RÅDETS DIREKTIV 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3),
og ud fra følgende betragtninger:
(1) i årenes løb er det sket en betydelig forøgelse af jernbanebefordring af farligt gods, hvorved faren for ulykker også er tiltaget; der bør derfor gøres alt for, at denne form for transport finder sted under de sikrest mulige forhold;
(2) alle medlemsstaterne har tiltrådt konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF), som i appendiks B opstiller fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane (CIM), hvis bilag 1 udgør reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane (RID), og konventionens geografiske anvendelsesområde rækker ud over Fællesskabet;
(3) denne konvention gælder ikke for national jernbanebefordring af farligt gods; det er derfor påkrævet med en ensartet anvendelse af harmoniserede sikkerhedsregler i hele Fællesskabet; dette kan mest hensigtsmæssigt opnås ved, at medlemsstaternes lovgivninger bringes på linje med RID;
(4) denne indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne skal, under overholdelse af subsidiaritetsprincippet, foretages for at sikre et højt sikkerhedsniveau i nationale og internationale transporter, fjerne alle konkurrenceforvridende elementer ved at lette den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser overalt i Fællesskabet og skabe sammenhæng med de øvrige fællesskabsregler;
(5) nærværende direktivs bestemmelser er ikke til hinder for, at Fællesskabet tilstræber en fremtidig harmonisering af klassifikationssystemerne for farlige stoffer, hvilket Fællesskabet og dets medlemsstater forpligtede sig til i overensstemmelse med målene angivet i dagsorden 21, kapitel 19, for UNCED-konferencen i juni 1992 i Rio de Janeiro;
(6) der foreligger endnu ikke fællesskabslovgivning, som specifikt regulerer de sikkerhedsforhold, hvorunder biologiske agenser og genetisk modificerede organismer, der er omhandlet i direktiv 90/219/EØF (4), 90/220/EØF (5) og 90/679/EØF (6), skal transporteres;
(7) bestemmelserne i dette direktiv berører ikke anvendelsen af fællesskabsbestemmelser om arbejdstageres sikkerhed og miljøbeskyttelse;
(8) medlemsstaterne bør kunne anvende særlige færdselsregler for jernbanebefordring af farligt godt på deres område;
(9) medlemsstaterne bør fortsat på indenlandsk jernbanebefordring af farligt gods kunne anvende regler, der afspejler De Forenede Nationers henstillinger om multimodal transport af farligt gods, så længe RID-bestemmelserne ikke er tilpasset disse regler, hvilket vil lette den intermodale transport af farligt gods;
(10) hver medlemsstat bør bevare retten til at regulere eller forbyde indenlandsk jernbanebefordring af visse former for farligt gods med anden begrundelse end sikkerheden;
(11) der bør tages hensyn til de strengere sikkerhedsforanstaltninger, der gælder i tunnelen under Kanalen på grund af dennes tekniske kendetegn, navnlig dens forløb og længde, og medlemsstaterne bør kunne indføre samme type foranstaltninger på situationer, hvor tilsvarende forhold gør sig gældende; visse medlemsstater bør kunne fastsætte strengere standarder for transportmateriellet på grund af temperaturforholdene i omgivelserne;
(12) af hensyn til de store investeringer, der er nødvendige inden for denne sektor, bør der fastsættes en overgangsperiode, således at medlemsstaterne midlertidigt kan opretholde visse særlige nationale bestemmelser vedrørende konstruktionskrav eller krav med hensyn til anvendelse af tanke, beholdere, emballager eller med hensyn til anvendelse af farekoder;
(13) der må ikke lægges hindringer i vejen for teknologiske og industrielle nyskabelser, og der bør derfor åbnes mulighed for, at der midlertidigt kan undtages fra reglerne;
(14) i henhold til RID's bestemmelser kan landene indgå aftaler, der afviger fra RID, og det store antal aftaler, der er indgået bilateralt mellem medlemsstaterne, vanskeliggør den fri udveksling af serviceydelser i forbindelse med befordring af farligt gods; ved at indføje de nødvendige bestemmelser herom i bilagene til dette direktiv bør sådanne afvigelser kunne undgås; der må påregnes en overgangsperiode, hvor medlemsstaterne fortsat anvender bestående aftaler;
(15) jernbanebefordring af farligt gods til og fra et tredjeland er tilladt, for så vidt som den finder sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne; medlemsstaterne bør dog for så vidt angår transporter til og fra republikker i det tidligere Sovjetunionen, der ikke har tiltrådt COTIF, have mulighed for at fastsætte passende bestemmelser for at opnå et sikkerhedsniveau svarende til det, der er fastsat i RID;
(16) direktivet bør hurtigt kunne tilpasses til den tekniske udvikling, først og fremmest gennem vedtagelse af nye RID-bestemmelser; der bør derfor nedsættes et udvalg og fastlægges en fremgangsmåde for nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i dette udvalg -
UDSTED FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I Anvendelsesområde
Artikel 1
1. Dette direktiv finder anvendelse på jernbanebefordring af farligt gods inden for medlemsstaterne eller mellem medlemsstaterne. Medlemsstaterne kan dog fra direktivets anvendelsesområde undtage jernbanebefordring af farligt gods, der udføres med transportmateriel, som tilhører de væbnede styrker, eller som disse er ansvarlige for.
2. Bestemmelserne i dette direktiv indskrænker ikke medlemsstaternes ret til, under overholdelse af fællesskabsretten, at stille særlige sikkerhedskrav til national eller international jernbanebefordring af farligt gods, for så vidt som det pågældende område ikke er omfattet af bilaget til dette direktiv, navnlig for så vidt angår:
- togtrafik
- godsvognenes placering i togene inden for den nationale togtrafik
- regler for drift i forbindelse med transportrelaterede operationer som f.eks. rangering eller standsning
- uddannelse af personalet og forvaltning af oplysninger om det farlige gods, der befordres
- særlige regler for befordring af farligt gods med passagertog.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
- »RID«: reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane, der findes som bilag I til appendiks B i konventionen om international jernbanebefordring (COTIF), med senere ændringer
- »CIM«: fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane, der findes som appendiks B til konventionen om international jernbanebefordring (COTIF)
- »farligt gods«: stoffer og genstande, som det enten er forbudt at befordre med jernbane, eller som kun må befordres med jernbane på de særlige betingelser, der er anført i bilaget til dette direktiv
- »befordring«: enhver befordring af farligt gods med jernbane, som udføres helt eller delvis på en medlemsstats område, herunder læsning, losning og overførsel til og fra en anden transportform samt stop, der er nødvendige på grund af transportbetingelserne, som er omfattet af bilaget til dette direktiv, uden at medlemsstaternes lovbestemmelser om ansvar i forbindelse med sådanne operationer berøres heraf; befordring, der udelukkende foregår inden for en virksomheds område, er ikke omfattet.
Artikel 3
1. Farligt gods, som det efter bestemmelserne i bilaget er forbudt at befordre, må ikke befordres med jernbane, jf. dog artikel 6.
2. Medmindre andet er bestemt i dette direktiv, og uden at det anfægter bestemmelser om jernbanevirksomhedernes markedsadgang eller bestemmelser, der generelt gælder for godstransport med jernbane, er jernbanebefordring af andet farligt gods tilladt, dersom den finder sted i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget.
KAPITEL II Undtagelser, begrænsninger og fritagelser
Artikel 4
Medlemsstaterne kan i forbindelse med indenlandske jernbanebefordringer bevare eksisterende bestemmelser i national lov om jernbanebefordring af farligt gods, som er i overensstemmelse med FN's henstillinger om transport af farligt gods, indtil direktivets bilag er blevet revideret, så det er i overensstemmelse med disse henstillinger. Hver enkelt medlemsstat underretter Kommissionen om dette.
Artikel 5
1. For så vidt andet ikke er fastsat i fællesskabsretten, bevarer medlemsstaterne retten til at fastsætte regler for eller forbyde befordring af visse former for farligt gods på deres område, ud fra hensyn til den nationale sikkerhed eller miljøbeskyttelse, men ikke ud fra hensyn til sikkerheden under befordringen.
2. a) For så vidt angår befordring gennem tunnelen under Kanalen kan Frankrig og Det Forenede Kongerige indføre strengere bestemmelser end dem, som er fastsat i bilaget. Disse bestemmelser meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater derom.
b) Finder en medlemsstat, at strengere bestemmelser bør finde anvendelse på befordring, som på dens område sker gennem tunneler, som har kendetegn svarende til tunnelen under Kanalen, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 9 afgørelse om, hvorvidt den pågældende tunnel har tilsvarende kendetegn. De bestemmelser, som en medlemsstat har vedtaget, meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater derom.
c) Medlemsstater, der regelmæssigt har temperaturer i omgivelserne på under - 20 °C, kan fastsætte strengere standarder med hensyn til de temperaturer, som det materiel, som er beregnet til national jernbanebefordring af farligt gods på deres område, skal kunne fungere under, indtil der i bilaget er indsat bestemmelser om passende referencetemperaturer for bestemte klimazoner.
3. Finder en medlemsstat som følge af en ulykke eller et uheld, at de gældende sikkerhedsbestemmelser kan forbedres, så risikoen ved befordringen formindskes, og at der omgående bør træffes foranstaltninger, underretter den allerede på det forberedende stadium Kommissionen om de foranstaltninger, den agter at træffe. Kommissionen beslutter efter proceduren i artikel 9, om de pågældende foranstaltninger kan tillades anvendt, herunder hvor længe.
4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser, der den 31. december 1996 gælder for befordring og emballering af stoffer, der indeholder dioxiner eller furaner.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne kan i de tilfælde, hvor den samlede befordring også indebærer sø- eller lufttransport, tillade jernbanebefordring på deres område af farligt gods, der er klassificeret, emballeret og etiketteret i overensstemmelse med de internationale krav til sø- eller lufttransport.
Indgår der en sørute i en national eller international befordring, kan medlemsstaterne for at tage hensyn til de internationale regler for søtransport, herunder internationale regler for færgetransport, anvende bestemmelser, der supplerer bestemmelserne i bilaget.
2. Bilagets bestemmelser om, hvordan transportdokumenter skal udformes, og om, hvilke sprog der skal benyttes ved mærkning og i de foreskrevne dokumenter, gælder ikke for befordringer inden for en medlemsstats eget område. Medlemsstaterne kan tillade brug af andre dokumenter og sprog end de i bilaget anførte for transporter, der er begrænset til deres eget område.
3. Medlemsstaterne kan på deres eget område tillade brug af jernbanevogne, der er bygget før 1. januar 1997, selv om de ikke opfylder direktivets bestemmelser, hvis de er bygget i henhold til de nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og er vedligeholdt til det krævede sikkerhedsniveau.
4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser om fremstilling og brug af samt trafik med fabriksnye tanke og beholdere, jf. klasse 2 i bilaget, som er gældende den 31. december 1996, selv om de pågældende bestemmelser afviger fra bestemmelserne i bilaget, indtil der i bilaget er tilføjet henvisninger til standarder for fremstilling og brug af tanke og beholdere af samme bindende karakter som de deri indeholdte bestemmelser, dog senest indtil den 31. december 1998. Beholdere og tanke, der er fremstillet før 1. januar 1999 og vedligeholdt til det krævede sikkerhedsniveau, kan fortsat benyttes på de oprindelige betingelser.
5. Medlemsstaterne kan opretholde andre nationale bestemmelser end dem, der er omhandlet i bilaget med hensyn til referencetemperaturen ved transport på det nationale område af flydende gas og af blandinger af flydende gas, indtil bestemmelser om de rette referencetemperaturer for bestemte klimazoner er blevet indarbejdet i de europæiske standarder, og referencer til disse standarder er blevet tilføjet i bilaget.
6. Medlemsstaterne kan ved befordring på eget område tillade brugen af emballage, der er fremstillet, men ikke godkendt i overensstemmelse med RID før 1. januar 1997, på betingelse af, at emballagen er mærket med fremstillingsdatoen, at den vil kunne bestå de relevante prøver i henhold til kravene i nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og at alle sådanne emballager vedbliver med at opfylde det nødvendige sikkerhedsniveau (hvilket indebærer prøvning og kontrol, hvis dette er påkrævet), efter følgende ordning: store metalbeholdere til bulkvarer og metaltromler med en kapacitet på over 50 l kan anvendes i et tidsrum på maksimalt 15 år fra fremstillingsdatoen; anden metalemballage og al plastemballage kan anvendes i et tidsrum på maksimalt fem år fra fremstillingsdatoen, dog ikke efter 31. december 1998.
7. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1998 tillade befordring på sit område af visse former for farligt gods, der er emballeret inden den 1. januar 1997, på betingelse af, at godset er klassificeret, emballeret og etiketteret i overensstemmelse med kravene i de nationale bestemmelser, der var gældende før den 1. januar 1997.
8. Medlemsstaterne kan for national jernbanebefordring på eget område opretholde de bestemmelser i de nationale bestemmelser om angivelse af en farekode, der var gældende den 31. december 1996, i stedet for det i bilaget krævede fareidentifikationsnummer.
9. Medlemsstaterne kan efter høring af Kommissionen opretholde lempeligere bestemmelser end de i bilaget anførte, for så vidt angår national jernbanebefordring af små mængder af visse former for farligt gods med undtagelse af stoffer, der er radioaktive i mellemsvær eller svær grad.
10. Medlemsstaterne kan på deres område give tilladelse til exceptionel transport af farligt gods i enkeltstående tilfælde, eller befordring, som er forbudt i henhold til bilaget, eller som udføres under andre betingelser end de i bilaget anførte.
11. Under iagttagelse af fællesskabsretten berører dette direktiv ikke medlemsstaternes ret til, efter høring af Kommissionen, på nøje definerede strækninger på deres område at tillade regelmæssige befordringer af farligt gods, der indgår i en bestemt industriel proces, og som er forbudt i henhold til bilaget, eller som udføres under andre betingelser end de i bilaget anførte, når disse befordringer er af lokal karakter og er underkastet streng kontrol på klart definerede vilkår.
12. Medlemsstaterne kan midlertidigt undtage fra bilagets bestemmelser, for at der på deres område kan udføres forsøg, der er nødvendige for at tilpasse disse bestemmelser til den teknologiske og industrielle udvikling, forudsat at sikkerheden ikke derved tilsidesættelses. Kommissionen underrettes derom, og den underretter de øvrige medlemsstater derom.
De midlertidige undtagelser, som medlemsstaternes kompetente myndigheder beslutter på grundlag af bilaget, udformes som en multilateral aftale, som den myndighed, der tager initiativet til aftalen, foreslår samtlige medlemsstaters myndigheder at indgå. Kommissionen underrettes herom.
Undtagelserne i første og andet afsnit tillades uden forskelsbehandling på grundlag af afsenderens, transportørens og modtagerens nationalitet og forretningssted; de gælder i højst fem år og kan ikke forlænges.
13. Medlemsstaterne kan indtil senest den 31. december 1998 anvende aftaler, der allerede er indgået med andre medlemsstater, uden forskelsbehandling på grundlag af afsenderens, transportørens og modtagerens nationalitet og forretningssted. For undtagelser efter denne dato gælder bestemmelserne i stk. 12.
14. Under iagttagelse af fællesskabsretten berører dette direktiv ikke medlemsstaternes ret til, efter høring af Kommissionen, i forbindelse med lokal befordring over korte afstande, som foregår inden for afgrænsede områder i havne eller lufthavne eller på industriområder, at tillade befordring af farligt gods på mindre strenge betingelser end de i bilaget anførte.
Artikel 7
1. Med forbehold for nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelser om markedsadgang skal jernbanebefordring af farligt gods mellem Fællesskabets område og tredjelande finde sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne.
1. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ret til, efter at have underrettet Kommissionen, for deres område at vedtage bestemmelser for jernbanebefordring af farligt gods fra og til republikker i det tidligere Sovjetunionen, der ikke er kontraherende parter i COTIF. Disse bestemmelser gælder kun for jernbanebefordring af farligt gods (i pakker, som bulkvarer eller i tankjernbanevogne) med jernbanevogne, der er tilladt i en stat, der ikke er kontraherende part i COTIF. De berørte medlemsstater vil gennem passende foranstaltninger og forpligtelser garantere, at der opretholdes et sikkerhedsniveau, der svarer til RID-bestemmelserne. For visse medlemsstaters vedkommende gælder bestemmelserne i dette afsnit kun for tankjernbanevogne.
KAPITEL III Afsluttende bestemmelser
Artikel 8
Ændringer, der måtte være nødvendige for at tilpasse bilaget til den videnskabelige og tekniske udvikling på de af direktivet omfattede områder, især som følge af ændringer af RID, vedtages efter proceduren i artikel 9.
Artikel 9
1. Kommissionen bistås af det udvalg for transport af farligt gods, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 94/55/EF (7), i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionens straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det af direktivet omfattede område.
Artikel 11
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 1996.
19960723
Директива 96/49/ЕО на Съвета
от 23 юли 1996 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на железопътния превоз на опасни товари
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
в съответствие с процедурата, определена в член 189в от Договора [3],
(1) като има предвид, че през последните години железопътният превоз на опасни товари значително нараства, като по този начин се увеличава рискът от възникване на произшествия; като има предвид, че следва да се приемат мерки, които да гарантират, че този вид транспорт се осъществява по възможно най-безопасен и сигурен начин;
(2) като има предвид, че всички държави-членки са договарящи се страни по Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), която в своето допълнение Б определя единни правила относно договорите за международен превоз на товари по релси (CIM), приложение I, от която установява Правилника за международен железопътен транспорт на опасни товари (RID); като има предвид, че географският обхват на въпросната конвенция се простира отвъд границите на Общността;
(3) като има предвид, че въпросната конвенция не включва в обхвата си националния железопътен превоз на опасни товари; като има предвид, че поради това е важно да се осигури единно прилагане на хармонизирани правила за безопасност в рамките на Общността; като има предвид, че най-подходящият начин за постигане на тези цели е да се приведат в съответствие законите, свързани с RID, които се прилагат в държавите-членки;
(4) като има предвид, че спазването на принципа на субсидиарност е необходимо законодателствата да бъдат сближени по начин, осигуряващ висока степен на безопасност при вътрешните и международни превози, да гарантира отстраняването на нарушенията на конкуренцията, като улесни свободното движение на товари и услуги в Общността и да осигури съгласуваност с останалите разпоредби на правото на Общността;
(5) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не нарушават поетото от Общността и нейните държави-членки задължение за стремеж към бъдещо уеднаквяване на системите за класификация на опасни вещества, съгласно целите, установени с програма 21, глава 19 на Конференцията на UNCED, проведена през месец юни 1992 г. в Рио де Жанейро;
(6) като има предвид, че все още не съществува специална законодателна уредба на Общността относно условията на безопасност, при които следва да бъдат превозвани биологични агенти и генетично изменени микроорганизми, регламентирани в Директиви 90/219/ЕИО [4], 90/220/ЕИО [5] и 90/676/ ЕИО [6];
(7) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не засягат прилагането на други разпоредби на правото на Общността относно безопасността на работниците и опазване на околната среда;
(8) като има предвид, че държавите-членки трябва да имат право да прилагат специфични разпоредби относно движението при превози на тяхна територия на опасни товари по железопътната мрежа;
(9) като има предвид, че държавите-членки следва да запазят правото си временно да прилагат правила съобразно препоръките на Организацията на обединените нации относно разнообразния превоз на опасни товари, тъй като RID все още не е съгласувана с тези правила, като с това се цели да бъде улеснен смесеният превоз на опасни товари;
(10) като има предвид, че всяка държава-членка следва да запази правото си да регулира или забранява по причини, различни от тези, касаещи безопасността, национален железопътен превоз на определени опасни товари;
(11) като има предвид, че следва да се отчете необходимостта от по-строги мерки за безопасност на тунела под Ламанша, поради неговите специфични характеристики, и по-специално трасето и дължината му; като има предвид, че следва да се приемат и разпоредби, позволяващи на държавите-членки да въведат същите мерки, когато възникне необходимостта от тях; като има предвид, че следва да се прилагат по-строги стандарти за определени държави-членки, прилагани за материали, предназначени за превоз поради променливите температури на тяхна територия;
(12) като има предвид, че поради обема на изискваните инвестиции в този сектор, следва да се определи един преходен период, през който държавите-членки да запазят временно действието на определени конкретни национални разпоредби, свързани с изисквания за строителство или за използване на цистерни, контейнери, опаковане или код за действия при спешност;
(13) като има предвид, че не следва да се създават пречки пред въвеждане на новости в технологиите и производствата; като има предвид, че за тази цел следва да се приемат временни изключения;
(14) като има предвид, че разпоредбите на RID позволяват сключване на споразумения за дерогация от самите тях; като има предвид, че значителен брой двустранни споразумения, сключени между държавите-членки, създават спънки пред свободното предлагане на услуги, свързани с превози на опасни товари; като има предвид, че включването на необходимите разпоредби в приложението към настоящата директива следва да отмени необходимостта от подобни дерогации; като има предвид, че следва да се разпореди за преходен период, през който държавите-членки да имат право да прилагат съществуващите между тях споразумения;
(15) като има предвид, че железопътният превоз на опасни товари до или от трета държава е разрешен, когато се извършва съобразно изискванията на RID; като има предвид, че, независимо от това, при извършване на транспортни операции от и до републики на бившия Съветски съюз, които не са договарящи се страни по COTIF, държавите-членки имат право да приемат считани от тях за подходящи мерки конкретно за тези операции; като има предвид, че те гарантират равнище на безопасност, равностойно на предвиденото в RID;
(16) като има предвид, че следва да се предвидят разпоредби, позволяващи бързото привеждане в съответствие на настоящата директива с техническия прогрес, и по-специално приемането на нови разпоредби съобразно реда, определен в рамките на RID; като има предвид, че за тази цел следва да се създаде комитет и да се приеме процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на този комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Обхват
Член 1
1. Настоящата директива се прилага към железопътния превоз на опасни товари в държавите-членки или между тях. Държавите-членки имат право да изключат от обхвата на настоящата директива превозите на опасни товари, извършвани чрез транспортно оборудване, което е собственост на или попада под отговорността на въоръжените сили.
2. Настоящата директива не засяга правата на всяка една държава-членка, с оглед правото на Общността, да определя конкретни изисквания за безопасността при извършване на национален или международен железопътен превоз на опасни товари, когато приложението ѝ не обхваща конкретните области, и inter alia, по-специално относно:
- разписанието на влаковите композиции,
- надзора на товарни вагони във влаковите композиции в националното разписание на движението им,
- правилниците за действие при спомагателни операции по превозите, като надзор и застопоряване,
- обучението на служителите и управление на информацията, отнасяща се до превозваните опасни товари,
- специалните правилници за превоза на опасни товари в пътнически влакове.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
- "RID" означава разпоредбите, отнасящи се до международния железопътен превоз на опасни товари, упоменати в приложение I на допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "CIM" означава единни правила за договаряне на международен железопътен превоз на опасни товари, включен като допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "опасни товари" означава вещества и предмети, чиито железопътен превоз е забранен или разрешен само по реда на условията, посочени в приложението на настоящата директива,
- "превоз" означава всяка операция по железопътен транспорт на опасни товари, извършвана изцяло или частично на територията на държава-членка, включително дейностите по товарене, разтоварване и прехвърляне на или от друг вид превозно средство, както и налаганите от обстоятелствата спирания по време на превоза, обхванати от приложението на настоящата директива, без да се нарушават определените по реда на действащите законодателства на държавите-членки норми относно отговорността при провеждане на такива операции; тук не се включват превозите, извършвани изцяло на територията на определено предприятие.
Член 3
1. Без да се засягат разпоредбите на член 6, опасни товари, чийто превоз е забранен по смисъла на приложението, не могат да се превозват по железопътната мрежа.
2. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго и без да се нарушават правилата за достъп на железопътните компании до пазара или общоприетите правила, прилагани при превоза на товари по железопътната мрежа, железопътният превоз на опасни товари се разрешава, когато са спазени определените съгласно приложението разпоредби.
ГЛАВА II
Дерогации, ограничения и освобождавания
Член 4
Всяка държава-членка има право, за целите на националните ѝ железопътни превози в рамките своята територия, да запази правното действие в националното си законодателство на нормите, които са в съответствие с препоръките на ООН за превози на опасни товари, до времето, когато приложението на настоящата директива се преработи така, че да отразява въпросните препоръки. В тези случаи въпросните държави-членки известяват Комисията за това.
Член 5
1. Без да се засягат разпоредбите на общностното право, всяка държава-членка разполага с право да регламентира или забранява превоза на определени опасни товари на територията ѝ, главно по причини, различни от безопасността по време на самите превозни операции и свързани по-специално с националната сигурност или опазване на околната среда.
2. а) при извършване на превози през тунела под Ламанша, Франция и Обединеното кралство имат право да налагат по-строги разпоредби от предвидените в приложението. Комисията се известява за тези мерки и тя, от своя страна, ги прави достояние на останалите държави-членки;
б) когато която и да е държава-членка счете, че при превози през тунели на нейна територия, подобни на тунела под Ламанша, следва да прилагат по-строги разпоредби, тя известява Комисията за това. От своя страна, Комисията, действайки съобразно процедурата по реда на член 9, се произнася дали въпросният тунел има сходни характеристики. Приетите разпоредби от държавата-членка се известяват на Комисията, която от своя страна ги съобщава на останалите държави-членки;
в) държава-членка, на чиято територия средната дневна температура е често под - 20 °C, има право да наложи по-строги мерки относно температурните изисквания за материали, предназначени за национален железопътен превоз, когато последните са опасни товари, и докато съответните препратки за температури за определени климатични зони не са включени в приложението.
3. Ако при настъпване на произшествие или на инцидент държава-членка прецени, че прилаганите мерки за безопасност са се оказали недостатъчни, за да ограничат опасностите, присъщи на превозните дейности, и когато се приеме, че съществува спешна нужда от предприемане на мерки, въпросната държава-членка известява Комисията на етап планиране на мерките, които възнамерява да приеме. Действайки съобразно процедурата по реда на член 9, Комисията се произнася с решение по въпроса дали да разреши прилагането на предложените мерки, както и да определи продължителността им.
4. Държавите-членки могат да запазят правното действие на всички национални разпоредби, прилагани към 31 декември 1996 г. относно превоза и опаковането на вещества, съдържащи диоксини или пестициди.
Член 6
1. Всяка държава-членка има право да разрешава железопътен превоз на територията ѝ на опасни товари, които са класифицирани, пакетирани и етикетирани съобразно международните изисквания за въздушен или морски транспорт, когато превозната операция включва и пътуване по море или въздух.
Когато национален или международен превоз включва морски транспорт, всяка държава-членка има право да прилага допълнителни разпоредби към включените в приложението така, че да отчете международните норми за морския транспорт, включително и тези, управляващи превозите по фериботни линии.
2. Разпоредбите на настоящото приложение, отнасящи се до формата на транспортната документация и използването на езици при обозначенията, или в задължителните документи, не се прилагат, когато транспортните операции се извършват само на територията на една единствена държава-членка. Държавата-членка има право да разреши използването на документация и езици, различни от посочените в приложението, когато превозните операции се извършват само и единствено на нейна територия.
3. В рамките на своята територия, всяка държава-членка има право да разреши използването на железопътни вагони, конструирани преди 1 януари 1997 г. и които не са съобразени с изискванията на настоящата директива, но са конструирани съобразно действащото към 31 декември 1996 г. национално законодателство в тази област при условие, че въпросните вагони се поддържат в рамките на изискванията за безопасност.
4. Всяка държава-членка има право да запази действащото си национално законодателство към 31 декември 1996 г. относно конструкцията, употребата и условията за превози в нови цистерни и нови контейнери, определени в клас 2 на приложението, когато не съвпадат с изискванията в него, докато в приложението се включат препратки за стандартите при конструиране и използване на цистерни и контейнери, които са с правно обвързваща сила, както и настоящите разпоредби, но в срок, не по-късен от 31 декември 1998 г. Контейнери и цистерни, конструирани преди 1 януари 1999 г. и поддържани в рамките на изискванията за безопасност, могат да продължат да се използват при първоначалните им условия.
5. Всяка държава-членка има право да запази действащите си национални разпоредби относно температурите за превоз на нейна територия на втечнени газове или смеси от втечнени газове, когато се отличават от разпоредбите в приложението, до включване на съответните разпоредби за температурите по определени климатични области в европейските стандарти и съответно включване в приложението.
6. Всяка държава-членка има право да разреши, при превози на нейна територия, използването на опаковки, произведени, но без удостоверение по реда на RID, преди 1 януари 1997 г. при условие, че въпросните опаковки имат нанесена датата си на производство и са преминали определените по реда на националните разпоредби тестове към 31 декември 1996 г. и при условие, че са поддържани в съответните граници за безопасност (включително при тестване и проверки, когато това се налага), по реда на следната схема: метални контейнери за насипни товари и метални бидони с обем на вместимост над 50 литра могат да се използват до 15 години след датата на производството им; други метални и пластмасови опаковки могат да се използват до пет години след датата им на производство, но не по-късно от 31 декември 1998 г.
7. Държава-членка има право да разреши превоза на определени опасни товари на своята територия, които са пакетирани преди 1 януари 1997 г., но до 31 декември 1998 г., при условие, че въпросните товари са класифицирани, опаковани и подпечатани съобразно действащото към 1 януари 1997 г. национално законодателство в тази област.
8. Всяка държава-членка има право да запази разпоредби в правната си система, които действат към 31 декември 1996 г. и които са свързани с мястото и видимостта на кода за действия при спешност, вместо идентификационния номер по степен на опасност, определен в настоящото приложение, за работата на националните железопътни превози на нейна територия.
9. Всяка държава-членка има право, след провеждане на консултации с Комисията, да запази правното действие на разпоредби, които са по-малко строги от посочените в приложението и се отнасят до вътрешен железопътен превоз на малки количества опасни товари, с изключение на товари със средна или висока степен на радиоактивност.
10. Всяка държава-членка има право да разреши извършването на ad hoc специфични транспортни операции на територията си за опасни товари, или такива транспортни операции, които са забранени в приложението, или транспортни операции, провеждани при условия, различни от посочените в приложението.
11. Като отчита действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши редовни транспортни операции за опасни товари по определени маршрути на територията ѝ, когато последните са част от определен промишлен процес, които са или забранени по реда на приложението, или се изпълняват при условия, различни от определените в него, когато въпросните операции имат локален характер и се намират под строг контрол по ясно определени условия.
12. При условие, че не се ограничава безопасността, компетентните органи на всяка държава-членка имат право да отпускат временни дерогации по приложението с цел извършване на нейна територия на опити, необходими, преди да се стигне до изменения на приложението, за да се адаптира към технологичното и промишлено развитие. Комисията се известява за тези мерки, а от своя страна тя известява останалите държави-членки.
Договорени между компетентните органи на държавите-членки временни дерогации приемат формата на многостранни споразумения и се предлагат на компетентните органи на всички държави-членки от компетентния орган, който поема инициативата за подобна мярка. Комисията се известява за това.
Посочените в алинеи първа и втора дерогации се прилагат без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари; те могат да продължават максимум пет години и не могат да бъдат подновявани след изтичане на този срок.
13. Най-късно до 31 декември 1998 г. всяка държава-членка има право да прилага действащи споразумения с останалите държави-членки без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари. Всяка бъдеща дерогация спазва разпоредбите на параграф 12.
14. В съответствие с действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши превоза на опасни товари при условия, които са по-малко строги от посочените в приложението на настоящата директива, когато това са местни превози на кратки разстояния в рамките на пристанища, летища или промишлени площадки.
Член 7
1. По силата на действащото национално законодателство и това на Общността по въпросите на достъпа до пазара, превозът на опасни товари по железопътната мрежа между територията на Общността и трети държави се разрешава, когато се извършва в съответствие с изискванията на RID.
2. Настоящата директива не променя правата на държавите-членки, след консултации с Комисията, да приемат съответните нормативни актове за територията си относно железопътни превози на опасни товари, когато последните идват от или отиват към тези от бившите републики на Съветския съюз, които не са договарящи се страни по COTIF. Приетите нормативни актове се прилагат единствено за железопътни превози на опасни товари (в опаковано, в насипно състояние или в цистерни) чрез железопътни вагони, разрешени в държава, която не е договаряща се страна по COTIF. Посредством съответните мерки и поети задължения, въпросните държави-членки гарантират поддържането на безопасността на равнище, равностойно на предвиденото в RID. За определени държави-членки разпоредбите на настоящия параграф се отнасят единствено за вагони цистерни.
ГЛАВА III
Заключителни разпоредби
Член 8
Необходимите изменения по адаптиране на настоящата директива към научно-техническия прогрес в рамките на обхвата ѝ, по-специално при отчитане измененията на RID, се приемат съобразно процедурата по реда на член 9.
Член 9
1. В работата си по настоящата директива, Комисията се подпомага от Комитет по транспорта на опасни товари, създаден по реда на член 9 от Директива 94/55/ЕО [7], наричан по-долу "Комитетът", съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Представителят на Комисията предлага на Комитета проектомерки за обсъждане и приемане. Комитетът се произнася по проектомерките в рамките на срок, определен от председателя му, според спешността на обсъжданите въпроси. Мнението се приема с мнозинство по реда на член 148, параграф 2 от Договора, когато става въпрос за решения, които Съветът взема по предложение от страна на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се броят по начина, определен в същия член. Председателят не гласува.
3. а) Комисията приема предвидените мерки, когато последните са съобразно решението на Комитета;
б) когато предвидените мерки не са съобразни с мнението на Комитета или когато Комитетът не се произнесе, Комисията представя незабавно на Съвета проекторешение за мерките, които се налагат за приемане. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Когато Съветът не предприеме никакви действия в срок от три месеца след представяне на проекторешенията на Съвета, Комисията приема предложените от нея мерки.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1997 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена от настоящата директива.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила в деня, следващ този на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 1996 година.