EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 633/2009/EF
af 13. juli 2009
om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 179 og 181 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har siden 1963 gennemført aktiviteter uden for Fællesskabet til støtte for Fællesskabets eksterne politikker.
(2)
De fleste af disse aktiviteter er blevet udført efter anmodning fra Rådet og har været underlagt en fællesskabsbudgetgaranti, der forvaltes af Kommissionen. Senest blev fællesskabsgarantien iværksat for perioden 2000-2007 ved Rådets afgørelse 2008/580/EF af 23. juni 2008 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (de sydøstlige nabolande, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik) (2) og ved Rådets afgørelse 2001/777/EF af 6. november 2001 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med en særlig långivningsaktion til fordel for udvalgte miljøprojekter i området langs Ruslands Østersøkyst som led i den nordlige dimension (3) og Rådets afgørelse 2005/48/EF af 22. december 2004 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til visse typer af projekter i Rusland, Ukraine, Moldova og Belarus (4) til en række regionalt specifikke långivningsaktioner.
(3)
Med det formål at støtte Fællesskabets aktioner i tredjelande uden at påvirke EIB's kreditværdighed bør EIB tilbydes en fællesskabsbudgetgaranti til at gennemføre transaktioner uden for Fællesskabet. EIB bør tilskyndes til at øge antallet af aktiviteter uden for Fællesskabet uden at udnytte fællesskabsgarantien, især i landene i førtiltrædelsesfasen og Middelhavslandene samt i investeringsværdige lande i andre regioner, samtidig med at karakteren af fællesskabsgarantiens dækning bør præciseres som en dækning mod risici af politisk eller statslig art.
(4)
Fællesskabsgarantien bør dække tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for EIB-finansieringsberettigede investeringsprojekter, der gennemføres i lande, der er omfattet af instrumentet til førtiltrædelsesbistand (5) (IPA), det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) (6) og instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI) (7), hvor disse lån eller lånegarantier er blevet ydet i henhold til en undertegnet aftale, som hverken er udløbet eller er blevet opsagt (»EIB-finansieringstransaktioner«).
(5)
De beløb, som fællesskabsgarantien dækker i henhold til denne afgørelse, bør udgøre beløbslofter for EIB's finansiering under fællesskabsgarantien. Der bør ikke være tale om mål, som EIB er forpligtet til at nå.
(6)
Fællesskabets politik i forhold til tredjelande er blevet revideret og udvidet i de senere år. Dette gælder især førtiltrædelsesstrategien, den europæiske naboskabspolitik, de fornyede partnerskaber med Latinamerika og Sydøstasien samt Den Europæiske Unions strategiske partnerskaber med Rusland, Kina og Indien. Dette gælder endvidere i forhold til Fællesskabets udviklingspolitik, som nu er blevet udvidet til at omfatte samtlige udviklingslande. Denne udviklingspolitik er en af grundpillerne i Fællesskabets eksterne forbindelser, der giver en løsning tilpasset behovene i udviklingslandene.
(7)
Fra 2007 er Fællesskabets relationer i forhold til tredjelande også støttet af de nye finansieringsinstrumenter, nemlig IPA, ENPI, DCI, Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR) (8) og stabilitetsinstrumentet (9).
(8)
EIB's finansieringstransaktioner bør være i overensstemmelse med og støtte Fællesskabets politik i forhold til tredjelande, herunder også specifikke regionale målsætninger, og bør bidrage til det generelle mål om i henhold til traktatens artikel 177 og 179 at fremme og konsolidere demokratiet og retsstaten, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt bidrage til overholdelse af internationale miljøaftaler, i hvilke Fællesskabet er part. EIB's finansieringstransaktioner bør, navnlig i forhold til udviklingslandene, fremme: bæredygtig økonomisk og social udvikling i disse lande, især i de dårligst stillede blandt dem, en harmonisk og gradvis integration i verdensøkonomien, bekæmpelse af fattigdommen, den generelle målsætning om at udvikle og konsolidere demokratiet og retsstaten, det overordnede mål om respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder såvel som overholdelse af de mål, der er godkendt af Fællesskabet i forbindelse med De Forenede Nationer og andre kompetente internationale organisationer. EIB's finansiering bør supplere Fællesskabets tilsvarende bistandspolitikker, -programmer og -instrumenter i de forskellige regioner ved at sikre en overordnet sammenhæng i Fællesskabets aktioner. Desuden bør beskyttelsen af medlemsstaternes miljø og energisikkerhed indgå i EIB's finansieringsmål i alle de finansieringsberettigede regioner. EIB's finansieringstransaktioner bør finde sted i lande, der opfylder passende betingelser, som er i overensstemmelse med fællesskabsaftaler på højt plan om politiske og makroøkonomiske aspekter.
(9)
Den politiske dialog mellem Kommissionen og EIB samt den strategiske planlægning og sammenhæng mellem EIB's og Kommissionens finansiering bør styrkes. Sammenkædningen af EIB's aktiviteter uden for Fællesskabet og Fællesskabets politikker bør styrkes via et udbygget samarbejde mellem EIB og Kommissionen på centralt plan samt i marken. En sådan udbygget koordination bør bl.a. omfatte tidlig gensidig konsultation om politiske spørgsmål, udarbejdelse af dokumenter af fælles betydning og projektplanlægning. Af særlig betydning er tidlig konsultation om strategiske planlægningsdokumenter udarbejdet af Kommissionen eller af EIB med henblik på at opnå størst mulig synergi mellem EIB's og Kommissionens aktiviteter og måle, hvor store fremskridt der gøres hen imod opfyldelsen af relevante fællesskabspolitiske målsætninger.
(10)
Hvad angår landene i førtiltrædelsesfasen bør EIB's finansiering i disse lande afspejle de prioriteter, der er fastsat i tiltrædelsespartnerskabsaftaler og europæiske partnerskabsaftaler, i stabiliserings- og tiltrædelsesaftaler og i forhandlinger med Fællesskabet. Fokus i Fællesskabets aktioner i det vestlige Balkan bør fortsat gradvis flyttes fra genopbygningsstøtte til førtiltrædelsesstøtte. I denne forbindelse bør EIB's aktiviteter også søge at fremme institutionsopbygningsaspektet, eventuelt i samarbejde med andre internationale finansielle institutioner, der er aktive i regionen. I perioden 2007-2011 bør finansieringen til kandidatlandene (Kroatien, Tyrkiet og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien) i stigende grad ske under den førtiltrædelsesfacilitet, der stilles til rådighed af EIB, og som med tiden bør udvides til at omfatte de potentielle kandidatlande i det vestlige Balkan i takt med fremskridtet i deres tiltrædelsesproces.
(11)
Hvad angår de lande, der er omfattet af ENPI, bør EIB videreføre og konsolidere sine aktiviteter vedrørende Middelhavsområdet og sætte øget fokus på udvikling af den private sektor. I denne forbindelse er det nødvendigt, at partnerlandene samarbejder om at fremme udviklingen af den private sektor og tilskynde til en strukturreform, navnlig i den finansielle sektor, og der er behov for andre foranstaltninger, der kan lette EIB's aktiviteter, navnlig for at sikre, at EIB kan udstede obligationer på lokale markeder. Hvad angår Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland bør EIB udvide sine aktiviteter i de berørte lande på passende betingelser, der er i overensstemmelse med fællesskabsaftaler på højt niveau med det pågældende land om politiske og makroøkonomiske aspekter. I denne region bør EIB finansiere projekter af væsentlig interesse for Fællesskabet inden for transport-, energi-, telekommunikations- og miljøinfrastruktur. Højeste prioritet bør gives til projekter i forbindelse med udvidede, vigtige transeuropæiske net, projekter med grænseoverskridende virkninger for en eller flere medlemsstater og større projekter, der fremmer regional integration via øget konnektivitet. Inden for miljøsektoren bør EIB i Rusland lægge særlig vægt på projekter, der ligger inden for rammerne af miljøpartnerskabet under den nordlige dimension. Inden for energisektoren har strategiske energiforsynings- og energitransportprojekter særlig betydning i overensstemmelse med fællesskabspolitikkens målsætning om diversificering af energikilderne og med henblik på at sikre forbrugerne stabile og sikre ressourcer. EIB's finansieringstransaktioner i denne region bør gennemføres i nært samarbejde med Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), især på de vilkår, der skal fastsættes i et trepartsaftalememorandum mellem Kommissionen, EIB og EBRD.
(12)
EIB's finansiering i asiatiske og latinamerikanske lande vil blive gradvis tilpasset Unionens samarbejdsstrategi i disse regioner og udgøre et supplement til instrumenter, der finansieres over Fællesskabets budgetmidler. EIB bør bestræbe sig på gradvis at udvide sine aktiviteter til flere lande i disse regioner, herunder mindre velstående lande. Til støtte for Fællesskabets målsætninger bør EIB's finansiering i asiatiske og latinamerikanske lande fokusere på miljømæssig bæredygtighed (herunder imødegåelse af klimaændringer) og energisikkerhedsprojekter samt den fortsatte støtte til Unionens tilstedeværelse i Asien og Latinamerika gennem direkte udenlandske investeringer og overførsel af teknologi og knowhow. Under hensyn til omkostningseffektiviteten bør EIB også kunne arbejde direkte med lokale virksomheder, især på områderne miljømæssig bæredygtighed og energisikkerhed. Målsætningerne for EIB's finansiering i Asien og Latinamerika vil blive taget op til fornyet overvejelse under midtvejsevalueringen.
(13)
I Centralasien bør EIB fokusere på større energiforsynings- og energitransportprojekter, der også tjener Fællesskabets egne energiinteresser og er i overensstemmelse med og støtter Fællesskabets politiske målsætninger om diversificering af energikilder og Kyoto-kravene og om styrkelse af miljøbeskyttelse. EIB's finansiering i Centralasien bør desuden gennemføres i nært samarbejde med EBRD og navnlig på de vilkår, der skal fastsættes i et trepartsaftalememorandum mellem Kommissionen, EIB og EBRD.
(14)
Som et supplement til EIB's aktiviteter under partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater (10) (Cotonouaftalen) til fordel for de pågældende lande bør EIB i Sydafrika fokusere på infrastrukturprojekter af offentlig interesse (herunder kommunal infrastruktur og el- og vandforsyning) og støtte til den private sektor, herunder små og mellemstore virksomheder. Gennemførelsen af bestemmelserne om økonomisk samarbejde i aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side (11) vil yderligere fremme EIB's aktiviteter i denne region.
(15)
Med henblik på at forbedre sammenhængen i den samlede fællesskabsstøtte i de pågældende regioner bør der findes muligheder for eventuelt at kombinere EIB-finansiering med fællesskabsbudgetmidler i form af gavebistand, risikovillig kapital og rentetilskud sammen med teknisk bistand til projektforberedelse og projektgennemførelse eller til forbedring af de retlige og reguleringsmæssige rammer via IPA, ENPI, stabilitetsinstrumentet, EIDHR og, for Sydafrikas vedkommende, DCI.
(16)
EIB har i forvejen et nært samarbejde med de internationale finansielle institutioner og de europæiske bilaterale institutioner. Dette samarbejde er reguleret ved regionalt specifikke aftalememoranda, som bør godkendes af EIB's styrende organer. I sine finansieringstransaktioner uden for Fællesskabet, der falder inden for denne afgørelses anvendelsesområde, bør EIB i relevant omfang bestræbe sig på yderligere at udbygge koordinationen og samarbejdet med de internationale finansielle institutioner og med de europæiske bilaterale institutioner, herunder eventuelt samarbejdet om sektorbetingelser, øget brug af samfinansiering og deltagelsen, sammen med andre internationale finansielle institutioner, i globale initiativer som f.eks. fremme af støttekoordination og -effektivitet.
(17)
EIB's og Kommissionens rapportering og videreformidling af oplysninger om EIB's finansieringstransaktioner bør styrkes. På grundlag af oplysninger fra EIB bør Kommissionen årligt aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB's finansieringstransaktioner i medfør af denne afgørelse. Rapporten bør især indeholde de strategiske planlægningsdokumenter og indeholde et afsnit om merværdi i overensstemmelse med Fællesskabets politikker og et afsnit om samarbejde med Kommissionen, andre internationale finansielle institutioner og bilaterale donorer, herunder vedrørende samfinansiering.
(18)
Den fællesskabsgaranti, der iværksættes ved denne afgørelse, bør dække EIB-finansieringstransaktioner, der undertegnes i perioden fra den 1. februar 2007 til den 31. oktober 2011. For at gøre status over forløbet igennem første halvdel af denne periode bør EIB og Kommissionen udarbejde en midtvejsevaluering af denne afgørelse. En sådan evaluering bør især indeholde en ekstern evaluering, for hvilken referencegrundlaget er angivet i bilag II.
(19)
EIB's finansieringstransaktioner bør fortsat forvaltes i henhold til EIB's egne regler og procedurer, herunder passende kontrolforanstaltninger, samt i henhold til de relevante regler og procedurer vedrørende Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).
(20)
Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande (»garantifonden«), der blev oprettet ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 (12), bør fortsat udgøre en likviditetsmæssig stødpude for Fællesskabets budget mod tab i forbindelse med EIB's finansieringstransaktioner.
(21)
EIB bør i samarbejde med Kommissionen udarbejde en vejledende flerårlig programmering af omfanget af undertegnelser af EIB's finansieringstransaktioner, så der kan opnås en passende budgetplanlægning for tilførsel af kapital til garantifonden. Kommissionen bør tage hensyn til denne planlægning i den almindelige budgetplanlægning, der forelægges budgetmyndigheden.
(22)
Ved sin dom af 6. november 2008 i sag C-155/07 (Parlamentet mod Rådet) annullerede De Europæiske Fællesskabers Domstol Rådets afgørelse 2006/1016/EF af 19. december 2006 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet (13). Afgørelse 2006/1016/EF var blevet udvidet til at gælde fem centralasiatiske lande (Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan) ved Rådets afgørelse 2008/847/EF af 4. november 2008 om centralasiatiske landes ret til finansiering efter afgørelse 2006/1016/EF (14).
(23)
Domstolen bestemte imidlertid, at virkningerne af afgørelse 2006/1016/EF skulle opretholdes for de af EIB's finansieringstransaktioner, der aftales, indtil en ny afgørelse, der er vedtaget med rette hjemmel, dvs. både artikel 179 og 181 A i traktaten, træder i kraft inden for en frist på 12 måneder fra datoen for dommens afsigelse. Udfaldet af denne dom er, at den fælles beslutningsprocedure finder anvendelse på aktiveringen af det fakultative mandat, støtteberettigelsen af landene i bilag I og suspenderingen af ny EIB-finansiering i et bestemt land i tilfælde af alvorlige bekymringer vedrørende den politiske eller økonomiske situation.
(24)
Det er derfor nødvendigt, at Europa-Parlamentet og Rådet træffer en ny afgørelse for at sikre uændret videreførelse af garantierne for EIB's relevante finansieringstransaktioner uden for Fællesskabet.
(25)
Der bør dog sikres en hurtig vedtagelse af denne afgørelse, samtidig med at Europa-Parlamentets beføjelser bør respekteres fuldt ud; Kommissionen bør derfor inden den 30. april 2010 forelægge et forslag til en ny afgørelse, der blandt andet tager hensyn til konklusionerne i midtvejsevalueringen.
(26)
Dette forslag til en ny afgørelse bør blandt andet behandle spørgsmålet om bedre kontrol fra Europa-Parlamentets og Rådets side med de politiske beslutninger, der træffes i EIB og i Kommissionen inden for rammerne af den nye afgørelse, spørgsmålet om gennemsigtighed i hele finansieringssystemet og spørgsmålet om begrænsningen af fællesskabsgarantien i forhold til udbetalte lån -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Garanti og beløbslofter
1. Fællesskabet yder Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en generalgaranti (»fællesskabsgaranti«) til dækning af alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB i forbindelse med lån til og lånegarantier for EIB-finansieringsberettigede investeringsprojekter, der gennemføres i lande, der er omfattet af denne afgørelse, hvis lån eller lånegaranti er ydet i henhold til en undertegnet aftale, som hverken er udløbet eller er blevet opsagt (»EIB-finansieringstransaktioner«), og som er ydet i overensstemmelse med EIB's egne regler og procedurer til støtte for relevante målsætninger i Fællesskabets eksterne politikker.
2. Fællesskabsgarantien begrænses til 65 % af det samlede beløb for udbetalte lån og lånegarantier ydet under EIB-finansieringstransaktioner med fradrag af tilbagebetalte beløb og med tillæg af alle hermed forbundne beløb.
3. Det maksimale beløbsloft for EIB's finansieringstransaktioner i hele perioden 2007-2013 med fradrag af annullerede beløb må ikke overstige 27 800 000 000 EUR. Dette maksimale beløbsloft opdeles i to dele:
a)
et grundloft, der udgør et fast beløb på højst 25 800 000 000 EUR, hvis regionale fordeling er fastlagt i stk. 4, dækkende hele perioden 2007-2013
b)
et fakultativ mandat på 2 000 000 000 EUR. Aktiveringen af hele eller en del af dette valgfrie beløb og dets regionale fordeling foretages af Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter proceduren i traktatens artikel 251. Afgørelsen vil være baseret på resultatet af den midtvejsevaluering, der er fastsat i artikel 9.
4. Det i stk. 3, litra a), nævnte grundloft opdeles i følgende bindende regionale beløbslofter:
a)
lande i førtiltrædelsesfasen: 8 700 000 000 EUR
b)
naboskabs- og partnerskabslande: 12 400 000 000 EUR
fordelt på følgende vejledende underlofter:
i)
Middelhavslande: 8 700 000 000 EUR
ii)
Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland: 3 700 000 000 EUR
c)
Asien og Latinamerika: 3 800 000 000 EUR
fordelt på følgende vejledende underlofter:
i)
Latinamerika: 2 800 000 000 EUR
ii)
Asien (herunder Centralasien): 1 000 000 000 EUR
d)
Den Sydafrikanske Republik: 900 000 000 EUR.
5. Inden for de regionale beløbslofter kan EIB's styrende organer beslutte at omfordele op til 10 % af det regionale beløbsloft mellem underlofter.
6. Fællesskabsgarantien dækker EIB-finansieringstransaktioner, der undertegnes i perioden fra den 1. februar 2007 til den 31. oktober 2011. EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet i henhold til afgørelse 2006/1016/EF og 2008/847/EF, vil fortsat være omfattet af fællesskabsgarantien i henhold til denne afgørelse.
7. Hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke ved udløbet af den i stk. 6 omhandlede periode har vedtaget en afgørelse om at give EIB en ny fællesskabsgaranti for sine finansieringstransaktioner uden for Fællesskabet, forlænges perioden automatisk med seks måneder.
Artikel 2
Omfattede lande
1. Listen over de lande, der er berettigede eller potentielt berettigede til EIB-finansiering under fællesskabsgarantien, er fastlagt i bilag I.
2. For så vidt angår de lande på listen i bilag I, der er markeret med »(*)«, og andre lande, der ikke er opført på listen i bilag I, vil deres berettigelse til EIB-finansiering under fællesskabsgarantien blive besluttet af Europa-Parlamentet og Rådet i hvert enkelt tilfælde efter proceduren i traktatens artikel 251.
3. Fællesskabsgarantien dækker kun EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i lande, der har indgået en rammeaftale med EIB, der fastsætter de retlige betingelser, hvorunder sådanne transaktioner skal gennemføres.
4. I tilfælde af alvorlige bekymringer vedrørende den politiske eller økonomiske situation i et bestemt land kan Europa-Parlamentet og Rådet beslutte at suspendere ny EIB-finansiering under fællesskabsgarantien i det pågældende land efter proceduren i traktatens artikel 251.
5. Fællesskabsgarantien dækker ikke EIB-finansieringstransaktioner i et bestemt land, hvis aftalen vedrørende sådanne transaktioner er blevet undertegnet, efter at landet har tiltrådt Den Europæiske Union.
Artikel 3
Sammenhæng med Fællesskabets politikker
1. Sammenhængen mellem EIB's aktioner i tredjelande og Fællesskabets eksterne politiske målsætninger skal styrkes for at opnå størst mulig synergi mellem EIB's finansiering og Den Europæiske Unions budgetmidler, navnlig gennem en regelmæssig og systematisk dialog og tidlig konsultation om:
a)
strategidokumenter udarbejdet af Kommissionen, f.eks. landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter, handlingsplaner og førtiltrædelsesdokumenter
b)
EIB's strategiske planlægningsdokumenter og projektplanlægning
c)
andre politiske og operationelle aspekter.
2. Samarbejdet bør gennemføres forskelligt fra region til region under hensyntagen til EIB's rolle og Fællesskabets politik i hver enkelt region.
3. En EIB-finansieringstransaktion omfattes ikke af dækningen under fællesskabsgarantien, hvis Kommissionen afgiver en negativ udtalelse om transaktionen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i artikel 21 i EIB's vedtægter.
4. Sammenhængen mellem EIB's finansieringstransaktioner og Fællesskabets eksterne politiske målsætninger overvåges i henhold til artikel 6.
Artikel 4
Samarbejde med andre internationale finansielle institutioner
1. EIB's finansieringstransaktioner bør, hvor det er relevant, i større og større udstrækning gennemføres i samarbejde med og/eller ved hjælp af samfinansiering mellem EIB og andre internationale finansielle institutioner eller europæiske bilaterale institutioner for at opnå størst mulig synergi, samarbejde og effektivitet og for at sikre en rimelig risikodeling og sammenhængende projekt- og sektorbetingelser.
2. Det i stk. 1 omhandlede samarbejde bør fremmes ved koordination, der navnlig gennemføres inden for rammerne af aftalememoranda mellem, hvor det er hensigtsmæssigt, Kommissionen, EIB og de vigtigste internationale finansielle institutioner og europæiske bilaterale institutioner, der opererer i de forskellige regioner.
3. Samarbejdet med andre internationale finansielle institutioner og øvrige donorer evalueres ved den midtvejsevaluering, der er fastsat i artikel 9.
Artikel 5
Fællesskabsgarantiens dækning og betingelser
1. For EIB-finansieringstransaktioner indgået med en stat eller garanteret af en stat samt for andre EIB-finansieringstransaktioner, der indgås med regionale eller lokale myndigheder eller statsejede og/eller statskontrollerede offentlige virksomheder eller institutioner, hvor disse andre EIB-finansieringstransaktioner har en passende EIB-kreditrisikovurdering, der tager hensyn til kreditrisikoen i det pågældende land, dækker fællesskabsgarantien alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB (»totalgaranti«).
Ved anvendelsen af denne artikel og artikel 6, stk. 4, omfatter begrebet »stat« Vestbredden og Gazastriben repræsenteret af Den Palæstinensiske Myndighed og Kosovo (15) repræsenteret af FN's midlertidige administrative mission.
2. For andre EIB-finansieringstransaktioner end de i stk. 1 nævnte dækker fællesskabsgarantien alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB, hvor misligholdelsen skyldes forekomsten af en af følgende politiske risici (»garanti for politiske risici«):
a)
manglende overførsel af valuta
b)
ekspropriation
c)
krig eller civile uroligheder
d)
manglende adgang til domstolsprøvelse af kontraktbrud.
Artikel 6
Rapportering og regnskabsregler
1. Kommissionen aflægger rapport årligt til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i medfør af denne afgørelse. Rapporten skal omfatte en vurdering af EIB-finansieringstransaktionernes virkning og effektivitet på projekt-, sektor-, lande- og regionsplan samt af EIB-finansieringstransaktionernes bidrag til opfyldelse af Fællesskabets eksterne politiske målsætninger under hensyntagen til EIB's operationelle målsætninger. Den skal også omfatte en vurdering af omfanget af samarbejdet mellem EIB og Kommissionen og mellem EIB og andre internationale finansielle institutioner og bilaterale donorer.
2. Med henblik på stk. 1 forelægger EIB årlige rapporter for Kommissionen om de EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i medfør af denne afgørelse, og om opfyldelsen af Fællesskabets eksterne politiske målsætninger, herunder om samarbejdet med andre internationale finansielle institutioner.
3. EIB forsyner Kommissionen med de fornødne statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver af EIB's finansieringstransaktioner, således at Kommissionen kan opfylde sine rapporteringsforpligtelser eller rapporteringsanmodninger fra Revisionsrettens side, samt med en revisionserklæring om udestående beløb i EIB's finansieringstransaktioner.
4. Med henblik på Kommissionens regnskabsføring og rapportering af de risici, der dækkes af totalgarantien, forsyner EIB Kommissionen med EIB's risikovurdering og kreditvurderingsoplysninger vedrørende EIB's finansieringstransaktioner med andre låntagere eller garanterede debitorer end stater.
5. EIB tilvejebringer de i stk. 2, 3 og 4 omhandlede oplysninger for egen regning.
Artikel 7
Inddrivelse af betalinger foretaget af Kommissionen
1. Foretager Kommissionen en betaling under fællesskabsgarantien, påhviler det EIB i Kommissionens navn og på dennes vegne at inddrive fordringer vedrørende udbetalte beløb.
2. EIB og Kommissionen indgår en aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer for inddrivelse af fordringer, senest på datoen for indgåelsen af den i artikel 8 omhandlede aftale.
Artikel 8
Garantiaftale
EIB og Kommissionen indgår en garantiaftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende fællesskabsgarantien.
Artikel 9
Revision
1. Kommissionen forelægger senest den 30. april 2010 en midtvejsrapport om anvendelsen af denne afgørelse for Europa-Parlamentet og Rådet, ledsaget af et forslag til ændring heraf, blandt andet på baggrund af en ekstern evaluering, for hvilken referencegrundlaget er angivet i bilag II til denne afgørelse.
2. Kommissionen forelægger en endelig rapport om anvendelsen af denne afgørelse senest den 31. juli 2013.
Artikel 10
Ophævelse
Afgørelse 2008/847/EF ophæves.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.
РЕШЕНИЕ № 633/2009/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юли 2009 година
за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално членове 179 и 181а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
От 1963 г. Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) извършва операции извън Общността в подкрепа на външните политики на Общността.
(2)
Повечето от тези операции се извършват по искане на Съвета и са покрити с бюджетна гаранция от Общността, администрирана от Комисията. За последен път гаранцията от Общността е учредена за периода 2000-2007 г. с Решение 2008/580/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби, произтичащи от заеми за проекти, осъществявани извън Общността (югоизточните съседи, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, Южноафриканската република) (2) и с Решение 2001/777/ЕО на Съвета от 6 ноември 2001 г. за предоставяне на гаранция от Общността за загуби по специални заеми за избрани екологични проекти в руската част от басейна на Балтийско море в рамките на Северното измерение (3) и Решение 2005/48/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка срещу загуби от заеми за определени видове проекти в Русия, Украйна, Молдова и Беларус (4) за специфични регионални действия по предоставяне на заеми.
(3)
За да се подкрепи външната политика на ЕС, без да бъде засегнат кредитният рейтинг на ЕИБ, на ЕИБ следва да бъде предоставена бюджетна гаранция от Общността за операции, извършвани извън Общността. ЕИБ следва да бъде насърчавана да увеличава операциите си извън Общността, без да използва гаранцията от Общността, по-специално в държави в процес на присъединяване и средиземноморски страни, както и в държави с инвестиционен рейтинг от други региони, като по отношение на характера на покритието на гаранцията от Общността следва да бъде пояснено дали покрива политически рискове и рискове, свързани със суверенитета.
(4)
Гаранцията от Общността следва да покрива загуби по заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от Инструмента за предприсъединителна помощ (5) (ИПП), Инструмента за европейско съседство и партньорство (6) (ИЕСП) и Инструмента за сътрудничество за развитие (7) (ИСР), когато заемното финансиране или гаранцията са отпуснати съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл или което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“).
(5)
Сумите, които се покриват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение, следва да представляват тавани за финансиране от ЕИБ под покритието на гаранцията от Общността. Те не следва да представляват цели, които ЕИБ е задължена да спазва.
(6)
През последните години политиките на Общността в областта на външните отношения бяха преразгледани и разширени. Такъв е случаят със стратегията за предприсъединяването, за Европейската политика за съседство, за подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Европейския съюз с Русия, Централна Азия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политиките на Общността за развитие, чийто обхват беше разширен, така че да бъдат включени всички развиващи се държави. Тези политики за развитие представляват един от стълбовете на външните отношения на Общността, като дават възможност за намирането на решение, адаптирано към потребностите на развиващите се държави.
(7)
От 2007 г. външните отношения на Общността са подкрепяни и чрез новите финансови инструменти, т.е. ИПП, ИЕСП, ИСР, Европейския инструмент за демокрация и човешки права (ЕИДЧП) (8) и Инструмента за стабилност (9).
(8)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъдат съобразени с външните политики на Общността, включително специфичните регионални цели, и следва да ги подпомагат, както и да допринасят за постигането на посочената в членове 177 и 179 от Договора цел за насърчаване и укрепване на демокрацията и на правовата държава, зачитане на правата на човека и основните свободи и спазванe на международните споразумения в областта на околната среда, по които Общността е страна. По-конкретно, по отношение на развиващите се държави, операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават устойчивото икономическо и социално развитие на тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение, плавното им и постепенно интегриране в световната икономика, кампанията за борба с бедността, общата цел за развитие и укрепване на демокрацията и правовата държава, общата цел за зачитането на правата на човека и основните свободи, както и изпълнението на приетите от Общността цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации. Чрез гарантиране на обща съгласуваност с действията на Общността, финансирането от ЕИБ следва да допълва съответните политики, програми и инструменти на Общността за помощ в различните региони. При това опазването на околната среда и енергийната сигурност на държавите-членки следва да бъде част от финансовите цели на ЕИБ във всички отговарящи на условията региони. Операциите на ЕИБ по финансиране следва да се провеждат в държави, които отговарят на подходящи условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище по отношение на политическите и макроикономическите аспекти.
(9)
Следва да бъдат засилени политическият диалог между Комисията и ЕИБ, както и стратегическото планиране и съгласуваността между ЕИБ и финансирането от Комисията. Връзката между дейностите на ЕИБ извън Общността и политиките на Общността следва да бъде задълбочена посредством засилено сътрудничество между ЕИБ и Комисията както на централно, така и на местно равнище. Подобно засилено сътрудничество следва да включва, наред с другото, взаимни консултации на ранен етап по политически въпроси, подготовка на документи от значение и за двете страни и подготовка на бъдещи проекти. От особено значение са консултациите на ранен етап по стратегически програмни документи, подготвени от Комисията или от ЕИБ, за максимално увеличаване на единодействието между дейностите на ЕИБ и на Комисията и измерване на напредъка при изпълнението на съответните политически цели на Общността.
(10)
По отношение на държавите в процес на присъединяване финансирането от ЕИБ в тези държави следва да отразява приоритетите, определени в партньорствата за присъединяване и европейските партньорства, в споразуменията за стабилизиране и асоцииранe и в преговорите с Общността. Центърът на действията на Общността в Западните Балкани следва да продължава да се измества постепенно от подкрепа за възстановяване към подкрепа за предприсъединяване. В този контекст дейността на ЕИБ следва да цели също така насърчаване на институционалното изграждане, когато това е уместно, в сътрудничество с други международни финансови институции, които действат в региона. През периода 2007-2011 г. финансирането на държавите кандидатки (Хърватия, Турция и Бивша югославска република Македония) следва да се извършва все повече в рамките на предприсъединителния инструмент на ЕИБ, който следва да бъде разширяван с времето така, че да обхване потенциалните държави кандидатки от Западните Балкани в съответствие с развитието на процеса на тяхното присъединяване.
(11)
По отношение на страните, обхванати от ИЕСП, ЕИБ следва да продължи да развива и укрепва своите дейности във връзка със средиземноморския регион, като концентрира усилията си върху развитието на частния сектор. В това отношение е необходимо сътрудничество със страните партньори с цел улесняване развитието на частния сектор и насърчаване на структурната реформа, особено реформата на финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ, по-специално за да се гарантира, че ЕИБ може да издава облигации на местните пазари. По отношение на Източна Европа, Южен Кавказ и Русия ЕИБ следва да засили своята дейност в съответните държави при спазване на съответните условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище със съответната държава по отношение на политическите и макроикономическите аспекти. В този регион ЕИБ следва да финансира проекти от значителен интерес за Общността в областта на транспорта, енергетиката, телекомуникациите и екологичната инфраструктура. Следва да бъде даден приоритет на проекти по разширяване на основни оси на трансевропейската мрежа, проекти с трансгранично приложение за една или повече държави-членки и основни проекти, които подпомагат регионалната интеграция чрез засилване на връзките. В сектора на околната среда в Русия ЕИБ следва да даде приоритет главно на проекти за партньорството в сферата на околната среда в рамките на северното измерение. В сектора на енергетиката от особена важност са стратегическите енергийни доставки и енергийните транспортни проекти, в съответствие с целта на политиката на Общността за диверсификация на енергийните ресурси и с оглед гарантиране на стабилни и сигурни ресурси за потребителите. Операциите на ЕИБ по финансиране в този регион следва да бъдат извършвани в тясно сътрудничество с Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР), по-специално по отношение на условията, изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(12)
Финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави ще бъде постепенно приведено в съответствие със стратегията на Съюза за сътрудничество в тези региони и ще допълва инструментите, финансирани с бюджетните ресурси на Общността. ЕИБ следва да се стреми постепенно да разширява дейностите си към по-голям брой държави в тези региони, включително в по-малко богатите държави. В подкрепа на целите на Общността финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави следва да се насочи към екологичната устойчивост (включително смекчаване последиците от изменението на климата) и проектите в областта на енергийната сигурност, както и към продължаване подкрепата на присъствието на Съюза в Азия и Латинска Америка чрез преки чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии и ноу-хау. Като взема под внимание разходната ефективност, ЕИБ следва да може да работи и директно с местни дружества, по-специално в областта на екологичната устойчивост и енергийната сигурност. При междинния преглед ще се преразгледат целите на финансиране от ЕИБ в Азия и Латинска Америка.
(13)
В Централна Азия ЕИБ следва да насочи вниманието си към основните проекти в областта на доставките и преноса на енергия, които служат също така на интересите на Общността в областта на енергетиката и съответстват на политическите цели на Общността по отношение на диверсификацията на енергийните източници и на изискванията от Киото, както и по отношение на подобряване на опазването на околната среда. Финансиране от ЕИБ в Централна Азия следва да се извършва в тясно сътрудничество с ЕБВР, по-специално съобразно условията, които предстои да бъдат изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(14)
За да се допълни дейността на ЕИБ по Споразумението за партньорство между членовете на групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна (10) („Споразумението от Котону“) за съответните държави, в Южна Африка ЕИБ следва да насочи вниманието си върху инфраструктурни проекти от обществен интерес (включително общинска инфраструктура, снабдяване с електроенергия и водоснабдяване) и подкрепа за частния сектор, включително малките и средни предприятия. Прилагането на разпоредбите за икономическо сътрудничество съгласно Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Южна Африка, от друга страна (11) ще насърчава още повече дейността на ЕИБ в този регион.
(15)
С оглед по-доброто съгласуване на цялостната подкрепа на Общността в съответните региони следва да се търсят възможности за съчетаване на финансирането от ЕИБ с бюджетните ресурси на ЕС, доколкото е уместно, под формата на безвъзмездна помощ, рисков капитал и лихвени субсидии, заедно с техническата помощ за подготовка и изпълнение на проекти, или за подобряване на законодателната и регулаторна рамка, чрез ИПП, ИЕСП, Инструмента за стабилност и ЕИДЧП, а за Южна Африка - чрез ИСР.
(16)
ЕИБ вече тясно си сътрудничи с международни финансови институции и с европейски институции на двустранна основа. Това сътрудничество се ръководи от специфични за регионите меморандуми за разбирателство, които следва да бъдат одобрени от управителните органи на ЕИБ. При финансовите си операции извън Общността, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да се стреми да насърчава по-нататъшната координация и сътрудничество с международните финансови институции и с европейските институции на двустранна онова, когато е приложимо, включително, ако е уместно, сътрудничество относно условията на сектора, повишено използване на съфинансиране и участие с други международни финансови институции в глобални инициативи като тези, които насърчават координацията и ефективността на помощта.
(17)
Следва да се подобри докладването и предаването на информация от страна на ЕИБ и на Комисията относно операциите на ЕИБ по финансиране. Въз основа на получената от ЕИБ информация Комисията следва да представя годишен доклад пред Европейския парламент и пред Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Докладът следва да съдържа, по-специално, стратегическите програмни документи и да включва раздел относно приноса в съответствие с политиките на Общността, както и раздел за сътрудничеството с Комисията, други международни финансови институции и двустранни финансови донори, включително за случаите на съфинансиране.
(18)
Гаранцията от Общността, учредена с настоящото решение, следва да покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани в периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. С цел да се отчете развитието през първата половина на посочения период, ЕИБ и Комисията следва да подготвят междинен преглед на решението. Този преглед следва да включва по-специално външна оценка, условията за която са определени в приложение II.
(19)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ, включително съответните мерки за контрол, както и съответните правила и процедури относно Сметната палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(20)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционният фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 2728/94 на Съвета (12), следва да продължава да предоставя ликвиден резерв за бюджета на Общността в случай на загуби от операции на ЕИБ по финансиране.
(21)
ЕИБ следва да подготви в консултация с Комисията индикативна многогодишна програма за обема на договорените операции на ЕИБ по финансиране, така че да осигури подходящ бюджетен план за набавяне на средства за гаранционния фонд. Комисията следва да вземе предвид този план в своето редовно бюджетно планиране, което предава на бюджетния орган.
(22)
С решението си от 6 ноември 2008 г. по дело C-155/07 (Парламент/Съвет), Съдът на Европейските общности отмени Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (13). С Решение 2008/847/ЕО на Съвета от 4 ноември 2008 г. относно това дали са подходящи държавите от Централна Азия съгласно Решение 2006/1016/ЕО (14) приложното поле на Решение 2006/1016/ЕО бе разширено, така че да обхване и пет централноазиатски държави (а именно Казахстан, Киргизстан, Таджикистан, Туркменистан и Узбекистан).
(23)
Все пак Съдът постанови, че се запазват правните последици на Решение 2006/1016/ЕО по отношение на операции на ЕИБ по финансиране, договорени до влизането в сила - в срок от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на посоченото съдебно решение - на ново решение с правилно правно основание, а именно членове 179 и 181а от Договора, взети заедно. Това съдебно решение предполага, че по отношение на активирането на факултативния мандат, допустимостта за участие на държавите, изброени в приложение I, и спирането на ново финансиране от ЕИБ в конкретна държава в случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация, ще се прилага процедурата за съвместно вземане на решение.
(24)
Следователно следва да бъде прието ново решение на Европейския парламент и на Съвета с цел да се запази в непроменен вид гаранцията за съответните операции на ЕИБ по финансиране извън Общността.
(25)
Независимо от това, настоящото решение следва да бъде прието бързо при условията на пълно зачитане на правомощията на Европейския парламент; по тази причина Комисията следва да представи предложение за ново решение преди 30 април 2010 г., като, inter alia, вземе предвид заключенията от междинния преглед.
(26)
В посоченото предложение за ново решение, наред с другото, следва да бъдат разгледани въпросът за засилен контрол от страна на Европейския парламент и на Съвета на всички бюджетни и политически решения, които предстои да бъдат взети от ЕИБ и Комисията в рамките на посоченото ново решение, въпросът за прозрачност на целия механизъм за финансиране и въпросът за ограничаване на гаранцията от Общността в сравнение с изразходваните бюджетни кредити,
РЕШИХА:
Член 1
Гаранция и тавани
1. Общността предоставя на Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) обща гаранция („гаранция от Общността“) за плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, по отношение на заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от настоящото решение, когато заемното финансиране или гаранцията са предоставени съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“) и е предоставено в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Общността.
2. Гаранцията от Общността се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
3. Максималният таван на операциите на ЕИБ по финансиране през периода 2007-2013 г., без отменените суми, не трябва да надхвърля 27 800 000 000 EUR. Този максимален таван е разбит на две части:
а)
основен таван с фиксиран максимален размер от 25 800 000 000 EUR, като неговото регионално разпределение е определено в параграф 4, така че покрива целия период 2007-2013 г.;
б)
факултативен мандат в размер на 2 000 000 000 EUR. Активирането на цялата или на част от тази факултативна сума и нейното регионално разпределение ще се решава от Европейския парламент и от Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора. Решението ще се основава на резултатите от междинния преглед, предвиден в член 9.
4. Основният таван, посочен в параграф 3, буква а), се разбива на следните задължителни регионални тавани:
а)
държави в процес на присъединяване: 8 700 000 000 EUR;
б)
съседски и партньорски държави: 12 400 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
средиземноморски страни: 8 700 000 000 EUR;
ii)
Източна Европа, Южен Кавказ и Русия: 3 700 000 000 EUR;
в)
Азия и Латинска Америка: 3 800 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
Латинска Америка: 2 800 000 000 EUR;
ii)
Азия (включително Централна Азия): 1 000 000 000 EUR;
г)
Република Южна Африка: 900 000 000 EUR.
5. В рамките на регионалните тавани управителните органи на ЕИБ могат да решат да преразпределят сума в размер до 10 % от регионалния таван между отделните подгрупи на тавана.
6. Гаранцията от Общността покрива операции на ЕИБ по финансиране, договорени през периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. Операциите на ЕИБ по финансиране, договорени съгласно решения 2006/1016/ЕО и 2008/847/ЕО, продължават да се ползват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение.
7. Ако при изтичането на периода, посочен в параграф 6, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от Общността на ЕИБ за нейните операции по финансиране извън Общността, този период автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ в рамките на гаранция от Общността е допустимо или може да бъде допуснато, се съдържа в приложение I.
2. За държавите, които са изброени в приложение I и са означени със знака „*“ и за други държави, които не са изброени в приложение I, наличието на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността се преценява от Европейския парламент и от Съвета за всеки отделен случай в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
3. Гаранцията от Общността покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо юридическите условия, в съответствие с които трябва да се извършват операциите.
4. В случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация в определена държава, Европейският парламент и Съветът могат да решат да спрат ново финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността в тази държава в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
5. Гаранцията от Общността не покрива операции на ЕИБ по финансиране в определена държава, когато споразумението относно подобни операции е подписано след присъединяването ѝ към Европейския съюз.
Член 3
Съвместимост с политиките на Общността
1. Съвместимостта на външните действия на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се засилва, с цел да се увеличи максимално единодействието на финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Европейския съюз, по-специално чрез редовен и системен диалог и консултации на ранен етап по:
а)
стратегически документи, подготвени от Комисията, като например стратегически документи за държави и региони, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически документи за планиране и подготовка на бъдещи проекти на ЕИБ;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява на диференцирана по региони основа, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Общността във всеки регион.
3. Дадена операция на ЕИБ по финансиране не се включва в покритието на гаранцията от Общността, ако Комисията предостави отрицателно становище за тази операция в рамките на процедурата по член 21 от Устава на ЕИБ.
4. Съвместимостта на финансовите операции на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се наблюдава в съответствие с член 6.
Член 4
Сътрудничество с други международни финансови институции
1. Операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен, когато е целесъобразно, в условията на сътрудничество между и/или посредством съфинансиране от ЕИБ и други международни финансови институции или европейски институции на двустранна основа с цел максимално да се увеличи единодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигури разумно разпределение на риска и съгласувани проектни и секторни условия.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство, когато е целесъобразно, между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции на двустранна основа, които работят в различните региони.
3. Сътрудничеството с международни финансови институции и другите финансови донори се оценява при междинния преглед, предвиден в член 9.
Член 5
Покритие и условия на гаранцията от Общността
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени чрез регионални или местни органи или притежавани от държавата и/или контролирани от държавата публични предприятия или институции, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат подходяща оценка за кредитния риск от страна на ЕИБ, като се взема предвид оценката на кредитния риск в съответната държава.
За целите на настоящия член и на член 6, параграф 4 понятието „държава“ включва Западния бряг и Ивицата Газа, представлявани от Палестинската власт, и Косово (15), представлявано от Мисията на ООН за временна администрация.
2. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
невъзможност за превод на валута;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ от правосъдие при неизпълнение на договора.
Член 6
Доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на въздействието и ефективността на операциите на ЕИБ по финансиране на ниво проект, сектор, държава и регион, както и на приноса на операциите на ЕИБ по финансиране към изпълнението на целите на външната политика на Общността, като взема предвид оперативните цели на ЕИБ. Той също така включва оценка на степента на сътрудничеството между ЕИБ и Комисията, както и между ЕИБ и други международни финансови институции и финансови донори на двустранна основа.
2. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодно доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение, и за изпълнението на целите на външната политика на Общността, включително сътрудничеството с други международни финансови институции.
3. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, каквато е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или за исканията на Европейската сметна палата, както и за одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
4. За целите на осчетоводяването на Комисията и представянето на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемодатели или гарантирани длъжници.
5. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 2, 3 и 4, на собствени разноски.
Член 7
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от Общността, ЕИБ от името и за сметка на Комисията предприема действия за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на споразумението, посочено в член 8, ЕИБ и Комисията сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури относно възстановяването на сумите.
Член 8
Гаранционно споразумение
ЕИБ и Комисията сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури относно гаранцията от Общността.
Член 9
Преглед
1. В срок до 30 април 2010 г. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета междинен доклад за прилагането на настоящото решение, който се придружава от предложение за неговото изменение, основано, inter alia, на външна оценка, условията за която са определени в приложение II към настоящото решение.
2. Комисията представя окончателен доклад за прилагането на настоящото решение в срок до 31 юли 2013 г.
Член 10
Отмяна
Решение 2008/847/ЕО се отменя.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.