RÅDETS DIREKTIV 2008/120/EF
af 18. december 2008
om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin
(kodificeret udgave)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 91/630/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
De fleste medlemsstater har ratificeret den europæiske konvention om beskyttelse af dyr under opdræt. Fællesskabet har også godkendt konventionen ved Rådets afgørelse 78/923/EØF (4).
(3)
Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (5), fastsætter fællesskabsbestemmelser, der gælder for alle dyr i landbruget, for så vidt angår konstruktionskrav til stalde, isolering, varme- og ventilationsforhold, tilsyn med udstyr og tilsyn med dyr. Det er derfor nødvendigt at medtage disse punkter i dette direktiv, når der skal fastsættes mere detaljerede krav.
(4)
Svin er som levende dyr anført på listen over varer i traktatens bilag I.
(5)
Svineopdræt udgør en integrerende del af landbrugets aktiviteter. Det er en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen.
(6)
Forskelle, som kan fordreje konkurrencevilkårene, hindrer, at den fælles markedsordning for svin og afledte produkter kan fungere tilfredsstillende.
(7)
Der bør derfor fastsættes fælles mindstekrav med hensyn til beskyttelse af avls- og fedesvin for at sikre en rationel produktionsudvikling.
(8)
Svin bør holdes i et miljø, der opfylder deres motions- og rodebehov. Svins velfærd synes at blive forringet af alvorlige pladsbegrænsninger.
(9)
Når svin holdes i flok, bør der træffes passende driftsledelsesforanstaltninger til beskyttelse af dem for at forbedre deres velfærd.
(10)
Søer foretrækker et socialt samspil med andre svin, når de har bevægelsesfrihed og et komplekst miljø. Til stadighed at holde søer i snæver indelukning bør derfor forbydes.
(11)
Haleklipning, tandklipning og tandslibning vil sandsynligvis medføre øjeblikkelige smerter og også mere vedvarende smerter for svinene. Kastrering vil sandsynligvis medføre vedvarende smerter, der forværres, hvis væv rives over. Disse metoder forringer derfor svinenes velfærd, særlig når de udføres af ukvalificerede og uerfarne personer. Der bør følgelig fastsættes regler for at sikre bedre metoder.
(12)
Det er nødvendigt at sikre balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til velfærd, herunder sundhed, økonomiske og sociale forhold og også miljøvirkninger.
(13)
De officielle myndigheder, producenterne, forbrugerne og andre bør holdes underrettet om udviklingen på dette område. Kommissionen bør følgelig på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet aktivt fortsætte den videnskabelige forskning for at finde frem til det eller de opdrætssystemer, som bedst kan sikre svinenes velfærd. Der bør derfor fastlægges en foreløbig periode, inden for hvilken Kommissionen kan udføre denne opgave.
(14)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6).
(15)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv fastsættes mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, der holdes indelukket med henblik på avl og opfedning.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1)
»svin«: et svin i enhver alder, uanset om det opdrættes til avl eller opfedning
2)
»orne«: et handyr efter puberteten, bestemt til avl
3)
»gylt«: et hundyr efter puberteten og inden faring
4)
»so«: et hundyr efter første faring
5)
»diegivende so«: et hundyr fra perinatalperiode til fravænning af pattegrisene
6)
»goldso og drægtig so«: en so mellem fravænning og perinatal periode
7)
»pattegris«: en gris fra fødsel til fravænning
8)
»fravænnet gris«: en fravænnet gris på indtil ti uger
9)
»avls-/fedesvin«: et svin fra ti uger indtil slagtning eller avlsbrug
10)
»kompetent myndighed«: den kompetente myndighed som defineret i artikel 2, nr. 6), i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (7).
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sikrer, at alle bedrifter opfylder følgende krav:
a)
det frie gulvareal, som er til rådighed for hver fravænnet gris eller hvert avls-/fedesvin i flok bortset fra gylte efter løbning og søer, skal være på mindst:
Levende vægt (kg)
m2
Indtil 10
0,15
Over 10 og indtil 20
0,20
Over 20 og indtil 30
0,30
Over 30 og indtil 50
0,40
Over 50 og indtil 85
0,55
Over 85 og indtil 110
0,65
Mere end 110
1,00
b)
det samlede frie gulvareal, som er til rådighed for hver gylt efter løbning og hver so, når gylte og/eller søer holdes i flok, skal henholdsvis være på mindst 1,64 m2 og 2,25 m2. Når disse dyr holdes i flokke på færre end seks dyr, bør det frie gulvareal øges med 10 %. Når disse dyr holdes i flokke på 40 eller flere dyr, kan det frie gulvareal nedsættes med 10 %.
2. Medlemsstaterne sikrer, at gulvarealer opfylder følgende krav:
a)
for gylte efter løbning og drægtige søer: en del af det areal, der kræves i stk. 1, litra b), og som skal svare til mindst 0,95 m2 pr. gylt og mindst 1,3 m2 pr. so, skal være et sammenhængende areal med fast gulv, hvoraf højst 15 % består af åbninger til dræning
b)
når der anvendes betonspaltegulve til svin i flok:
i)
må bredden af spalteåbningen ikke være over:
-
11 mm for pattegrise
-
14 mm for fravænnede grise
-
18 mm for avls-/fedesvin
-
20 mm for gylte efter løbning og søer
ii)
skal spaltebredden mindst være:
-
50 mm for pattegrise og fravænnede grise
-
80 mm for avls-/fedesvin, gylte efter løbning og søer.
3. Medlemsstaterne sikrer, at opførelse eller indretning af anlæg, hvor søer og gylte er bundet, er forbudt. Fra den 1. januar 2006 er anvendelse af bindsler til søer og gylte forbudt.
4. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte holdes i flok i perioden fra fire uger efter løbning til en uge før det forventede faretidspunkt. Den sti, hvor flokken holdes, skal have sider, hvis længde er over 2,8 m. Når disse dyr holdes i flokke på færre end seks dyr, skal den sti, hvor flokken holdes, have sider, hvis længde er over 2,4 m.
Uanset første afsnit kan søer og gylte, der opdrættes på bedrifter med under ti søer, holdes enkeltvis i den periode, der er nævnt i dette afsnit, såfremt de let kan vende sig i stien.
5. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte med forbehold af kravene i bilag I har permanent adgang til rodemateriale, der mindst opfylder de relevante krav i dette bilag I.
6. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte, der holdes i flokke, fodres ved hjælp af et system, der sikrer, at hvert dyr kan få tilstrækkeligt foder, også når der er konkurrenter til foderet til stede.
7. Medlemsstaterne sikrer, at for at stille dyrenes sult og opfylde deres behov for at tygge har alle goldsøer og drægtige søer og gylte en tilstrækkelig mængde fyldigt foder eller foder med højt fiberindhold samt foder med højt energiindhold.
8. Medlemsstaterne sikrer, at svin, som skal holdes i flok, som er særlig aggressive, som er blevet angrebet af andre svin, eller som er syge eller skadede, kan opstaldes midlertidigt i individuelle stier. I så fald skal de pågældende stier være så store, at dyrene let kan vende sig, hvis dette ikke er i modstrid med specifik veterinærrådgivning.
9. Bestemmelserne i stk. 1, litra b), og stk. 2, 4 og 5 samt stk. 8, sidste punktum, gælder for alle nyopførte og genopførte bedrifter og bedrifter, der tages i brug for første gang efter den 1. januar 2003. Fra den 1. januar 2013 gælder disse bestemmelser for alle bedrifter.
Bestemmelserne i stk. 4, første afsnit, gælder ikke for bedrifter med under ti søer.
Artikel 4
Medlemsstaterne sørger for, at svineopdræt sker i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilag I.
Artikel 5
Forskrifterne i bilag I kan ændres efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure for at tage hensyn til den videnskabelige udvikling.
Artikel 6
Medlemsstaterne sørger for:
a)
at enhver, der beskæftiger eller ansætter personer til pasning af svin, sikrer sig, at disse personer har modtaget instrukser og vejledning om de relevante bestemmelser i artikel 3 og i bilag I
b)
at der er adgang til passende uddannelseskurser. Disse uddannelseskurser skal specielt fokusere på velfærdsaspekter.
Artikel 7
1. Helst inden den 1. januar 2005 og under alle omstændigheder inden den 1. juli 2005 forelægger Kommissionen Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet. Rapporten udarbejdes under hensyn til samfundsøkonomiske følger, sundhedsmæssige følger, miljøindvirkninger og forskellige klimatiske forhold. Den tager ligeledes hensyn til udviklingen inden for metoder og systemer for svineproduktion og kødforarbejdning, der vil kunne mindske behovet for operativ kastration. Rapporten ledsages om nødvendigt af passende lovgivningsforslag vedrørende virkningerne af forskellige gulvarealkrav og gulvtyper for fravænnede grises og avls-/fedesvins velfærd. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal om disse forslag.
2. Senest den 1. januar 2008 forelægger Kommissionen Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.
Rapporten skal især omhandle:
a)
virkningerne af belægningsgraden, herunder flokstørrelse og metoderne til flokkens sammensætning, for svins velfærd, herunder deres sundhed, i forskellige produktionssystemer
b)
virkningerne af staldens udformning, herunder de forskellige gulvtyper, for svins velfærd, herunder deres sundhed, under hensyn til forskellige klimatiske forhold
c)
risikofaktorer forbundet med halebidning og anbefalinger med henblik på at begrænse behovet for halekupering
d)
yderligere udviklinger i flokopstaldningssystemer for drægtige søer, som tager hensyn til både de patologiske, zootekniske, fysiologiske og etologiske aspekter af forskellige systemer og til deres sundhedsmæssige og miljømæssige virkninger samt de forskellige klimatiske forhold
e)
fastlæggelse af gulvarealkrav, herunder til løbeafdelingen, for individuelt opstaldede voksne avlsorner
f)
yderligere udviklinger i løsstaldssystemer for drægtige søer og for diegivende søer, der opfylder soens behov uden at udgøre en risiko for pattegrisenes overlevelse
g)
forbrugernes holdninger og adfærd over for svinekød i tilfælde af forskellige grader af forbedringer af dyrenes velfærd
h)
samfundsøkonomiske følger af de forskellige svineopdrætsystemer og deres indvirkning på Fællesskabets økonomiske partnere.
Rapporten kan om nødvendigt ledsages af relevante lovgivningsforslag.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne sørger for, at der føres kontrol under den kompetente myndigheds ansvar for at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes.
Denne kontrol, som kan finde sted i forbindelse med kontrol i andet øjemed, skal hvert år omfatte et antal statistisk repræsentative stikprøver af de forskellige produktionssystemer i hver medlemsstat.
2. Kommissionen opstiller efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure en kodeks med regler for gennemførelse af den kontrol, der er omhandlet i stk. 1 i denne artikel.
3. Medlemsstaterne underretter hver andet år inden den sidste arbejdsdag i april, og første gang inden den 30. april 1996, Kommissionen om resultaterne af den kontrol, der er gennemført i de foregående to år i overensstemmelse med denne artikel, herunder antallet af kontrolbesøg i forhold til antallet af bedrifter på deres område.
Artikel 9
For at kunne indføres i Fællesskabet skal dyr fra tredjelande ledsages af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i det pågældende land, hvorved det attesteres, at de mindst har fået en lige så god behandling som den, der i henhold til dette direktiv skal gives dyr af fællesskabsoprindelse.
Artikel 10
Veterinærsagkyndige fra Kommissionen kan, hvis det er nødvendigt for en ensartet gennemførelse af dette direktiv, foretage kontrol på stedet i samarbejde med de kompetente myndigheder. Ved denne lejlighed skal de personer, der udfører kontrollen, selv iværksætte særlige hygiejneforanstaltninger for at udelukke enhver risiko for overførsel af sygdomme.
Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, skal på enhver måde bistå de sagkyndige i den udstrækning, det er nødvendigt for udførelsen af disses opgaver. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstats kompetente myndighed om resultatet af den foretagne kontrol.
Den pågældende medlemsstats kompetente myndighed skal træffe de foranstaltninger, som måtte vise sig nødvendige i betragtning af resultaterne af den foretagne kontrol.
For så vidt angår forbindelserne med tredjelande finder bestemmelserne i kapitel III i Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande (8), anvendelse.
De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure.
Artikel 11
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (9), i det følgende benævnt »komitéen«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 12
Medlemsstaterne kan for så vidt angår beskyttelse af svin og under overholdelse af traktatens almindelige bestemmelser på deres område opretholde eller indføre strengere bestemmelser end dette direktivs bestemmelser. De underretter Kommissionen om enhver sådan foranstaltning.
Artikel 13
Direktiv 91/630/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag II, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 14
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.
ДИРЕКТИВА 2008/120/ЕО НА СЪВЕТА
от 18 декември 2008 година
относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Директива 91/630/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 г. относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете (2) е била неколкократно и съществено изменяна (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Повечето държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели. Общността също така е одобрила тази конвенция с Решение 78/923/ЕИО на Съвета (4).
(3)
Директива 98/58/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно защитата на животни, отглеждани за селскостопански цели (5) определя разпоредби на Общността, които се прилагат за всички животни, обект на развъждане, във връзка с изискванията за построяване на помещенията за животните, с условията за изолация, отопление и проветряване, както и с контрола на оборудването и инспекцията на животните. Следователно е необходимо тези области да се включат в настоящата директива, когато трябва да се определят по-конкретни изисквания.
(4)
Свинете, като живи животни, фигурират в списъка на продуктите, изброени в приложение I към Договора.
(5)
Отглеждането на свине е неразделна част от селското стопанство. То представлява източник на доходи за част от селскостопанското население.
(6)
Разликите, които могат да нарушат условията на конкуренция, възпрепятстват гладкото функциониране на общия пазар на свине и на продукти от свине.
(7)
Поради това е необходимо да се определят минимални общи стандарти за защита на свинете, отглеждани за разплод и за угояване, за да се гарантира рационалното развитие на производството.
(8)
Свинете следва да разполагат с околна среда, съответстваща на нуждата им от движение и природата им на „ровещи животни“. Силно ограниченото пространство, с което те разполагат, пречи на хуманното отношение към тях.
(9)
Когато свинете са предмет на групово отглеждане, следва да се вземат адекватни управленски мерки, които да осигурят защитата им и да подобрят хуманното отношение към тях.
(10)
Свинете майки обичат да имат социални отношения с други свине, при условие че разполагат със свобода на движение и с благоприятна заобикаляща среда. Следователно постоянното затваряне на свинете майки в ограничено пространство следва да се забрани.
(11)
Частичното отрязване на опашката, частичното подрязване и изваждане на зъбите могат да причинят на прасетата внезапна болка, която може да трае и по-дълго. Кастрирането може да причини дълготрайна болка, която е още по-силна, ако е налице разкъсване на тъкани. Поради това тези практики вредят на хуманното отношение към свинете, особено когато се извършват от некомпетентни и неопитни лица. Следователно трябва да бъдат определени правила с цел усъвършенстването на тези практики.
(12)
Следва да се поддържа равновесие между различните аспекти, които трябва да се отчитат, свързани с хуманното отношение към животните, по-специално от здравна, икономическа и социална гледна точка и в контекста на въздействието върху околната среда.
(13)
Необходимо е официалните служби, производителите, потребителите и други да бъдат информирани за развитието в тази област. Следователно Комисията, въз основа на становище на Европейската агенция за безопасност на храните, следва активно да продължава да извършва научни изследвания в областта на най-ефективната(те) система(и) за отглеждане на животни от гледна точка на хуманното отношение към животните; като има предвид, че следва съответно да се предвиди преходен период, който да даде възможност на Комисията да изпълни успешно таза задача.
(14)
За прилагането на настоящата директива следва да се приемат необходимите мерки, в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
(15)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение II, част Б,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива определя минималните стандарти на защита на свинете, отглеждани в затворено пространство за разплод и угояване.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„свиня“ означава животно от рода на свинете, независимо от възрастта, отглеждано за разплод или за угояване;
2.
„нерез“ означава мъжка свиня, в полова зрялост, предназначена за разплод;
3.
„млада свиня“ означава женска свиня в полова зрялост, която не е раждала;
4.
„свиня“ означава женска свиня след първото раждане;
5.
„свиня майка“ означава женска свиня в периода от раждането до отбиването на прасенцата;
6.
„суха бременна свиня“ означава женска свиня в периода от отбиването на прасенцата до периода около раждането;
7.
„бозаещо прасе“ означава прасе в периода от раждането до отбиването;
8.
„подрастващо прасе“ означава небозаещо прасе на възраст до десет седмици;
9.
„прасе за угояване“ означава прасе на възраст над 10 седмици до клането или използването му за разплод;
10.
„компетентен орган“ означава органът, който е компетентен по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (7).
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че във всички свиневъдни обекти се спазват следните изисквания:
а)
всяко подрастващо прасе или прасе за угояване, при групово отглеждане, с изключение на женските свине след първо заплождане и на свинете майки, разполага със свободна площ, равна най-малко на:
Живо тегло (kg)
m2
не повече от 10
0,15
над 10, но не повече от 20
0,20
над 20, но не повече от 30
0,30
над 30, но не повече от 50
0,40
над 50, но не повече от 85
0,55
над 85, но не повече от 110
0,65
над 110
1,00
б)
общата повърхност на свободната подова площ, с която разполага всяка женска свиня след първо заплождане и всяка свиня майка, когато женските свине след първо заплождане и/или свинете майки съжителстват в група, трябва да бъде съответно най-малко 1,64 m2 и 2,25 m2. Когато тези животни се отглеждат в групи до шест животни, свободното подово пространство трябва да се увеличи с 10 %. Когато тези животни съжителстват в групи от 40 и повече животни, свободното подово пространство може да се намали с 10 %.
2. Държавите-членки гарантират, че подовете отговарят на следните изисквания:
а)
за женските свине след първо заплождане и за бременните свине майки: една част от площта, предвидена в параграф 1, буква б), равна най-малко на 0,95 m2 на женска свиня след първо заплождане и най-малко 1,3 m2 на свиня майка, трябва да има плътен гладък под, като не повече от 15 % от него да е с дренажни отвори;
б)
когато свинете се отглеждат групово в помещения с бетонен решетъчен под:
i)
максималната ширина на отворите трябва да бъде:
-
11 mm за бозаещите прасета,
-
14 mm за подрастващи прасета,
-
18 mm за прасетата за угояване,
-
20 mm за женски свине след първо заплождане и за свине майки;
ii)
минималната ширина на преградките трябва да бъде:
-
50 mm за бозаещите и отбитите прасета, и
-
80 mm за прасетата за угояване, за женските свине след първо заплождане и за свинете майки.
3. Държавите-членки гарантират, че построяването или монтирането на съоръжения, в които свинете майки и женските свине са вързани, е забранено. От 1 януари 2006 г. се забранява използването на въжета за връзване на свинете майки и женските свине.
4. Държавите-членки гарантират, че свинете майки и женските свине се отглеждат групово през период, който започва четири седмици след заплождането и приключва една седмица преди очакваното раждане. Стените на помещението, в което се намира групата, трябва да са дълги най-малко 2,8 m. Когато групата е по-малка от шест животни, ширината на стените на помещението, в което се намира, трябва да е най-малко 2,4 m.
Чрез дерогация от разпоредбите, предвидени в първа алинея, свинете майки и женските свине, които се отглеждат в свиневъдни обекти с по-малко от десет свине майки, могат да бъдат настанявани в отделни боксове през периода съгласно тази алинея, при условие че могат лесно да се обръщат в бокса си.
5. Държавите-членки гарантират, че без да се засягат изискванията, предвидени в приложение I, що се отнася до групово отглежданите прасета, свинете майки и женските свине имат постоянен достъп до хранилките и поилките, отговарящи най-малко на съответните изисквания на посоченото приложение.
6. Държавите-членки гарантират, че системата на хранене на групово отглежданите свине майки и женските свине е замислена така, че всяка от тях да получава достатъчно количество храна, дори при наличие на други хранещи се животни.
7. Държавите-членки гарантират, че всички бременни свине майки и женски свине, след първо заплождане за да задоволят глада си и предвид необходимостта да дъвчат, се хранят по начин, който дава възможност всяко животно да получи достатъчно количество обемисти или богати на фибри храни, както и високоенергийни храни.
8. Държавите-членки гарантират, че прасетата, предназначени за групово отглеждане, които проявяват агресия, които са жертви на агресия или са болни или ранени, могат да бъдат временно преместени в индивидуален бокс. В този случай използваният бокс трябва да бъде достатъчно голям, за да позволява на животното да се обръща без затруднение, ако това не противоречи на изрични предписания от ветеринарен лекар.
9. Разпоредбите, предвидени в параграф 1, буква б), параграфи 2, 4 и 5, както и в последното изречение на параграф 8, се прилагат за всички новопостроени или преустроени свиневъдни обекти или, които за пръв път се пускат в действие, след 1 януари 2003 г. От 1 януари 2013 г. тези разпоредби се прилагат за всички свиневъдни обекти.
Разпоредбите, предвидени в първа алинея от параграф 4, не се прилагат за свиневъдните обекти, които отглеждат по-малко от десет свине майки.
Член 4
Държавите-членки гарантират, че условията за отглеждането на свине са в съответствие с общите разпоредби, определени в приложение I.
Член 5
Разпоредбите, съдържащи се в приложение I, могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, посочена в член 11, параграф 2, като се отчита научният прогрес.
Член 6
Държавите-членки следят:
а)
всяко лице, което използва или ангажира гледачи на свине, да се увери, че тези лица са получили необходимите инструкции и информация, свързани със съответните разпоредби на член 3 и на приложение I;
б)
да се организират подходящи курсове за обучение. Тези курсове трябва да бъдат съсредоточени върху аспектите, свързани с хуманното отношение към животните.
Член 7
1. За предпочитане до 1 януари 2005 г. и при всички случаи до 1 юли 2005 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен въз основа на становище на Европейската агенция за безопасност на храните. Докладът отчита социално-икономическите, санитарните последици, въздействието върху околната среда и различните климатични условия. Той взема под внимание и състоянието на техническото оборудване и системите за развъждане на прасета и обработка на месото, които могат да ограничат необходимостта от прибягване до хирургическо кастриране. При необходимост докладът се придружава от подходящи законодателни предложения относно значението на регламентацията за свободното пространство и видовете подово покритие върху хуманното отношение към подрастващите прасета и прасетата за угояване.
2. Най-късно до 1 януари 2008 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен въз основа на становище на Европейската агенция за безопасност на храните.
Докладът обхваща по специално:
а)
последиците от степента на натоварване при отглеждане, включително от размера на групата и методите на групиране на животните, от различните системи на отглеждане върху хуманното отношение при отглеждане на свине, включително и върху здравето им;
б)
въздействието на начина на проектиране на свиневъдните обекти и на различните видове подово покритие върху хуманното отношение при отглеждане на свине, включително и върху здравето им, като се вземат предвид различните климатични условия;
в)
рисковите фактори, свързани с отхапване на опашката и препоръките с оглед намаляването на необходимостта от отрязването ѝ;
г)
развитието на системите за групово отглеждане на бременните свине майки, като се вземат предвид едновременно патологичните, зоотехническите, физиологичните и етиологичните аспекти на различните системи и тяхното влияние върху здравето и околната среда, както и климатичните условия;
д)
оценката на необходимото пространство, включително зоната за оплождане за индивидуално настанените възрастни нерези за разплод;
е)
развитието на системите за свободно отглеждане на бременните свине майки и на свинете майки с бозаещи прасета, които да отговарят на нуждите им, без да се застрашава оцеляването на бозаещите прасета;
ж)
предвидимото отношение и поведение на потребителите към свинското месо в случай на различни нива на подобряване на хуманното отношение към животните;
з)
социално-икономическите последици от различните системи на отглеждане на прасетата и влиянието им върху икономическите партньори от Общността.
При нужда докладът може да бъде придружен от подходящи законодателни предложения.
Член 8
1. Държавите-членки гарантират, че инспекциите се извършват под отговорността на компетентния орган, с цел да се проверява спазването на разпоредбите на настоящата директива.
Тези инспекции, които могат да се извършват в рамките на проверки за други цели, обхващат всяка година статистически представителна извадка за различните системи за отглеждане във всяка държава-членка.
2. Съгласно процедурата, посочена в член 11, параграф 2, Комисията съставя кодекс с правилата, приложими при извършване на инспекциите, предвидени в параграф 1 от настоящия член.
3. На всеки две години, до последния работен ден на месец април и за пръв път до 30 април 1996 г., държавите-членки информират Комисията за резултатите от инспекциите, извършени през последните две години, в съответствие с настоящия член, включително и за броя на извършените инспекции спрямо общия брой на свиневъдните обекти на територията им.
Член 9
За да бъдат внесени в Общността, животните от трети страни трябва да бъдат придружени от сертификат, издаден от компетентния орган на съответната страна, гарантиращ че са получили третиране поне равностойно на това на животните с произход от Общността, както е предвидено в настоящата директива.
Член 10
Когато е необходимо за еднаквото прилагане на настоящата директива, ветеринарните експерти от Комисията могат, в сътрудничество с компетентните органи, да извършват проверки на място. Лицата, извършващи тези проверки, прилагат специални мерки за лична хигиена, необходими, за да се изключи всякакъв риск от пренасянето на болести.
Държавата-членка, на територията на която се извършва проверката, оказва пълно съдействие на експертите при изпълнение на задачите им. Комисията информира компетентния орган на държавата-членка за резултатите от извършените проверки.
Компетентният орган на държавата-членка взима съответните мерки, които биха могли да се окажат необходими с оглед резултатите от проверката.
По отношение на връзките с трети страни се прилагат разпоредбите на глава III от Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни (8).
Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 11, параграф 2.
Член 11
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и опазване здравето на животните, учреден с член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (9), наричан по-долу „Комитет“.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 12
Държавите-членки могат, при спазване на общите разпоредби на Договора, да прилагат на териториите си по-строги разпоредби за защита на свинете от тези, съдържащи се в настоящата директива. Те информират Комисията за всички такива мерки.
Член 13
Директива 91/630/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 14
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването и в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2008 година.