendes procedurerne i stk. 2 og 3.
6. Hvis en medlemsstat ønsker at sikre, at en ingrediens fra konventionel produktion stadig kan anvendes efter den tredje forlængelse som omhandlet i stk. 1, litra b), skal denne sammen med meddelelsen om en tredje forlængelse af en udstedt tilladelse anmode om, at ingrediensen medtages i del C i bilag VI. Så længe der ikke foreligger en beslutning, som er trådt i kraft i overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i artikel 14, med henblik på at medtage ingrediensen i del C i bilag VI eller på at tilbagekalde tilladelsen, kan medlemsstaten fortsætte med at forlænge tilladelsen i flere efter hinanden følgende perioder på syv måneder under behørig overholdelse af betingelserne i stk. 1, 2 og 3."
Artikel 2
Del C i bilag VI til forordning (EØF) nr. 2092/91 affattes som bilaget til denne forordning.
Artikel 3
Følgende planteprodukter kan anvendes på samme betingelser som produkter, der er anført i del C i bilag VI til forordning (EØF) nr. 2092/91, i op til seks måneder fra nærværende forordnings ikrafttræden:
Acerola (Malpighia punicifolia), cashewnødder (Anacardium occidentale), bukkehørnsfrø (Trigonella foenum-graecum), papaja (Carica papaya), pinjekerner (Pinus pinea), allehånde (Pimenta dioica), kardemomme (Fructus cardamomi (minoris) (malabariensis Elettaria cardamomum), kanel (Cinnamomum zeylanicum), kryddernellike (Syzygium aromaticum), ingefær (Zingiber officinale), karry bestående af: koriander (Coriandrum sativum), sennep (Sinapis alba), fennikel (Foeniculum vulgare), ingefær (Zingiber officinale) samt fedtstoffer og olier, også raffinerede, men ikke kemisk modificerede, af palme, raps, saflor, sesam og soja.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2000.
32000R2020
L 241/39
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2020/2000 НА КОМИСИЯТА
от 25 септември 2000 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 207/93 за определяне на съдържанието на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета и за изменение на приложение VI, раздел В към Регламент (ЕИО) № 2092/91 относно биологичното производство на селскостопански продукти и неговото означаване върху селскостопанските продукти и храни
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на селскостопански продукти и неговото означаване върху селскостопанските продукти и храни (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1437/2000 на Комисията (2), и по-специално член 5, параграфи 7 и 8 и член 13 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 207/93 на Комисията (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 345/97 (4), е определил съдържанието на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91 и е установил подробни правила за приложението на разпоредбите на член 5, параграф 4 от този регламент.
(2)
Условията и редът за прилагането на режима за временните разрешения на държавите-членки в съответствие с член 5, параграф 3, буква б) и член 5, параграф 5a, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2092/91, установени в член 3 от Регламент (ЕИО) № 207/93, трябва да бъдат преразгледани, за да се вземат под внимание някои затруднения, с които понастоящем се сблъскват държавите-членки.
(3)
Оказа се, че определени продукти, изброени в раздел В на приложение VI, могат да бъдат предоставени в достатъчни количества в Общността от биологичното земеделие. Поради това тези продукти следва да бъдат заличени от раздел В на приложение VI.
(4)
Трябва да се отпусне гратисен период за изтеглянето от пазара на някои традиционни продукти, за да се позволи употребата на съществуващите запаси и приспособяването на промишлеността към новите изисквания.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, посочен в член 14 от Регламент (ЕИО) № 2092/91,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 3 от Регламент (ЕИО) № 207/93 се заменя със следния текст:
„Член 3
1. Докато не бъде включена в раздел В на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91, всяка съставка от земеделски произход може да бъде използвана в съответствие с дерогацията, предвидена в член 5, параграф 3, буква б) и в член 5, параграф 5a, буква б) от въпросния регламент, при спазване на следните условия:
а)
операторът е уведомил компетентния орган на държавата-членка за всички налични доказателства, показващи, че въпросната съставка удовлетворява изискванията на член 5, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2092/91; и
б)
компетентният орган на държавата-членка временно е разрешил, в съответствие с изискванията на член 5, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2092/91, употребата на съставката за максимален период от три месеца, след като е проверил, че операторът е осъществил необходимите контакти с други доставчици от Общността, за да се увери в неналичността на въпросните съставки според изискванията за качество; без да се засягат разпоредбите на параграф 6, държавата-членка може да продължи това разрешение, най-много три пъти, всеки път за срок от седем месеца; и
в)
не е било взето решение, в съответствие с разпоредбите на параграфи 4 или 6, съгласно което даденото по отношение на въпросната съставка разрешение трябва да бъде оттеглено.
2. Когато е дадено посоченото в параграф 1 разрешение, държавата-членка незабавно съобщава на останалите държави-членки и на Комисията следните данни:
а)
датата на разрешението и, в случай на продължаване на разрешението, дата на първото разрешение;
б)
името, адреса, телефона и, по целесъобразност, факса и електронния адрес на притежателя на разрешението, името и адреса за контакт с органа, издал разрешението;
в)
името и, по целесъобразност, точното описание и изискванията за качество към въпросните съставки от земеделски произход;
г)
типа на продуктите, за производството на които въпросната съставка е необходима;
д)
необходимите количества и обосновката за тези количества;
е)
причините за недостиг и очакваната му продължителност;
ж)
датата, на която държавата-членка е изпратила уведомлението до останалите държави-членки и до Комисията.
Комисията и/или държавите-членки могат да направят тази информация обществено достъпна.
3. Когато държава-членка представя коментари на Комисията и на държавата-членка, издала разрешението, че съставката е в наличност през периода на недостига, държавата-членка може да предвиди оттеглянето на разрешението или съкращаването на неговия период на валидност и уведомява Комисията и останалите държави-членки за мерките, които е предприела или ще предприеме, в петнадесетдневен срок, считано от датата на получаване на информацията.
4. По искане на държава-членка или по инициатива на Комисията, въпросът се представя за разглеждане от Комитета, посочен в член 14 от Регламент (ЕИО) № 2092/91. В съответствие с процедурата, посочена в член 14, може да се вземе решение за оттегляне на разрешението или за изменение на периода на валидност или, ако е целесъобразно, въпросната съставка да бъде включена в раздел В на приложение VI.
5. В случай на продължаване, както е посочено в параграф 1, буква б), се прилагат процедурите, определени в параграфи 2 и 3.
6. Когато държава-членка има намерение да осигури използването на дадена съставка от традиционен произход и след третото продължение на разрешението, описано в параграф 1, буква б), държавата-членка, заедно с уведомлението за третото продължение на даденото разрешение, предявява и молба за включване на въпросната съставка в приложение VI, раздел В. До момента на влизане в сила на решение, в съответствие с предвидената в член 14 процедура, за включване на дадена съставка в приложение VI, раздел В или за оттегляне на разрешението, държавата-членка може да продължава разрешението за последователни периоди от по седем месеца при стриктно спазване на условията на параграфи 1, 2 и 3.“
Член 2
Раздел В от приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91 се заменя с приложението към настоящия регламент.
Член 3
Следните растителни продукти могат да бъдат използвани при същите условия, както продуктите, изброени в раздел В на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91, в рамките на шест месеца, считано от влизането в сила на настоящия регламент:
барбадоска череша (Malphigia punicifolia), ядки от кашу (Anacardium occidentale), гръцки сминдух (Trigonella foenum-graecum), папая (Carica papaya), семена от пиния (Pinus pinea), бахар (Pimenta dioica), кардамон (Fructus cardamomi (minoris)(malabariensis) (Elettaria cardamomum), канела (Cinnamomum zeylanicum), карамфил (Syzygium aromaticum), джинджифил (Zingiber officinale), къри, съставено на основата на кориандър (Coriandrum sativum), горчица (Sinapis alba), копър/резене (Foeniculum vulgare), джинджифил (Zingiber officinale), както и мазнини и масла, независимо от това дали са рафинирани, или не, но не и химически модифицирани, от следните растителни продукти: палмови, рапични, сафлорови, сусамови и соеви.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден от неговото публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2000 година.