Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF
af 26. juni 2003
om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, artikel 55, og artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet(4) har bidraget betydeligt til gennemførelsen af det indre marked for elektricitet.
(2) Erfaringerne fra gennemførelsen af det nævnte direktiv viser de fordele, som det indre marked for elektricitet kan føre til i form af effektiviseringsgevinster, prisfald, højere servicestandarder og øget konkurrenceevne. Der er imidlertid stadig betydelige mangler og fortsat muligheder for at få markedet til at fungere bedre. Bl.a. er der behov for konkrete foranstaltninger til sikring af lige konkurrencevilkår på produktionsniveau og mindskelse af risikoen for markedsdominans og aggressiv adfærd, sikring af ikke-diskriminerende transmissions- og distributionstariffer via netadgang på grundlag af tariffer, der offentliggøres, inden de træder i kraft, og sikring af at små og sårbare kunders rettigheder beskyttes, og at der gives oplysninger om, hvilke energikilder der er anvendt til elektricitetsproduktionen, samt en henvisning til kilder, hvor disse er tilgængelige, med oplysninger om deres miljømæssige indvirkning.
(3) Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 opfordrede til en hurtig indsats for at fuldføre det indre marked for både elektricitet og gas og til at fremskynde liberaliseringen i disse sektorer, idet målet er, at det indre marked bliver velfungerende. Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning af 6. juli 2000 om Kommissionens anden rapport om liberalisering af energimarkederne Kommissionen til at vedtage en detaljeret tidsplan for opfyldelse af nøje fastlagte målsætninger med henblik på gradvis at opnå fuldstændig liberalisering af energimarkedet.
(4) De rettigheder, der er sikret de europæiske borgere i EF-traktaten - fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser og fri etableringsret - er kun mulige i et helt åbent marked, hvor alle forbrugere frit kan vælge leverandør, og alle leverandører frit kan levere til deres kunder.
(5) De væsentligste hindringer for at gennemføre et velfungerende og konkurrencedygtigt indre marked har blandt andet at gøre med spørgsmål om adgang til nettet, nettarifering og de forskellige grader af markedsåbning medlemsstaterne imellem.
(6) Det er en forudsætning for velfungerende konkurrence, at der er ikke-diskriminerende, gennemsigtig adgang til nettene til rimelige priser.
(7) En vigtig forudsætning for at få gennemført det indre marked for elektricitet er ikke-diskriminerende adgang til transmissions- og distributionssystemoperatørens net. En transmissions- eller distributionssystemoperatør kan omfatte et eller flere selskaber.
(8) For at sikre reel, ikke-diskriminerende netadgang vil det være hensigtsmæssigt, at distributions- og transmissionssystemerne drives som selskabsretligt adskilte enheder, hvor der forekommer vertikalt integrerede selskaber. Kommissionen bør vurdere foranstaltninger med samme virkning, som er udviklet af medlemsstaterne for at opfylde dette krav, og i givet fald indgive forslag til ændring af dette direktiv. Det vil desuden være hensigtsmæssigt, at transmissions- og distributionssystemoperatører har reel beslutningskompetence med hensyn til, hvilke aktiver der er nødvendige for at vedligeholde, drive og udvikle nettene, når de pågældende aktiver ejes og drives af vertikalt integrerede selskaber. Det er nødvendigt, at distributionssystemoperatørers og transmissionssystemoperatørers uafhængighed sikres, særlig med hensyn til produktions- og forsyningsinteresser. Der bør derfor indføres uafhængige ledelsesstrukturer mellem distributionssystem- og transmissionssystemoperatører og produktions- og forsyningsselskaber.
Det er imidlertid vigtigt at sondre mellem sådan selskabsretlig adskillelse og ejerskabsmæssig adskillelse. Selskabsretlig adskillelse indebærer ikke nogen ændring med hensyn til ejerskab til aktiver, og der er intet til hinder for ensartede eller identiske beskæftigelsesvilkår i alle dele af et vertikalt integreret selskab. En ikke-diskriminerende beslutningsproces bør sikres gennem organisatoriske foranstaltninger med hensyn til de ansvarlige beslutningstageres uafhængighed.
(9) I forbindelse med mindre systemer skal hjælpefunktioner eventuelt sikres af transmissionssystemoperatører (TSO), der er sammenkoblet med det lille system.
(10) Da dette direktiv ikke vedrører spørgsmål om ejerskab, erindres der om, at såfremt et selskab, der varetager transmission eller distribution og i sin retlige form er adskilt fra selskaber, der varetager produktions- og/eller forsyningsaktiviteter, kan de udpegede systemoperatører være det samme selskab som det, der ejer infrastrukturen.
(11) For ikke at pålægge små distributionsselskaber en uforholdsmæssig stor finansiel og administrativ byrde bør medlemsstaterne om nødvendigt kunne undtage disse fra kravene om selskabsretlig adskillelse vedrørende distribution.
(12) Bevillingsprocedurerne bør ikke føre til en administrativ byrde, der står i misforhold til elektricitetsproducenternes størrelse og potentielle indvirkning.
(13) Der bør træffes yderligere foranstaltninger for at sikre gennemsigtige og ikke-diskriminerende tariffer for adgang til nettene. Disse tariffer skal gælde for alle systembrugere på et ikke-diskriminerende grundlag.
(14) For at gøre det lettere for et elektricitetsselskab, der er etableret i en medlemsstat, at indgå aftaler om levering af elektricitet til privilegerede kunder i en anden medlemsstat, bør medlemsstaterne og, hvor relevant, de nationale regulerende myndigheder arbejde hen imod mere ensartede vilkår og den samme adgang til frit at vælge leverandør i hele det indre marked.
(15) Det er vigtigt, at der finder en effektiv regulering sted, som forestås af en eller flere nationale regulerende myndigheder, med henblik på at sikre ikke-diskriminerende adgang til nettet. Medlemsstaterne præciserer de regulerende myndigheders opgaver, kompetence og administrative beføjelser. Det er væsentligt, at de regulerende myndigheder tillægges det samme minimum af kompetence i alle medlemsstater. Disse myndigheder bør have kompetence til at fastsætte eller godkende tarifferne eller i det mindste de metoder, der ligger til grund for beregningen af transmissions- og distributionstariffer. For at undgå usikkerhed og dyre og tidskrævende stridigheder bør disse tariffer offentliggøres, inden de træder i kraft.
(16) Kommissionen har tilkendegivet, at den agter at nedsætte en gruppe af europæiske regulerende myndigheder for elektricitet og gas, som vil være et passende rådgivende instrument til fremme af samarbejdet og samordningen mellem nationale regulerende myndigheder med henblik på at fremme udviklingen af det indre marked for elektricitet og gas og opnå en ensartet anvendelse i medlemsstaterne af dette direktiv, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF(5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling(6).
(17) For at sikre en effektiv markedsadgang for alle markedsdeltagere, herunder nye selskaber, er det nødvendigt at indføre ikke-diskriminerende og omkostningsrelaterede balanceringsmekanismer. Så snart elektricitetsmarkedet er tilstrækkeligt smidigt, bør dette opnås ved indførelse af gennemsigtige markedsbaserede mekanismer for forsyning og køb af elektricitet, som der er behov for inden for rammerne af balanceringskravene. Så længe et sådant smidigt marked ikke findes, bør de regulerende myndigheder spille en aktiv rolle for at sikre, at tarifferne for balanceringsydelser er ikke-diskriminerende og afspejler omkostningerne. Samtidig bør der opstilles passende incitamenter til at balancere produktion og forbrug af elektricitet og til ikke at bringe systemet i fare.
(18) De nationale regulerende myndigheder bør selv kunne fastsætte eller godkende tariffer eller de metoder, der ligger til grund for beregningen af tarifferne, på grundlag af et forslag fra transmissionssystemoperatører eller distributionssystemoperatører eller på grundlag af et forslag, som disse operatører og brugerne af nettene er enige om. Ved udførelsen af disse opgaver bør de nationale regulerende myndigheder sikre, at transmissions- og distributionstarifferne er ikke-diskriminerende og afspejler omkostningerne, og tage hensyn til de langsigtede, marginale, sparede netomkostninger som følge af decentral produktion og foranstaltninger til efterspørgselsstyring.
(19) Hele Fællesskabets industri og handel, herunder små og mellemstore virksomheder og alle Fællesskabets borgere, som har økonomisk gavn af det indre marked, bør også kunne opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau navnlig private, og i det omfang, medlemsstaterne finder det hensigtsmæssigt, bør mindre virksomheder kunne gives forsyningspligtgarantier, især med hensyn til forsyningssikkerhed og rimelige tariffer, såvel ud fra en rimelighedsbetragtning som af hensyn til konkurrenceevnen og for indirekte at skabe beskæftigelse.
(20) Elektricitetskunderne skal frit kunne vælge leverandør. Der bør imidlertid gås etapevis frem, når det drejer sig om gennemførelse af det indre elektricitetsmarked, således at virksomhederne kan tilpasse sig og for at sikre, at der findes tilstrækkelige foranstaltninger og systemer til at beskytte kundernes interesser, og sikre, at de har en reel og effektiv ret til at vælge leverandør.
(21) En gradvis markedsåbning hen mod fuld konkurrence bør snarest muligt fjerne forskellene medlemsstaterne imellem. Der bør sikres gennemsigtighed og sikkerhed i forbindelse med direktivets gennemførelse.
(22) Næsten alle medlemsstater har valgt at sikre konkurrence inden for elektricitetsfremstilling gennem en gennemsigtig bevillingsprocedure. Medlemsstaterne bør dog sikre muligheden for at bidrage til forsyningssikkerhed ved iværksættelse af en udbudsprocedure eller en tilsvarende procedure, hvis der ikke opbygges tilstrækkelig elektricitetsproduktionskapacitet på grundlag af bevillingsproceduren. Medlemsstaterne bør af hensyn til miljøbeskyttelsen og fremme af helt ny teknologi have mulighed for at gøre ny kapacitet til genstand for udbud på grundlag af offentliggjorte kriterier. Ny kapacitet omfatter bl.a. vedvarende energikilder og samproduktionen af el og varme.
(23) Af hensyn til forsyningssikkerheden må balancen mellem udbud og efterspørgsel overvåges i hver enkelt medlemsstat, efterfulgt af en rapport om situationen på fællesskabsplan, under hensyntagen til sammenkoblingskapaciteten mellem de forskellige områder. Denne overvågning bør finde sted i tilstrækkelig god tid, så der kan træffes passende foranstaltninger, hvis forsyningssikkerheden er truet. Etablering og vedligeholdelse af den nødvendige netinfrastruktur, herunder sammenkoblingskapacitet, bør bidrage til at sikre en stabil elektricitetsforsyning. Etablering og vedligeholdelse af den nødvendige netinfrastruktur, herunder sammenkoblingskapacitet og decentraliseret produktion af elektricitet, er vigtige elementer til at sikre en stabil elektricitetsforsyning.
(24) Medlemsstaterne skal sikre, at privatkunder og, når medlemsstaterne anser det for hensigtsmæssigt, små virksomheder nyder samme ret til at få leveret elektricitet af en bestemt kvalitet til klart sammenlignelige, gennemsigtige og rimelige priser. For at sikre, at der opretholdes høje standarder for offentlige tjenesteydelser i Fællesskabet, skal alle foranstaltninger truffet af medlemsstaterne med henblik på at opfylde målsætningerne for dette direktiv regelmæssigt meddeles Kommissionen. Kommissionen offentliggør regelmæssigt en rapport, der analyserer de foranstaltninger, der er truffet på nationalt plan for at opfylde målsætningerne for offentlige tjenesteydelser, og sammenligner deres effektivitet med henblik på at fremsætte anbefalinger vedrørende foranstaltninger på nationalt plan for at opnå høje standarder for offentlige tjenesteydelser.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at beskytte sårbare kunder i forbindelse med det indre marked for elektricitet. Sådanne foranstaltninger kan være forskellige alt efter de særlige omstændigheder i den pågældende medlemsstat og kan eventuelt omfatte specifikke foranstaltninger vedrørende betaling af elektricitetsregninger eller mere generelle foranstaltninger, der træffes inden for den sociale sikringsordning. Såfremt forsyningspligten også omfatter små virksomheder, kan foranstaltninger til at sikre, at denne forsyningspligt varetages, være forskellige for husholdninger og små virksomheder.
(25) Kommissionen har tilkendegivet, at den er villig til at tage initiativer, især med hensyn til omfanget af mærkningsbestemmelserne, herunder hvorledes information om den miljømæssige indvirkning i det mindste i form af CO2-emissioner og radioaktivt affald fra elektricitetsproduktion fra forskellige energikilder kan tilvejebringes på en gennemsigtig, lettilgængelig og sammenlignelig måde i hele EU, og hvorledes medlemsstaternes foranstaltninger for at kontrollere nøjagtigheden af leverandørernes oplysninger kan forenkles.
(26) Overholdelse af offentlige tjenesteydelser er et grundlæggende krav i dette direktiv, og det er vigtigt, at der i direktivet opstilles fælles minimumstandarder, som alle medlemsstater skal overholde, og hvormed der tages hensyn til målsætningerne om forbrugerbeskyttelse, forsyningssikkerhed, miljøbeskyttelse og ensartede konkurrenceniveauer i alle medlemsstater. Det er vigtigt, at kravene til offentlige tjenesteydelser kan fortolkes nationalt på baggrund af nationale forhold, idet det forudsættes, at fællesskabslovgivningen overholdes.
(27) Medlemsstaterne kan udpege en forsyningspligtig leverandør. Denne kan være salgsafdelingen i et vertikalt integreret selskab, der også varetager distributionsfunktioner, såfremt det opfylder dette direktivs krav om adskillelse.
(28) Foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne med henblik på at opfylde målsætningerne om social og økonomisk samhørighed, kan især omfatte relevante økonomiske incitamenter, eventuelt ved at benytte alle eksisterende ordninger i medlemsstaterne og i Fællesskabet. Disse ordninger kan omfatte mekanismer til sikring af den nødvendige investering.
(29) I det omfang foranstaltninger truffet af medlemsstaterne til opfyldelse af offentlige serviceforpligtelser er statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, skal Kommissionen underrettes i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.
(30) Kravet om at meddele Kommissionen eventuelle afslag på tilladelse til at etablere ny produktionskapacitet har vist sig at være en unødvendig administrativ byrde og bør derfor fjernes.
(31) Målene for dette direktiv, nemlig oprettelse af et velfungerende indre marked for elektricitet med lige konkurrenceforhold, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(32) I lyset af erfaringen med anvendelsen af Rådets direktiv 90/547/EØF af 29. oktober 1990 om transit af elektricitet gennem de overordnede net(7) bør der træffes foranstaltninger for at sikre ensartede og ikke-diskriminerende adgangsordninger for transmission, herunder grænseoverskridende transmission af elektricitet medlemsstaterne imellem. For at sikre ensartet behandling ved adgang til elektricitetsnet, også i tilfælde af transit, bør nævnte direktiv ophæves.
(33) Da de ændringer, der skal foretages i direktiv 96/92/EF, er omfattende, er det af hensyn til klarheden mest rationelt at omarbejde de pågældende bestemmelser.
(34) Dette direktiv respekterer de fundamentale rettigheder og overholder de principper, der er nedfældet navnlig i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
I dette direktiv fastsættes fælles regler for produktion, transmission, distribution og forsyning af elektricitet. Det fastlægger regler for, hvorledes elektricitetssektoren skal organiseres og fungere, hvordan der opnås adgang til markedet, hvilke kriterier og procedurer der skal anvendes ved indkaldelse af tilbud og udstedelse af bevillinger, samt hvorledes systemerne skal drives.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) "produktion": fremstilling af elektricitet
2) "producent": en fysisk eller juridisk person, der fremstiller elektricitet
3) "transmission": transport af elektricitet via det sammenkoblede system for meget høj spænding og højspænding med henblik på levering af elektricitet til endelige kunder eller distributionsselskaber, men ikke forsyning
4) "transmissionssystemoperatør": enhver fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udbygningen af transmissionssystemet i et givet område samt i givet fald dets sammenkoblinger med andre systemer og for at sikre, at systemet på lang sigt kan tilfredsstille en rimelig efterspørgsel efter transmission af elektricitet
5) "distribution": transport af elektricitet via høj-, mellem- og lavspændingsdistributionssystemer med henblik på levering af elektricitet til kunder, men ikke forsyning
6) "distributionssystemoperatør": enhver fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udbygningen af distributionssystemet i et givet område samt i givet fald dets sammenkoblinger med andre systemer, og for at sikre, at systemet på lang sigt kan tilfredsstille en rimelig efterspørgsel efter distribution af elektricitet
7) "kunder": grossister og endelige elektricitetskunder
8) "grossister": enhver fysisk eller juridisk person, der køber elektricitet med henblik på videresalg inden for eller uden for det system, hvor den pågældende er etableret
9) "endelige kunder": kunder, der køber elektricitet til eget brug
10) "privatkunder": kunder, der køber elektricitet til deres eget husholdningsforbrug, men ikke til erhvervsmæssig virksomhed
11) "erhvervskunder": alle fysiske eller juridiske personer, der køber elektricitet, der ikke er til brug i deres egen husholdning; udtrykket "erhvervskunder" omfatter også producenter og grossister
12) "privilegerede kunder": kunder, som frit kan købe elektricitet fra en leverandør efter eget valg, jf. artikel 21 i dette direktiv
13) "samkøringslinjer": udstyr, der anvendes til at sammenkoble elektricitetssystemer
14) "sammenkoblet system": en række transmissions- og distributionssystemer, der er indbyrdes forbundet ved hjælp af en eller flere samkøringslinjer
15) "direkte linje": enten en elektricitetsforbindelse, der forbinder et isoleret produktionsanlæg med en isoleret kunde, eller en elektricitetsforbindelse, som forbinder en elektricitetsproducent og en forsyningsvirksomhed med henblik på direkte forsyning af deres egne faciliteter, datterselskaber og privilegerede kunder
16) "økonomisk rangfølge": rangfølgen af elektricitetsforsyningskilder ud fra økonomiske kriterier
17) "hjælpefunktioner": alle funktioner, der er nødvendige for driften af et transmissions- eller distributionssystem
18) "systembrugere": alle fysiske eller juridiske personer, der forsyner eller forsynes fra et transmissions- eller distributionssystem
19) "forsyning": salg, herunder videresalg, af elektricitet til kunder
20) "integreret elektricitetsselskab": et vertikalt eller horisontalt integreret selskab
21) "vertikalt integreret selskab": et selskab eller en gruppe af selskaber, hvis indbyrdes forhold er defineret i artikel 3, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger(8), såfremt selskabet eller gruppen udøver mindst en af følgende former for aktivitet: transmission eller distribution, og mindst en af følgende former for aktivitet: produktion eller forsyning af elektricitet
22) "tilknyttet selskab": en tilknyttet virksomhed efter artikel 41 i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 44, stk. 2, litra g)(9), om konsoliderede regnskaber(10) og/eller en associeret virksomhed efter artikel 33, stk. 1, i nævnte direktiv og/eller et selskab, som tilhører samme selskabsdeltagere
23) "horisontalt integreret selskab": et selskab, der udøver mindst en af følgende former for aktivitet: produktion i salgsøjemed, transmission, distribution eller forsyning af elektricitet, sideløbende med en anden ikke-elektricitetsrelateret aktivitet
24) "udbudsprocedure": en procedure, hvorved planlagte ekstrabehov og planlagt erstatningskapacitet dækkes af forsyninger fra ny eller bestående produktionskapacitet
25) "langtidsplanlægning": planlægning af behovet for investering i produktions-, transmissions- og distributionskapacitet på lang sigt med henblik på at tilfredsstille systemets efterspørgsel efter elektricitet og sikre forsyninger til kunderne
26) "lille isoleret system": ethvert system med et forbrug på under 3000 GWh i 1996, som får mindre end 5 % af sit årlige forbrug dækket via sammenkobling med andre systemer
27) "mikro isoleret system": ethvert system med et forbrug på under 500 GWh i 1996, uden forbindelse til andre systemer
28) "sikkerhed": såvel forsynings- og leveringssikkerhed som teknisk sikkerhed
29) "energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring": en global eller integreret metode, der har til formål at påvirke elektricitetsforbrugets størrelse og tidspunkter med henblik på at nedsætte det primære energiforbrug og spidsbelastninger ved at prioritere investeringer i energieffektivitetsforanstaltninger eller andre foranstaltninger som afbrydelige forsyningskontrakter i forhold til investeringer til forøgelse af produktionskapaciteten, når de i betragtning af de positive virkninger for miljøet som følge af det nedsatte energiforbrug og de dertil knyttede forsyningssikkerheds- og distributionsomkostningsaspekter er den mest effektive og økonomiske valgmulighed
30) "vedvarende energikilder": vedvarende, ikke-fossile energikilder (vind, sol, geotermisk varme, bølge- og tidevandsenergi, vandkraft, biomasse, lossepladsgas, gas fra rensningsanlæg og biogas)
31) "decentral produktion": produktionsanlæg, der er tilsluttet distributionssystemet.
KAPITEL II
GENERELLE REGLER FOR SEKTORENS ORGANISATION
Artikel 3
Offentlige serviceforpligtelser og forbrugerbeskyttelse
1. Medlemsstaterne påser på grundlag af deres institutionelle opbygning og under behørig iagttagelse af subsidiaritetsprincippet, at elektricitetsselskaber drives efter dette direktivs principper, jf. dog stk. 2, med henblik på at etablere et konkurrencebaseret, sikkert og miljømæssigt bæredygtigt elektricitetsmarked. De afstår fra at forskelsbehandle disse selskaber for så vidt angår såvel rettigheder som forpligtelser.
2. Medlemsstaterne kan under fuld iagttagelse af de relevante bestemmelser i traktaten, særlig artikel 86, ud fra almindelig økonomisk interesse pålægge selskaber i elektricitetssektoren offentlige serviceforpligtelser, som kan omfatte leveringernes sikkerhed, herunder forsyningssikkerhed, regelmæssighed, kvalitet og pris samt miljøbeskyttelse, herunder energieffektivitet og klimabeskyttelse. Disse forpligtelser skal være klart definerede, og de skal være gennemsigtige, ikke-diskriminerende og kontrollerbare, og de skal sikre EU-elektricitetsselskaber lige adgang til de nationale forbrugere. I relation til forsyningssikkerhed, energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring og til opfyldelse af miljømålsætningerne, som nævnt i dette stykke, kan medlemsstaterne indføre langtidsplanlægning, idet de tager hensyn til, at tredjeparter eventuelt ønsker at få adgang til systemet.
3. Medlemsstaterne sikrer, at alle privatkunder og, når medlemsstaterne anser det for hensigtsmæssigt, små virksomheder, nemlig virksomheder med under 50 ansatte og en årlig omsætning eller balance på højst 10 mio. EUR, omfattes af en forsyningspligt, dvs. har ret til at få leveret elektricitet af en bestemt kvalitet til rimelige, let og klart sammenlignelige og gennemsigtige priser på deres område. Medlemsstaterne kan for at sikre forsyningspligt med henblik herpå udpege en forsyningspligtig leverandør. Medlemsstaterne skal pålægge distributionsselskaberne en forpligtelse til at tilslutte kunderne til deres net i henhold til vilkår, betingelser og tariffer, som er fastlagt efter proceduren i artikel 23, stk. 2. Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne styrker de private, små og mellemstore forbrugeres markedsposition ved at fremme mulighederne for, at denne forbrugergruppe frivilligt kan lade sig repræsentere samlet.
Første afsnit gennemføres på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde og er ikke til hinder for, at markedet åbnes, jf. artikel 21.
4. Såfremt der ydes økonomisk kompensation, andre former for kompensation og enerettigheder fra en medlemsstat til opfyldelse af forpligtelserne i stk. 2 og 3, skal dette ske på en ikke-diskriminerende og gennemsigtig måde.
5. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at beskytte de endelige kunder og sikrer især, at der er passende sikkerhedsforanstaltninger, der beskytter sårbare kunder, herunder foranstaltninger for at hjælpe dem med at undgå afbrydelser af energiforsyningen. I den forbindelse kan medlemsstaterne træffe foranstaltninger for at beskytte endelige kunder i fjerntliggende områder. De sikrer et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, især for så vidt angår gennemsigtighed i kontraktbetingelser og -vilkår, almindelig information og ordninger for bilæggelse af tvister. Medlemsstaterne sikrer, at privilegerede kunder reelt kan skifte til en ny leverandør. Med hensyn til i det mindste privatkunder omfatter disse foranstaltninger de tiltag, der omhandles i bilag A.
6. Medlemsstaterne sikrer, at elektricitetsleverandører i eller med de regninger og i det salgsfremmende materiale, der sendes til den endelige kunde, anfører:
a) hver energikildes bidrag til leverandørens samlede brændselssammensætning i det foregående år
b) i det mindste en henvisning til eksisterende kilder, som f.eks. et websted, hvorfra der er offentlig adgang til oplysninger om miljøpåvirkning i det mindste i form af CO2-emissioner og radioaktivt affald som følge af den elektricitet, som er produceret ved hjælp af leverandørens samlede brændselssammensætning i det foregående år.
Med hensyn til elektricitet, der leveres via en elektricitetsbørs eller importeres fra et selskab uden for Fællesskabet, kan de samlede tal, som børsen eller det pågældende selskab har fremlagt for det foregående år, anvendes.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at leverandørernes oplysninger til deres kunder i henhold til denne artikel er pålidelige.
7. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger med henblik på at opfylde målsætningerne for social og økonomisk samhørighed, miljøbeskyttelse, som kan omfatte energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring og midler til bekæmpelse af klimaændringer, og forsyningssikkerhed. Sådanne foranstaltninger kan især omfatte passende økonomiske incitamenter, eventuelt ved at benytte alle eksisterende ordninger i medlemsstaterne og i Fællesskabet til vedligeholdelse og etablering af den nødvendige netinfrastruktur, herunder sammenkoblingskapacitet.
8. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende artikel 6, 7, 20 og 22, for så vidt anvendelsen retligt eller faktisk ville hindre opfyldelsen af de forpligtelser, der er pålagt elektricitetsselskaber under hensyn til almen økonomisk interesse, og for så vidt udviklingen af samhandelen ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse. I henhold til dette direktiv og til artikel 86 i traktaten omfatter Fællesskabets interesse bl.a. konkurrence i forbindelse med privilegerede kunder.
9. Medlemsstaterne underretter efter gennemførelsen af dette direktiv Kommissionen om alle de foranstaltninger, der er truffet med henblik på at opfylde forsyningspligten og offentlige serviceforpligtelser, herunder forbrugerbeskyttelse og miljøbeskyttelse, og deres mulige virkninger på den nationale og internationale konkurrence, uanset om sådanne foranstaltninger kræver en undtagelse fra dette direktiv. De underretter derefter hvert andet år Kommissionen om enhver ændring, der foretages i sådanne foranstaltninger, uanset om sådanne foranstaltninger kræver en undtagelse fra dette direktiv.
Artikel 4
Overvågning af forsyningssikkerheden
Medlemsstaterne sikrer overvågningen af forsyningssikkerheden. Hvis medlemsstaterne finder det hensigtsmæssigt, kan de overdrage denne opgave til de i artikel 23, stk. 1, nævnte regulerende myndigheder. Overvågningen omfatter navnlig udbuds/efterspørgselsbalancen på det nationale marked, den forventede fremtidige efterspørgsel og den påtænkte supplerende kapacitet, der er under planlægning eller etablering, såvel som nettenes kvalitet og vedligeholdelsesniveau samt foranstaltninger til dækning af perioder med særlig høj efterspørgsel og til afhjælpning af bortfald af forsyninger fra en eller flere leverandører. De kompetente myndigheder offentliggør senest den 31. juli hvert andet år en rapport, der angiver resultaterne af overvågningen af disse forhold samt eventuelle trufne eller påtænkte foranstaltninger i forbindelse hermed, og sender omgående denne rapport til Kommissionen.
Artikel 5
Tekniske forskrifter
Medlemsstaterne påser, at der defineres tekniske sikkerhedskriterier, og at der udarbejdes og offentliggøres tekniske forskrifter for de mindstekrav med hensyn til konstruktion og drift, som produktionsanlæg, distributionssystemer, direkte tilsluttede kunders udstyr, samkøringsforbindelser og direkte linjer skal opfylde for at kunne blive tilsluttet systemet. Disse tekniske forskrifter skal sikre systemernes interoperabilitet, og de skal være objektive og ikke-diskriminerende. De meddeles Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester(11).
KAPITEL III
PRODUKTION
Artikel 6
Bevillingsprocedure med henblik på ny kapacitet
1. Ved etablering af ny produktionskapacitet anvender medlemsstaterne en bevillingsprocedure med objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
2. Medlemsstaterne fastsætter kriterierne for tildeling af bevillinger til etablering af produktionskapacitet på deres område. Disse kriterier kan vedrøre følgende:
a) elektricitetssystemets, anlæggenes og tilhørende udstyrs sikkerhed og pålidelighed
b) beskyttelse af folkesundheden og sikkerheden
c) miljøbeskyttelse
d) arealanvendelse og placering
e) anvendelse af offentligt område
f) energieffektivitet
g) arten af de primære energikilder
h) bevillingsansøgerens karakteristika såsom teknisk, økonomisk og finansiel formåen
i) overensstemmelse med foranstaltninger, der er indført i medfør af artikel 3.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der ved bevillingsprocedurerne for små og/eller decentrale producenter tages hensyn til deres begrænsede størrelse og potentielle indvirkning.
4. Bevillingskriterierne og -procedurerne offentliggøres. Ved afslag på en bevillingsansøgning underrettes ansøgeren om grundene. Disse grunde skal være objektive, ikke-diskriminerende, velfunderede og behørigt dokumenterede. Ansøgeren skal have mulighed for at påklage afgørelsen.
Artikel 7
Udbud med henblik på ny kapacitet
1. Medlemsstaterne skal af hensyn til forsyningssikkerheden sørge for, at der kan indføres ny kapacitet eller foranstaltninger til energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring ved anvendelse af en udbudsprocedure eller en anden procedure, der opfylder samme krav om gennemsigtighed og ikke-diskrimination, på grundlag af offentliggjorte kriterier. Disse procedurer kan imidlertid kun iværksættes, hvis den produktionskapacitet, der etableres i henhold til bevillingsproceduren eller de foranstaltninger til energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring, der træffes, ikke er tilstrækkelige til at garantere forsyningssikkerheden.
2. Medlemsstaterne kan af hensyn til miljøbeskyttelsen og fremme af helt ny teknologi sørge for, at ny kapacitet kan gøres til genstand for et udbud på grundlag af offentliggjorte kriterier. Dette udbud kan vedrøre ny kapacitet eller foranstaltninger til energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring. Der kan imidlertid kun iværksættes en udbudsprocedure, hvis den produktionskapacitet, der etableres i henhold til bevillingsproceduren, eller de foranstaltninger til energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring, der træffes, ikke er tilstrækkelige til at nå disse mål.
3. Nærmere oplysninger om udbudsproceduren vedrørende produktionskapacitet og foranstaltninger til energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende mindst seks måneder inden sidste frist for indgivelse af tilbud.
Udbudsbetingelserne stilles til rådighed for alle interesserede selskaber, som er etableret på en medlemsstats område, så betids, at de pågældende selskaber har en rimelig frist til at indgive tilbud.
For at sikre gennemsigtighed og ikke-diskrimination skal udbudsbetingelserne indeholde en detaljeret beskrivelse af aftalespecifikationerne og af den procedure, som skal følges af alle tilbudsgivere, samt en udtømmende liste over de kriterier, som lægges til grund ved udvælgelsen af tilbudsgiverne og tildelingen af aftalen, herunder incitamenter som f.eks. offentlige tilskud, som er omfattet af udbuddet. Specifikationerne kan også vedrøre de forhold, der er nævnt i artikel 6, stk. 2.
4. Når udbuddet gælder den fornødne produktionskapacitet, skal der også tages hensyn til tilbud om langtidsgaranteret elektricitetsforsyning fra bestående produktionsenheder, hvis det ekstra behov kan dækkes på denne måde.
5. Medlemsstaterne udpeger en myndighed, et offentligt organ eller et privat organ, der er uafhængigt af produktion, transmission, distribution og forsyning af elektricitet, og som kan være en regulerende myndighed som omhandlet i artikel 23, stk. 1, som ansvarlig for tilrettelæggelsen og overvågningen af samt kontrollen med udbudsproceduren, jf. stk. 1-4. Hvis en transmissionssystemoperatør, hvad angår ejerskab, er fuldstændig uafhængig af andre aktiviteter, der ikke vedrører transmissionssystemet, kan transmissionssystemoperatøren udpeges som det ansvarlige organ for tilrettelæggelse og overvågning af samt kontrol med udbudsproceduren. Denne myndighed eller dette organ træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre fortroligheden af de oplysninger, som tilbuddene indeholder.
KAPITEL IV
DRIFT AF TRANSMISSIONSSYSTEMER
Artikel 8
Udpegning af transmissionssystemoperatører
For en periode, der fastsættes af medlemsstaterne under hensyn til effektivitet og økonomisk balance, skal medlemsstaterne udpege eller anmode de selskaber, som ejer transmissionssystemer, om at udpege en eller flere transmissionssystemoperatører. Medlemsstaterne påser, at transmissionssystemoperatører handler i overensstemmelse med artikel 9-12.
Artikel 9
Transmissionssystemoperatørernes opgaver
Hver transmissionssystemoperatør er ansvarlig for:
a) at sikre, at systemet til stadighed kan imødekomme rimelige krav om transmission af elektricitet
b) at bidrage til forsyningssikkerheden ved en passende transmissionskapacitet og et pålideligt system
c) at styre energistrømmene i systemet under hensyntagen til udvekslingerne med andre sammenkoblede systemer. Med henblik herpå skal transmissionssystemoperatøren sikre et sikkert, pålideligt og effektivt elektricitetssystem og i den forbindelse sørge for, at de nødvendige hjælpefunktioner er til rådighed, for så vidt dette kan ske uafhængigt af andre transmissionssystemer, som systemet er sammenkoblet med
d) at give operatørerne for eventuelle andre systemer, som hans system er sammenkoblet med, de oplysninger, som er nødvendige for en sikker og effektiv drift af det sammenkoblede system og for samordnet udbygning og interoperabilitet
e) ikke at forskelsbehandle systembrugere eller kategorier af systembrugere og navnlig ikke at begunstige tilknyttede selskaber
f) at forsyne systembrugerne med de oplysninger, de behøver for at få effektiv systemadgang.
Artikel 10
Adskillelse af transmissionssystemoperatører
1. Er transmissionssystemoperatøren en del af et vertikalt integreret selskab, skal vedkommende i det mindste være uafhængig, hvad angår retlig form, organisation og beslutningstagning, fra andre aktiviteter, der ikke vedrører transmission. Disse regler indebærer ikke en forpligtelse til at adskille ejerskab til aktiver i transmissionssystemet fra det vertikalt integrerede selskab.
2. For at sikre transmissionssystemoperatørens uafhængighed, jf. stk. 1, gælder følgende minimumskriterier:
a) de personer, som har ansvaret for ledelsen af transmissionssystemoperatøren, må ikke indgå i virksomhedsstrukturer inden for det integrerede elektricitetsselskab, der direkte eller indirekte har ansvaret for den daglige drift af produktion, distribution og forsyning af elektricitet
b) der skal træffes passende foranstaltninger for at sikre, at de erhvervsmæssige interesser, som de ansvarlige for ledelsen af transmissionssystemoperatøren måtte have, tages i betragtning på en sådan måde, at de kan handle uafhængigt
c) transmissionssystemoperatøren skal have reel beslutningskompetence uafhængigt af det integrerede elektricitetsselskab for så vidt angår de aktiver, der er nødvendige for at drive, vedligeholde og udvikle nettet. Dette bør ikke hindre, at der kan eksistere passende samordningsmekanismer, der sikrer, at moderselskabets økonomiske og ledelsesmæssige tilsynsrettigheder med hensyn til udbyttet, der er indirekte reguleret i henhold til artikel 23, stk. 2, af midler investeret i et datterselskab tilgodeses. Navnlig skal moderselskabet kunne godkende transmissionssystemoperatørens årlige finansieringsplan eller et tilsvarende instrument og sætte samlede grænser for datterselskabets gældsætning. Moderselskabet kan ikke give instrukser om den daglige drift eller om individuelle afgørelser om oprettelse eller opgradering af transmissionslinjer, som ikke går ud over beløbene i finansieringsplanen eller i et tilsvarende instrument.
d) transmissionssystemoperatøren skal opstille et overvågningsprogram, der beskriver de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at diskriminerende adfærd er udelukket, samt sikre, at dets overholdelse kontrolleres på passende måde. Programmet skal fastlægge de ansattes specifikke forpligtelser for at opfylde dette mål. En årsberetning med en beskrivelse af de trufne foranstaltninger forelægges af den person eller det organ, der har ansvaret for kontrollen med overvågningsprogrammet for den i artikel 23, stk. 1, omhandlede nationale regulerende myndighed, og denne årsberetning offentliggøres.
Artikel 11
Lastfordeling og balancering
1. Uden at det berører den elektricitetsforsyning, som sker i henhold til aftalemæssige forpligtelser, herunder de forpligtelser, der følger af udbudsbetingelserne, er transmissionssystemoperatøren, når han udøver denne aktivitet, ansvarlig for lastfordelingen af produktionsanlæggene i sit område og for brugen af samkøringslinjer med andre systemer.
2. Lastfordelingen af produktionsanlæggene og brugen af samkøringslinjerne sker på grundlag af objektive kriterier, som kan være godkendt af medlemsstaten, og som skal offentliggøres og anvendes på en ikke-diskriminerende måde, der sikrer et velfungerende indre marked for elektricitet. I kriterieopstillingen tages der hensyn til den økonomiske rangfølge af elektricitet fra disponible produktionsanlæg eller fra overførsel via samkøringslinjer, og der tages hensyn til de tekniske begrænsninger i systemet.
3. En medlemsstat kan kræve, at systemoperatøren ved lastfordelingen af produktionsanlæg giver forrang til produktionsanlæg, der anvender vedvarende energikilder eller affald, eller som har en samproduktion af elektricitet og varme.
4. En medlemsstat kan af hensyn til forsyningssikkerheden bestemme, at produktionsanlæg, der anvender indenlandske primære energikilder som brændsel, skal gives forrang, dog højst i et omfang pr. kalenderår på 15 % af den totale mængde primærenergi, der er nødvendig for at producere den elektricitet, der forbruges i den pågældende medlemsstat.
5. Medlemsstaterne kan kræve, at transmissionssystemoperatører opfylder mindstekrav med hensyn til vedligeholdelse og udvikling af transmissionssystemet, herunder sammenkoblingskapacitet.
6. Transmissionssystemoperatører anvender gennemsigtige, ikke-diskriminerende markedsbaserede metoder ved anskaffelse af den energi, de anvender til at dække energitab og reservekapacitet i deres system, når de udøver denne aktivitet.
7. De regler for balancering af elektricitetssystemet, som transmissionssystemoperatørerne fastlægger, skal være objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende, og det samme gælder reglerne for systembrugernes betaling for brug af deres net i forbindelse med energiubalance. Vilkår og betingelser, herunder regler og tariffer, for transmissionssystemoperatørers ydelse af de pågældende tjenester skal fastsættes efter en metode, der er forenelig med artikel 23, stk. 2, på en ikke-diskriminerende måde, der afspejler omkostningerne, og de skal offentliggøres.
Artikel 12
Transmissionssystemoperatørers tavshedspligt
Med forbehold af artikel 18 eller anden lovbestemt pligt til at videregive oplysninger har den enkelte transmissionssystemoperatør tavshedspligt om forretningsmæssigt følsomme oplysninger, som modtages i forbindelse med udøvelsen af systemoperatørens virksomhed. Oplysninger om egne aktiviteter, som kan være forretningsmæssigt fordelagtige, videregives på en ikke-diskriminerende måde.
KAPITEL V
DRIFT AF DISTRIBUTIONSSYSTEMET
Artikel 13
Udpegning af distributionssystemoperatører
For en begrænset periode, som fastlægges af medlemsstaterne under hensyntagen til effektivitet og økonomisk balance, udpeger medlemsstaterne eller anmoder medlemsstaterne de virksomheder, som har ansvaret for distributionsfaciliteter, om at udpege en eller flere distributionssystemoperatører. Medlemsstaterne påser, at distributionssystemoperatørerne handler i overensstemmelse med artikel 14-16.
Artikel 14
Distributionssystemoperatørernes opgaver
1. Distributionssystemoperatøren opretholder et sikkert, pålideligt og effektivt distributionssystem i sit område under behørig hensyntagen til miljøet.
2. Systemoperatøren må i intet tilfælde forskelsbehandle systembrugere eller kategorier af systembrugere og må navnlig ikke begunstige sine tilknyttede selskaber.
3. Distributionssystemoperatøren forsyner systembrugerne med de oplysninger, der er nødvendige for at få effektiv adgang til systemet.
4. En medlemsstat kan kræve, at systemoperatøren ved lastfordelingen af produktionsanlæggene giver forrang til produktionsanlæg, der anvender vedvarende energikilder eller affald, eller som har en kombineret kraft-varme-produktion.
5. Distributionssystemoperatørerne anvender gennemsigtige, ikke-diskriminerende, markedsbaserede metoder ved anskaffelse af den energi, de anvender til at dække energitab og reservekapacitet i deres system, når de optræder i denne egenskab. Dette krav berører ikke anvendelse af elektricitet, der er erhvervet i henhold til kontrakter, der er indgået inden den 1. januar 2002.
6. Når distributionssystemoperatørerne er ansvarlige for at balancere elektricitetsdistributionssystemet, skal de regler, som de fastlægger med henblik herpå, være objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende, og det samme gælder reglerne for systembrugernes betaling for brug af deres net i forbindelse med energiubalance. Vilkår og betingelser, herunder regler og tariffer, for distributionssystemoperatørers ydelse af de pågældende tjenester skal fastsættes i henhold til artikel 23, stk. 2, på en ikke-diskriminerende måde, der afspejler omkostningerne, og de skal offentliggøres.
7. Når distributionssystemoperatøren planlægger at udvide distributionsnettet, skal systemoperatøren overveje foranstaltninger til energieffektivitet gennem efterspørgselsstyring og/eller decentraliseret produktion, som muligvis kan erstatte behovet for at forbedre eller erstatte elektricitetskapacitet.
Artikel 15
Adskillelse af distributionssystemoperatører
1. Er distributionssystemoperatøren en del af et vertikalt integreret selskab, skal vedkommende i det mindste være uafhængig, hvad angår retlig form, organisation og beslutningstagning, fra andre aktiviteter, der ikke vedrører distribution. Disse regler indebærer ikke en forpligtelse til at adskille ejerskab til aktiver i distributionssystemet fra det vertikalt integrerede selskab.
2. Ud over kravene i stk. 1 skal distributionssystemoperatøren, når denne er en del af et vertikalt integreret selskab, være uafhængig hvad angår organisation og beslutningstagning fra de andre aktiviteter, der ikke vedrører distribution. Med henblik herpå gælder følgende minimumskriterier:
a) de personer, som har ansvaret for ledelsen af distributionssystemoperatøren, må ikke indgå i virksomhedsstrukturer inden for det integrerede elektricitetsselskab, der direkte eller indirekte har ansvaret for den daglige drift af produktion, transmission og forsyning af elektricitet
b) der skal træffes passende foranstaltninger for at sikre, at de erhvervsmæssige interesser, som de ansvarlige for ledelsen af distributionssystemoperatøren måtte have, tages i betragtning på en sådan måde, at de kan handle uafhængigt
c) distributionssystemoperatøren skal have reel beslutningskompetence uafhængigt af det integrerede elektricitetsselskab for så vidt angår de aktiver, der er nødvendige for at drive, vedligeholde eller udvikle nettet. Dette bør ikke hindre, at der kan eksistere passende samordningsmekanismer, der sikrer, at moderselskabets økonomiske og ledelsesmæssige tilsynsrettigheder med hensyn til udbyttet, der er indirekte reguleret i henhold til artikel 23, stk. 2, af midler investeret i et datterselskab tilgodeses. Navnlig skal moderselskabet kunne godkende distributionssystemoperatørens årlige finansieringsplan eller et tilsvarende instrument og sætte samlede grænser for datterselskabets gældsætning. Moderselskabet kan ikke give instrukser om den daglige drift eller om individuelle afgørelser om oprettelse eller opgradering af distributionslinjer, som ikke går ud over beløbene i finansieringsplanen eller i et tilsvarende instrument
d) distributionssystemoperatøren skal opstille et overvågningsprogram, der beskriver de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at diskriminerende adfærd er udelukket, samt sikre, at dets overholdelse kontrolleres på passende måde. Programmet skal fastlægge de ansattes specifikke forpligtelser for at opfylde dette mål. En årsberetning med en beskrivelse af de trufne foranstaltninger forelægges af den person eller det organ, der har ansvaret for kontrollen med overvågningsprogrammet, for den i artikel 23, stk. 1, omhandlede nationale regulerende myndighed, og denne årsberetning offentliggøres.
Medlemsstaterne kan bestemme, at stk. 1 og 2 ikke gælder for integrerede elektricitetsselskaber, der betjener færre end 100000 tilkoblede kunder eller små isolerede systemer.
Artikel 16
Distributionssystemoperatørers tavshedspligt
Med forbehold af artikel 18 eller anden lovbestemt pligt til at videregive oplysninger har distributionssystemoperatøren tavshedspligt om forretningsmæssigt følsomme oplysninger, som modtages i forbindelse med udøvelsen af systemoperatørens virksomhed, og skal forhindre, at oplysninger om egne aktiviteter, som kan være forretningsmæssigt fordelagtige, bliver videregivet på en diskriminerende måde.
Artikel 17
Operatøren for et kombineret system
Artikel 10, stk. 1, og artikel 15, stk. 1, er ikke til hinder for, at et kombineret transmissions- og distributionssystem kan drives af en operatør, der er uafhængig, hvad angår retlig form, organisation og beslutningstagning, fra andre aktiviteter, der ikke vedrører drift af transmissions- eller distributionssystemer, og som opfylder kravene i litra a)-d), idet disse regler ikke indebærer en forpligtelse til at adskille ejerskab til aktiver i det kombinerede system fra det vertikalt integrerede selskab:
a) personer, som har ansvaret for ledelsen af operatøren for det kombinerede system, må ikke indgå i virksomhedsstrukturer inden for det integrerede elektricitetsselskab, der direkte eller indirekte har ansvaret for den daglige drift eller forsyning af elektricitet
b) der skal træffes passende foranstaltninger for at sikre, at de erhvervsmæssige interesser, som de ansvarlige for ledelsen af operatøren for det kombinerede system måtte have, tages i betragtning på en sådan måde, at de kan handle uafhængigt
c) operatøren for det kombinerede system skal have reel beslutningskompetence uafhængigt af det integrerede elektricitetsselskab for så vidt angår de aktiver, der er nødvendige for at drive, vedligeholde og udvikle nettet. Dette bør ikke hindre, at der kan eksistere passende samordningsmekanismer, der sikrer, at moderselskabets økonomiske og ledelsesmæssige tilsynsrettigheder med hensyn til udbyttet, der er indirekte reguleret i henhold til artikel 23, stk. 2, af midler investeret i et datterselskab tilgodeses. Navnlig skal moderselskabet kunne godkende distributionssystemoperatørens årlige finansieringsplan eller et tilsvarende instrument og sætte samlede grænser for datterselskabets gældsætning. Moderselskabet kan ikke give instrukser om den daglige drift eller om individuelle afgørelser om oprettelse eller opgradering af transmission- og distributionslinjer, som ikke går ud over beløbene i finansieringsplanen eller i et tilsvarende instrument
d) operatøren for det kombinerede system skal opstille et overvågningsprogram, der beskriver de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at diskriminerende adfærd er udelukket, samt sikre, at dets overholdelse kontrolleres på passende måde. Programmet skal fastlægge de ansattes specifikke forpligtelser for at opfylde dette mål. En årsberetning med en beskrivelse af de trufne foranstaltninger forelægges af den person eller det organ, der har ansvaret for kontrollen med overvågningsprogrammet, for den i artikel 23, stk. 1, omhandlede regulerende myndighed, og denne årsberetning offentliggøres.
KAPITEL VI
REGNSKABSMÆSSIG ADSKILLELSE OG GENNEMSIGTIGHED I REGNSKABERNE
Artikel 18
Adgang til regnskaber
1. Medlemsstaterne eller enhver kompetent myndighed, som de udpeger, herunder de i artikel 23 omhandlede regulerende myndigheder skal i det omfang, det er nødvendigt, for at de kan udføre deres hverv, have adgang til elektricitetsselskabers regnskaber, jf. artikel 19.
2. Medlemsstaterne og enhver udpeget kompetent myndighed, herunder de i artikel 23 omhandlede regulerende myndigheder har tavshedspligt om forretningsmæssigt følsomme oplysninger. Medlemsstaterne kan beslutte, at sådanne oplysninger kan offentliggøres, hvor dette er nødvendigt for, at de kompetente myndigheder kan udføre deres hverv.
Artikel 19
Regnskabsmæssig adskillelse
1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at elektricitetsselskabers regnskaber føres i overensstemmelse med stk. 2-3.
2. Elektricitetsselskaber skal, uanset ejerforhold og juridisk status, udarbejde årsregnskaber og lade disse revidere og offentliggøre i overensstemmelse med de bestemmelser i national lovgivning om kapitalselskabers årsregnskaber, som er vedtaget i medfør af Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 44, stk. 2, litra g)(12), om årsregnskaberne for visse selskabsformer(13).
Selskaber, som ikke er retligt forpligtede til at offentliggøre deres årsregnskaber, skal på deres hovedsæde opbevare en kopi, som skal kunne konsulteres af offentligheden.
3. Elektricitetsselskaber skal i deres interne regnskabsføring føre separate regnskaber over hver af deres transmissions- og distributionsaktiviteter, således som de skulle gøre, såfremt de pågældende aktiviteter blev udført af særskilte selskaber, med henblik på at undgå forskelsbehandling, krydssubsidiering og konkurrenceforvridning. De skal også føre regnskaber, som kan være konsoliderede, over andre elektricitetsaktiviteter, der ikke vedrører transmission og distribution. Indtil den 1. juli 2007 skal de føre separate regnskaber over forsyningsaktiviteter til privilegerede kunder og forsyningsaktiviteter til ikke-privilegerede kunder. Indtægter fra ejerskab af transmissions-/distributionssystemet specificeres i regnskaberne. Der skal i relevant omfang føres konsoliderede regnskaber over andre ikke-elektricitetsrelaterede aktiviteter. De interne regnskaber skal omfatte en særskilt balance og en særskilt resultatopgørelse for hver aktivitet.
4. Under den i stk. 2 omhandlede revision skal det især undersøges, om forpligtelsen til at undgå forskelsbehandling og krydssubsidiering, jf. stk. 3, overholdes.
KAPITEL VII
TILRETTELÆGGELSE AF SYSTEMADGANGEN
Artikel 20
Tredjeparts adgang
1. Medlemsstaterne sikrer, at der indføres en ordning for tredjeparts adgang til transmissions- og distributionssystemerne, som bygger på offentliggjorte tariffer, som gælder alle privilegerede kunder, og som anvendes objektivt og uden at diskriminere mellem systembrugere. Medlemsstaterne sikrer, at tarifferne eller de metoder, de er baseret på, er godkendt forud for deres ikrafttræden i overensstemmelse med artikel 23, og at disse tariffer - og metoderne, hvor kun disse godkendes - offentliggøres, inden de træder i kraft.
2. En transmissions- eller distributionssystemoperatør kan nægte adgang, hvis systemet ikke har den nødvendige kapacitet. Afslaget skal begrundes behørigt, særlig under hensyntagen til artikel 3. Medlemsstaterne sikrer, at transmissions- eller distributionssystemoperatøren i givet fald, og når der nægtes adgang, giver relevante oplysninger om de foranstaltninger, der vil være nødvendige for at styrke nettet. Den part, som anmoder om sådanne oplysninger, kan pålægges et rimeligt gebyr, som afspejler omkostningerne ved at fremlægge sådanne oplysninger.
Artikel 21
Markedsåbning og gensidighed
1. Medlemsstaterne sikrer, at de privilegerede kunder:
a) indtil den 1. juli 2004 omfatter: privilegerede kunder i henhold til artikel 19, stk. 1, 2 og 3, i direktiv 96/92/EF. Medlemsstaterne offentliggør inden den 31. januar hvert år kriterierne for definitionen af disse privilegerede kunder
b) senest fra den 1. juli 2004 omfatter: alle erhvervskunder
c) fra den 1. juli 2007 omfatter: alle kunder.
2. For at undgå skævheder i åbningen af elektricitetsmarkederne:
a) må elektricitetsforsyningsaftaler med en privilegeret kunde i en anden medlemsstats system ikke være forbudt, hvis kunden betragtes som privilegeret i begge systemer
b) kan Kommissionen i tilfælde, hvor transaktioner som beskrevet i litra a) afvises, fordi kunden kun er privilegeret i et af de to systemer, efter anmodning fra den medlemsstat, hvor den privilegerede kunde hører hjemme, og under hensyntagen til markedssituationen og den fælles interesse pålægge den transaktionsafvisende part at gennemføre den ønskede forsyning.
Artikel 22
Direkte linjer
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at muliggøre:
a) at alle elektricitetsproducenter og alle elektricitetsforsyningsselskaber, der er etableret på deres område, kan forsyne deres egne faciliteter samt deres datterselskaber og privilegerede kunder via en direkte linje
b) at enhver privilegeret kunde på deres område kan blive forsynet med elektricitet fra en producent og et elektricitetsforsyningsselskab via en direkte linje.
2. Medlemsstaterne fastlægger kriterierne for tildeling af bevillinger til etablering af direkte linjer på deres område. Disse kriterier skal være objektive og ikke-diskriminerende.
3. Muligheden for at levere elektricitet via en direkte linje, jf. stk. 1, berører ikke muligheden for at indgå elektricitetsforsyningsaftaler i henhold til artikel 20.
4. Medlemsstaterne kan gøre bevillingen til etablering af en direkte linje betinget af, enten at systemadgang er blevet nægtet på grundlag af artikel 20, eller at der indledes en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til artikel 23.
5. Medlemsstaterne kan nægte at give bevilling til etablering af en direkte linje, hvis en sådan bevilling strider mod bestemmelserne i artikel 3. Et sådant afslag skal begrundes behørigt.
Artikel 23
Regulerende myndigheder
1. Medlemsstaterne udpeger et eller flere kompetente organer, der fungerer som regulerende myndigheder. Disse myndigheder skal være totalt uafhængige af interesser i elektricitetsindustrien. De skal som led i anvendelsen af denne artikel i det mindste have ansvar for at sikre, at der ikke sker forskelsbehandling, at der er effektiv konkurrence, og at markedet fungerer effektivt, idet de navnlig overvåger:
a) reglerne for styring og tildeling af samkøringskapacitet i samråd med den eller de nationale regulerende myndigheder i de medlemsstater, hvormed der er samkøringsforbindelser
b) ordninger til at klare kapacitetsbegrænsninger i det nationale elektricitetssystem
c) den tid, det tager transmissions- og distributionsselskaber at foretage tilslutninger og reparationer
d) transmissions- og distributionssystemoperatørers offentliggørelse af relevante oplysninger om samkøringslinjer, brug af nettet og tildeling af kapacitet til interesserede parter, under hensyntagen til behovet for at behandle oplysninger, der ikke forelægges samlet, som forretningsmæssigt fortrolige
e) den effektive adskillelse af regnskaber, som anført i artikel 19, for at sikre, at der ikke sker krydssubsidiering mellem produktions-, transmissions-, distributions- og forsyningsaktiviteter
f) vilkår, betingelser og tariffer for tilslutning af nye elektricitetsproducenter for at garantere, at de er objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende, især ved at tage fuldt hensyn til omkostninger og fordele ved de forskellige teknologier vedrørende vedvarende energikilder, decentral produktion og kombineret kraftvarme
g) det omfang, i hvilket transmissions- og distributionssystemoperatører opfylder deres forpligtelser i henhold til artikel 9 og 14
h) omfanget af gennemsigtighed og konkurrence.
De myndigheder, der er oprettet i medfør af denne artikel, offentliggør en årlig rapport om deres overvågningsopgaver, jf. litra a)-h).
2. De regulerende myndigheder skal have ansvaret for fastsættelse eller godkendelse af i det mindste de metoder, der anvendes til at beregne eller fastsætte betingelser og vilkår, inden de træder i kraft, for:
a) tilslutning og adgang til nationale net, herunder transmissions- og distributionstariffer. Tarifferne eller metoderne skal være udformet således, at de nødvendige investeringer i nettene kan gennemføres på en sådan måde, at investeringerne sikrer nettenes levedygtighed
b) tilvejebringelse af balanceringsydelser.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne fastsætte, at de regulerende myndigheder skal forelægge de tariffer eller i det mindste de metoder, der er anført i stk. 2, samt de ændringer, der er anført i stk. 4, til formel godkendelse. Det relevante organ skal i sådanne tilfælde have beføjelse til enten at vedtage eller at forkaste et udkast til afgørelse herom fra tilsynsmyndighederne. Disse tariffer eller metoder eller ændringer heri offentliggøres sammen med afgørelsen om den formelle vedtagelse. En formel forkastelse af et udkast til afgørelse samt begrundelsen herfor offentliggøres ligeledes.
4. De regulerende myndigheder skal have beføjelse til at kræve, at transmissions- og distributionssystemoperatørerne om nødvendigt skal ændre de i stk. 1, 2 og 3 omhandlede vilkår og betingelser, tariffer, regler, ordninger og metoder for at sikre, at disse er proportionelle og anvendes på en ikke-diskriminerende måde.
5. Enhver part, der ønsker at klage over en transmissions- eller distributionssystemoperatør for så vidt angår de i stk. 1, 2 og 4 omhandlede spørgsmål, kan indbringe en klage for den regulerende myndighed, som i sin egenskab af tvistbilæggelsesmyndighed skal træffe en afgørelse inden to måneder efter modtagelsen af klagen. Denne periode kan forlænges med yderligere to måneder, hvis den regulerende myndighed ønsker yderligere oplysninger. Denne periode kan forlænges yderligere med klagerens samtykke. En sådan afgørelse har bindende virkning, medmindre og indtil den underkendes efter påklage.
Hvis en klage vedrører tilslutningstariffer for større nye produktionsanlæg, kan den regulerende myndighed forlænge perioden på to måneder.
6. Enhver part, der er berørt, og som har ret til at klage over en afgørelse vedrørende metoder, som er truffet i henhold til stk. 2, 3 eller 4, eller, når den regulerende myndighed har pligt til at foretage høring over de foreslåede metoder, kan senest inden to måneder efter offentliggørelsen af afgørelsen eller forslaget til afgørelse, eller hurtigere, hvis fastsat af medlemsstaterne, klage over afgørelsen. En sådan klage har ikke opsættende virkning.
7. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at de regulerende myndigheder kan udføre de i stk. 1-5 omhandlede opgaver effektivt og hurtigt.
8. Medlemsstaterne udarbejder passende, effektive mekanismer med henblik på regulering, kontrol og gennemsigtighed for at hindre ethvert misbrug af dominerende stilling, navnlig til skade for forbrugerne, og enhver form for aggressiv adfærd. Disse mekanismer skal tilgodese traktatens bestemmelser, særlig artikel 82.
De enkelte medlemsstaters ansvarlige myndigheder forelægger hvert år den 31. juli frem til 2010 i overensstemmelse med konkurrencelovgivningen en rapport for Kommissionen om markedsdominans og aggressiv og konkurrencebegrænsende adfærd. Denne rapport skal også indeholde en gennemgang af ændringer i ejerskabsforholdene samt af de praktiske foranstaltninger, som er truffet på nationalt plan for at sikre et tilstrækkeligt spektrum af markedsaktører eller for at forøge samkøringen og konkurrencen. Fra 2010 udarbejder de kompetente myndigheder en sådan rapport hvert andet år.
9. Medlemsstaterne sikrer, at der træffes passende foranstaltninger, herunder at der indledes forvaltningsretlige eller strafferetlige procedurer i overensstemmelse med national ret, mod de ansvarlige fysiske og juridiske personer, hvis bestemmelserne om fortrolig behandling i dette direktiv ikke er blevet overholdt.
10. I tilfælde af grænseoverskridende tvister er den besluttende tvistbilæggelsesmyndighed den regulerende myndighed, der har kompetence i forhold til den systemoperatør, som nægter brug af eller adgang til systemet.
11. Indbringelse af en klage, jf. stk. 5 og 6, udelukker ikke anvendelse af retsmidler i henhold til fællesskabsretten og national ret.
12. De nationale tilsynsmyndigheder bidrager til udviklingen af det indre marked og lige konkurrencevilkår ved at samarbejde indbyrdes og med Kommissionen på en gennemsigtig måde
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 24
Beskyttelsesforanstaltninger
Opstår der en pludselig krise på energimarkedet, eller opstår der fare for personers fysiske sikkerhed, for apparaters eller anlægs driftssikkerhed eller systemets integritet, kan en medlemsstat midlertidigt træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger.
Sådanne foranstaltninger må ikke forstyrre den måde, hvorpå det indre marked fungerer, mere end højst nødvendigt og må ikke være mere vidtgående, end det er strengt nødvendigt for at afhjælpe de pludselige vanskeligheder, der er opstået.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlemsstater om foranstaltningerne og underretter samtidig Kommissionen, som kan beslutte, at medlemsstaten skal ændre eller ophæve foranstaltningerne, hvis de medfører konkurrenceforvridning og påvirker samhandelen negativt på en måde, som strider imod den fælles interesse.
Artikel 25
Overvågning af import af elektricitet
Medlemsstaterne informerer hver tredje måned Kommissionen om den import af elektricitet, målt i fysiske strømme, der har fundet sted fra tredjelande i de foregående tre måneder.
Artikel 26
Undtagelser
1. Medlemsstater, som efter dette direktivs ikrafttræden kan påvise, at der er betydelige problemer forbundet med driften af deres små isolerede systemer, kan anmode om undtagelser fra de relevante bestemmelser i kapitel IV, V, VI og VII, samt kapitel III i tilfælde af mikro isolerede systemer, for så vidt angår renovering, opgradering og udvidelse af eksisterende kapacitet; sådanne undtagelser kan indrømmes dem af Kommissionen. Denne underretter under iagttagelse af kravet om fortrolighed medlemsstaterne om sådanne anmodninger, inden den træffer afgørelse. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Denne artikel gælder også for Luxembourg.
2. En medlemsstat, som efter direktivets ikrafttræden af tekniske grunde har væsentlige problemer med at åbne sit marked for visse begrænsede grupper af erhvervskunder, jf. artikel 21, stk. 1, litra b), kan anmode om undtagelse fra denne bestemmelse, som Kommissionen kan indrømme den for en periode på højst 18 måneder efter den i artikel 30, stk. 1, anførte dato. En sådan undtagelse ophører under alle omstændigheder på den i artikel 21, stk. 1, litra c), anførte dato.
Artikel 27
Revisionsprocedure
Hvis Kommissionen på grundlag af konklusionen i den i artikel 28, stk. 3, nævnte rapport - på grund af den effektive måde, hvorpå der er blevet givet netadgang i en medlemsstat, som har sikret fuldstændig, ikke-diskriminerende og uhindret netadgang - må konstatere, at visse forpligtelser, som dette direktiv pålægger selskaberne (herunder forpligtelserne vedrørende distributionssystemoperatørernes selskabsmæssige uafhængighed) ikke står i forhold til det mål, der søges nået, kan den berørte medlemsstat anmode Kommissionen om at blive undtaget fra det pågældende krav.
Medlemsstaten skal omgående meddele Kommissionen sin anmodning samt alle de oplysninger, som er nødvendige for at dokumentere, at konklusionen i rapporten om, at der sikres effektiv netadgang, vil blive fastholdt.
Inden tre måneder efter at Kommissionen er blevet underrettet om anmodningen, vedtager den en udtalelse om den berørte medlemsstats anmodning og forelægger eventuelt forslag for Europa-Parlamentet og Rådet om at ændre de relevante bestemmelser i direktivet. Kommissionen kan i forslag til ændring af direktivet foreslå at undtage den berørte medlemsstat fra særlige krav, hvis denne medlemsstat i givet fald gennemfører lige så effektive foranstaltninger.
Artikel 28
Rapportering
1. Kommissionen overvåger og evaluerer anvendelsen af dette direktiv og forelægger inden udgangen af det første år efter dette direktivs ikrafttræden og derefter hvert år en samlet situationsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporten skal mindst indeholde følgende:
a) indhøstede erfaringer og fremskridt med hensyn til skabelsen af et fuldstændigt og velfungerende indre elektricitetsmarked og de resterende hindringer herfor, herunder aspekter som markedsdominans, markedskoncentration, aggressiv og konkurrencebegrænsende adfærd og den måde, hvorpå disse indvirker på markedsfordrejningen
b) i hvilket omfang kravene vedrørende adskillelse og tariffer i dette direktiv har medvirket til at sikre en retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til Fællesskabets elektricitetssystem og ensartede konkurrenceniveauer, samt hvilke økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser åbningen af elektricitetsmarkedet har haft for kunderne
c) en undersøgelse af spørgsmål vedrørende systemkapaciteten og forsyningssikkerheden for elektricitet i Fællesskabet, navnlig den eksisterende og forventede balance mellem efterspørgsel og udbud, under hensyntagen til den fysiske kapacitet for udveksling mellem områder
d) foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne til dækning af perioder med særlig høj efterspørgsel og til afhjælpning af bortfald af forsyninger fra en eller flere leverandører, og som vil være genstand for særlig opmærksomhed
e) implementeringen af undtagelsen i henhold til artikel 15, stk. 2, med henblik på en eventuel revision af tærsklen
f) en generel vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til bilaterale forbindelser med tredjelande, som producerer og eksporterer eller transporterer elektricitet, herunder fremskridt med hensyn til markedsintegration, elektricitetshandelens samfundsmæssige og miljømæssige konsekvenser, handel og adgang til sådanne tredjelandes net
g) eventuelle harmoniseringsbehov, der ikke har tilknytning til direktivets bestemmelser
h) en beskrivelse af, hvordan medlemsstaterne i praksis har gennemført kravene med hensyn til energimærkning som anført i artikel 3, stk. 6, og hvordan der er blevet taget hensyn til henstillinger fra Kommissionen herom.
Denne rapport kan eventuelt indeholde henstillinger, navnlig vedrørende mærkningsbestemmelsens anvendelsesområde og udformning, herunder den måde, hvorpå der henvises til eksisterende referencekilder og især indholdet af disse kilder, navnlig hvorledes information om den miljømæssige indvirkning af i det mindste CO2-emissioner og radioaktivt affald fra elektricitetsproduktion fra forskellige energikilder kan tilvejebringes på en gennemsigtig, let tilgængelig og sammenlignelig måde i hele EU, og hvorledes medlemsstaternes foranstaltninger for at kontrollere nøjagtigheden af leverandørernes oplysninger kan forenkles, samt foranstaltninger for at modvirke negative virkninger af markedsdominans og markedskoncentration.
2. Hvert andet år skal den i stk. 1 nævnte rapport også indeholde en analyse af de forskellige foranstaltninger, der er truffet i medlemsstaterne for at opfylde offentlige serviceforpligtelser, og en vurdering af, hvor effektive de har været, især deres indvirkning på konkurrencen på elektricitetsmarkedet. Denne rapport kan i givet fald indeholde henstillinger vedrørende foranstaltninger, der skal træffes på nationalt plan, for at opnå høje standarder for offentlige tjenesteydelser eller foranstaltninger, der skal forhindre opdeling af markedet.
3. Kommissionen forelægger senest den 1. januar 2006 Europa-Parlamentet og Rådet en detaljeret rapport om fremskridtene med hensyn til at etablere det indre marked for elektricitet. Rapporten skal navnlig omhandle:
- eksistensen af en ikke-diskriminerende netadgang
- effektiv regulering
- udviklingen af samkøringsinfrastruktur og forsyningssikkerhedssituationen i Fællesskabet
- i hvilken udstrækning små virksomheder og private får det fulde udbytte af markedets åbning, navnlig for så vidt angår standarden af de offentlige tjenesteydelser og forsyningspligten
- i hvilken udstrækning markederne i praksis er åbne for effektiv konkurrence, herunder aspekter som markedsdominans, markedskoncentration, aggressiv og konkurrencebegrænsende adfærd
- i hvilken udstrækning kunderne reelt skifter leverandører og genforhandler tariffer
- prisudviklingen, herunder forsyningspriserne, i forhold til graden af markedsåbning
- erfaringer indhøstet i forbindelse med anvendelsen af direktivet med hensyn til den effektive uafhængighed af systemoperatører i vertikalt integrerede selskaber, og om der ud over funktionel uafhængighed og regnskabsmæssig adskillelse er udviklet andre foranstaltninger, som har virkninger, der svarer til selskabsmæssig selskabsretlig adskillelse.
Kommissionen forelægger, når det er relevant, Europa-Parlamentet og Rådet forslag, navnlig med henblik på at sikre høje standarder for offentlige tjenesteydelser.
Kommissionen forelægger, når det er relevant, Europa-Parlamentet og Rådet forslag, navnlig med henblik på at sikre distributionssystemoperatørernes fulde og effektive uafhængighed inden den 1. juli 2007. Om nødvendigt omfatter disse forslag i overensstemmelse med konkurrencelovgivningen også foranstaltninger til at imødegå problemer i forbindelse med markedsdominans, markedskoncentration, aggressiv og konkurrencebegrænsende adfærd.
Artikel 29
Ophævelse
Direktiv 90/547/EØF ophæves med virkning fra den 1. juli 2004.
Direktiv 96/92/EF ophæves herved fra den 1. juli 2004; dette berører dog ikke medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til fristerne for gennemførelse og anvendelse af nævnte direktiv. Henvisninger til det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til sammenligningstabellen i bilag B.
Artikel 30
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2004. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne kan udsætte gennemførelsen af artikel 15, stk. 1, indtil den 1. juli 2007. Dette berører ikke kravene i artikel 15, stk. 2.
3. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 31
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 32
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juni 2003.
32003L0054
L 176/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2003/54/ЕO НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 юни 2003 година
относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, член 55 и член 95 от него,
като взеха предвид предложенията на Комисията (1),
като взеха предвид на становището на Икономическия и социален комитет (2),
като се консултираха с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (4) има значителен принос за създаването на вътрешен пазар на електроенергия.
(2)
Опитът в прилагането на настоящата директива показва ползите, които могат да произтекат от вътрешния пазар на електроенергия с оглед подобряване на ефективността, намаляване на цените, по-високи стандарти на обслужване и увеличена конкурентоспособност. Все пак налице са съществени недостатъци и възможности за подобряване на действието на пазара, особено необходимостта от конкретни мерки за осигуряване на равни условия в сферата на производството и намаляване на рисковете, свързани с господстващо положение на пазара и хищническо поведение, като се осигуряват недискриминационни тарифи за пренос и разпределение чрез достъп до мрежата въз основа на тарифи, публикувани преди влизането им в сила, и като се гарантира защита на правата на малките и уязвими клиенти и се оповестява информация за енергийните източници за производство на електроенергия, както и позоваване на източници, където има такива, даващи информация за въздействието им върху околната среда.
(3)
На срещата в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г., Европейският съвет наложи изискването за предприемане на бързи действия по завършване на вътрешния пазар в двата сектора - електроенергетика и газ - и ускоряване на либерализацията в тези сектори за постигане на напълно работещ вътрешен пазар. Европейският парламент в Резолюцията си от 6 юли 2000 г. по втория доклад на Комисията за състоянието на либерализация на енергийните пазари поиска от Комисията да приеме подробна програма за постигането на точно определени цели за постепенно, но пълно либерализиране на енергийния пазар.
(4)
Свободите, които Договорът гарантира на европейските граждани - свободно движение на стоки, свобода на предлагане на услуги, свобода на установяване - са възможни единствено в условията на напълно отворен пазар, който позволява на всички потребители свободно да избират своя доставчик и всички доставчици свободно да доставят на своите клиенти.
(5)
Основните пречки пред постигането на напълно функциониращ и конкурентен вътрешен пазар, наред с другите неща, са свързани с въпросите на достъп до мрежата, формирането на тарифи и различните степени на отваряне на пазара между държавите-членки.
(6)
За да има реална конкуренция, достъпът до мрежата трябва да бъде недискриминационен, прозрачен и със справедливи цени.
(7)
За да се завърши вътрешният пазар на електроенергия, от първостепенно значение е наличието на недискриминационен достъп до мрежата на оператора на преносната или разпределителната мрежа. Операторът на преносна или разпределителна мрежа може да се състои от едно или повече предприятия.
(8)
За да се осигури ефективен и недискриминационен достъп до мрежата, в случаите, когато съществуват вертикално интегрирани предприятия, уместно е разпределителните и преносните мрежи да се управляват от юридически разделени образувания. Комисията следва да оцени мерки с равностоен ефект, разработени от държавите-членки за постигане на целта на това изискване, и където е подходящо, да представи предложения за изменение на настоящата директива. Уместно е също така, операторите на преносни и разпределителни мрежи да имат ефективни права на вземане на решения по отношение на активите, необходими за поддържане, експлоатиране и развитие на мрежите, когато въпросните активи се притежават и експлоатират от вертикално интегрирани предприятия. Необходимо е независимостта на операторите на разпределителни мрежи и операторите на преносни мрежи да бъде гарантирана, особено по отношение на интересите на производството и снабдяването. Следователно трябва да бъдат въведени независими управленски структури между операторите на разпределителни мрежи и операторите на преносни мрежи и дружества за производство/снабдяване.
Важно е обаче да се направи разграничение между подобно юридическо разделяне и отделяне на собствеността. Юридическото разделяне не предполага промяна на собствеността на активите и нищо не пречи подобни или същите условия на наемане на работа да бъдат прилагани във всички вертикално интегрирани предприятия. Недискриминационен процес на вземане на решения следва да бъде осигурен чрез организационни мерки относно независимостта на лицата, отговорни за вземането на решения.
(9)
По отношение на малки мрежи, може да бъде необходимо осигуряването на спомагателни услуги да се извършва от оператори на преносни мрежи, свързани с малки мрежи.
(10)
Въпреки че настоящата директива не разглежда въпроси, свързани със собствеността, напомня се, че ако предприятие извършва пренос или разпределение и то е отделено в своята юридическа форма от предприятията, занимаващи се с производство и/или снабдяване, определеният оператор на мрежа може да бъдат същото предприятие, което притежава инфраструктурата.
(11)
За да се избегне налагането на несъразмерна финансова и административна тежест върху малки разпределителни дружества, държавите-членки следва да имат възможност, където е необходимо, да освобождават такива дружества от законните изисквания за отделяне на разпределението.
(12)
Разрешителните процедури не следва да водят до административна тежест несъразмерна на големината и потенциалното влияние на производителите на електроенергия.
(13)
Допълнителни мерки следва да бъдат взети, за да се осигурят прозрачни и недискриминационни тарифи за достъп до мрежите. Тези тарифи следва да са приложими към всички ползватели на мрежата на недискриминационна основа.
(14)
За улесняване на сключването на договори от електрическо предприятие, основано в държава-членка, за снабдяване с електроенергия на привилегировани потребители в друга държава-членка, държавите-членки и където е подходящо националните регулаторни органи следва да насочат усилията към създаването на по-хомогенни условия и еднакво ниво на изисквания за целия вътрешен пазар.
(15)
Наличието на ефективен регулаторен надзор, провеждан от един или повече национални регулаторни органи, е важен фактор за гарантирането на недискриминационен достъп до мрежата. Държавите-членки определят функциите, компетенциите и административните пълномощия на регулаторните органи. Важно е регулаторните органи във всички държави-членки да имат еднакъв минимален набор от компетенции. Тези органи следва да имат правомощието да определят или да одобряват тарифите или, като минимум, методиките, лежащи в основата на пресмятането на тарифите за пренос и разпределение. За недопускане на несигурност и скъпи и отнемащи време спорове, тези тарифи следва да се публикуват преди влизането им в сила.
(16)
Комисията е показала намерението си да създаде Група на европейските регулаторни органи за електроенергетиката и природния газ, която би представлявала подходящ консултативен механизъм за насърчаване на сътрудничеството и съгласуването на националните регулаторни органи с цел подпомагане развитието на вътрешния пазар на електроенергия и газ и допринасяне за последователното прилагане във всички държави-членки на разпоредбите, регламентирани в настоящата директива и Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (5) и в Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. за условията на достъп до мрежата за трансграничния обмен на електроенергия (6).
(17)
За да се осигури ефективен пазарен достъп за всички пазарни участници, включително нови участници, е необходимо въвеждането на недискриминационни и отразяващи разходите механизми на балансиране. Веднага щом като пазарът на електроенергия придобие достатъчна ликвидност, това следва да бъде постигнато чрез установяването на прозрачни пазарно основани механизми за доставка и купуване на електроенергия, необходими в контекста на изискванията за балансиране. При отсъствието на подобен ликвиден пазар, националните регулаторни органи трябва да играят активна роля за осигуряване на тарифи за балансиране, които са недискриминационни и отразяващи разходите. В същото време подходящи стимули следва да бъдат осигурени за балансиране на подаването и поемането на електроенергия и недопускащи излагането на мрежата на опасност.
(18)
Националните регулаторни органи следва да бъдат в състояние да определят или одобряват тарифите или методиките, лежащи в основата на пресмятането на тарифите, въз основа на предложение от оператора на преносната мрежа или оператора(ите) на разпределителни мрежи или въз основа на предложение, одобрено между този(тези) оператор(и) и ползвателите на мрежата. При изпълнение на тези задачи националните регулаторни органи следва да гарантират, че тарифите за пренос и разпределение са недискриминационни и отразяват разходите и следва да отчитат дългосрочните, маргиналните, избегнатите мрежови разходи от разпределеното производство и мерките за управление на потреблението.
(19)
Целият отрасъл и търговия на Общността, включително малките и средни предприятия, както и всички граждани на Общността, които се ползват от икономическите ползи на вътрешния пазар, следва да имат възможността да се ползват от високи нива на потребителска защита и, по-специално, битовите потребители. Когато държавите-членки смятат за подходящо, малките предприятия следва също да имат възможността да се ползват от гаранциите за обществени услуги, особено по отношение на сигурност на снабдяването и разумни тарифи, с оглед на справедливостта, конкурентоспособността, а и косвено, за създаване на заетост.
(20)
Потребителите на електроенергия следва да имат възможността да избират свободно своя доставчик. Въпреки това, следва да бъде приет поетапен подход за завършване на вътрешния пазар на електроенергия, за да се позволи на отрасъла да се приспособи и да осигури наличието на адекватни мерки и системи за защита на интересите на потребителите и за да се гарантира, че те имат реално и ефективно право на избор на своя доставчик.
(21)
Постепенното отваряне на пазара към въвеждане на пълна конкуренция следва възможно най-бързо да отстрани различията между държавите-членки. Следва да се осигури прозрачност и сигурност при изпълнението на настоящата директива.
(22)
Почти всички държави-членки решиха да осигурят конкуренция на пазара на производство на електроенергия чрез прозрачна разрешителна процедура. Все пак държавите-членки следва да осигурят възможност за допринасяне за сигурността на снабдяването чрез въвеждане на тръжна процедура или еквивалентна процедура в случай, че не бъде изградена достатъчна електропроизводствена мощност въз основа на разрешителна процедура. Държавите-членки следва да имат възможността, в интерес на опазването на околната среда и насърчаването на съвсем нови технологии, да организират търгове за изграждане на нови мощности въз основа на публикувани критерии. Новите мощности включват, между другото, възобновяеми източници на енергия и комбинирано производство на топло- и електроенергия (CHP).
(23)
В интерес на сигурността на снабдяването, балансът снабдяване/потребление в отделна държава-членка следва да се следи и мониторингът следва да бъде последван от доклад за положението на ниво Общност, като се отчита междусистемният капацитет между зоните. Подобен мониторинг следва да се извършва достатъчно своевременно, за да се даде възможност за вземането на подходящи мерки, ако сигурността на снабдяването е изложена на риск. Изграждането и поддържането на необходимата мрежова инфраструктура, включително междусистемен капацитет, следва да допринесат за осигуряването на стабилно снабдяване с електроенергия. Поддържането и изграждането на необходимата мрежова инфраструктура, включително междусистемен капацитет и децентрализирано производство на електроенергия, са важни елементи за осигуряване на стабилно снабдяване с електроенергия.
(24)
Държавите-членки следва да гарантират, че битовите потребители и когато държавите-членки смятат за подходящо, малки предприятия, се ползват от правото да бъдат снабдявани с електроенергия с определено качество при изцяло съпоставими, прозрачни и разумни цени. За да се осигури запазването на високи нива на обществени услуги в Общността, всички мерки, предприети от държавите-членки за постигане на задачите на настоящата директива, следва да се съобщават редовно на Комисията. Комисията следва периодично да публикува доклад, в който се анализират мерките, взети на национално ниво за постигане на задачите, свързани с обществените услуги, и се прави сравнение на тяхната ефективност с оглед на даването на препоръки относно мерките, които трябва да бъдат взети на национално ниво за постигане на високи стандарти на обществени услуги. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да защитят уязвимите потребители в условията на вътрешния пазар на електроенергия. Тези мерки може да се различават в зависимост от конкретните условия в съответните държави-членки и може да включват конкретни мерки, свързани с плащането на сметките за електроенергия или по-общи мерки, предвидени в системата за социално осигуряване. Когато всеобщо обслужване се предоставя и на малки предприятия, мерките за гарантиране на това всеобщо обслужване може да се различават според това дали се отнасят за битови потребители или за малки предприятия.
(25)
Комисията е разкрила намерението си да поеме инициативата особено по отношение на обхвата на наредбата за етикетирането и за начина, по който информацията за въздействието върху околната среда с оглед най-малкото на емисиите на CO2 и на радиоактивните отпадъци, резултат от производството на електроенергия от различни енергийни източници, може да се предоставя по един прозрачен, лесно достъпен и съпоставим начин в Европейския съюз, както и за начина, по който мерките, взети в държавите-членки за контрол на точността на информацията, предоставена от доставчици, може да бъде рационализиран.
(26)
Спазването на изискванията за обществени услуги е основно изискване на настоящата директива и е важно в нея да бъдат определени общите минимални стандарти, които разглеждат целите на обща защита, сигурност на снабдяването, опазване на околната среда и равностойни нива на конкуренция във всички държави-членки, които да се зачитат от всички страни-членки,. Важно е изискванията за обществени услуги да се тълкуват на национална основа, отчитайки местните обстоятелства и при зачитане на правото на Общността.
(27)
Държавите-членки може да определят доставчик от последна инстанция. Този доставчик може да бъде отделът, занимаващ се с продажби във вертикално интегрирано предприятие, което изпълнява и функциите на разпределение, при условие, че отговаря на изискванията на настоящата директива за отделяне.
(28)
Мерките, изпълнени от държавите-членки за постигане на целите за социално и икономическо сближаване, може да включват по-специално осигуряването на адекватни икономически стимули, като използват, според случая, всички съществуващи средства на национално ниво и на ниво Общност. Тези средства може да включват механизми за надеждност с цел гарантиране на необходимите инвестиции.
(29)
В степента, до която мерките, взети от държавите-членки за изпълнение на задълженията за обществени услуги, представляват държавна помощ съгласно член 87, параграф 1 от Договора, по силата на член 88, параграф 3 от Договора е налице задължение те да бъдат съобщавани на Общността.
(30)
Изискването за информиране на Общността за отказ за даване на разрешение за изграждане на нова производствена мощност се оказа ненужна административна тежест и следователно следва да бъде премахнато.
(31)
Тъй като целта на предлаганото действие, а именно създаването на напълно работещ вътрешен пазар на електроенергия, на който лоялната конкуренция ще има определяща роля, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и може следователно поради мащаба и действието да бъде по-добре постигната на нивото на Общността, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, както е представен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, както е уреден в този член, настоящата директива не излиза извън това, което е необходимо за постигане на тази цел.
(32)
Предвид опита, придобит от прилагането на Директива 90/547/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1990 г. за транзита на електроенергия през преносните мрежи (7), следва да бъдат взети мерки, за да се осигури хомогенен и недискриминационен достъпен режим за пренос, включително трансгранични потоци на електроенергия между държавите-членки. За осигуряване на хомогенността при третирането на достъпа до електрическите мрежи, също и в случай на транзит, тази директива следва да бъде отменена.
(33)
Предвид на обхвата на измененията, внасяни в Директива 96/92/ЕО, желателно е с цел постигане на яснота и рационалност, въпросните разпоредби да бъдат преработени.
(34)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
Настоящата директива утвърждава общите правила за дейностите по производство, пренос, разпределение и доставка на електроенергия. Тя формулира правилата, касаещи организацията и функционирането на електроенергийния сектор, достъпа до пазара, критериите и процедурите, приложими към организирането на търгове и даването на разрешения и управлението на мрежите.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„производство“ означава производството на електроенергия;
2.
„производител“ означава физическо или юридическо лице, произвеждащо електроенергия;
3.
„пренос“ означава транспортирането на електроенергия по свързана мрежа на свръхвисоко и високо напрежение с цел нейната доставка до крайния потребители или разпределители, но без да се включва пласмент;
4.
„оператор на преносна мрежа“ означава физическо или юридическо лице, отговарящо за управлението, осигуряване на поддържането и ако е необходимо, развитието на преносната мрежа в определен район и където е приложимо, нейните връзки с други мрежи, и за осигуряване на дългосрочната възможност на мрежата да покрива разумните нужди за пренос на електроенергия;
5.
„разпределение“ означава транспортирането на електроенергия по разпределителни мрежи на високо, средно и ниско напрежение, с цел доставката ѝ до потребители, но без да се включва пласмент;
6.
„оператор на разпределителна мрежа“ означава физическо или юридическо лице, отговарящо за действието, осигуряване на поддръжката и ако е необходимо, развитието на разпределителната мрежа в определен район и където е приложимо, нейните връзки с други мрежи, и за осигуряване на дългосрочната възможност на мрежата да покрива разумните нужди за разпределение на електроенергия;
7.
„потребители“ означава потребители на едро и крайни потребители на електроенергия;
8.
„потребители на едро“ означава физически или юридически лица, които купуват електроенергия за целите на препродажба в рамките на или извън мрежата, където те са установени;
9.
„крайни потребители“ означава потребители, купуващи електроенергия за собствено ползване;
10.
„битови потребители“ означава потребители, купуващи електроенергия за собствена битова консумация, като се изключват търговски или професионални дейности;
11.
„небитови потребители“ означава физически или юридически лица, купуващи електроенергия, която не е за техни собствени битови нужди, и включва производители и потребители на едро;
12.
„привилегировани потребители“ означава потребители, които са свободни да купуват електроенергия от доставчика, който са избрали по смисъла на член 21 от настоящата директива;
13.
„междусистемен електропровод с прилежащото оборудване“ означава оборудване, използвано за свързване на електрически мрежи;
14.
„свързана мрежа“ означава няколко преносни и разпределителни мрежи, свързани заедно чрез една или повече междусистемни връзки;
15.
„директна линия“ означава или електрическа линия, свързваща отделен (несвързан) производствен обект с отделен (несвързан) потребител, или електрическа линия, свързваща производител на електроенергия и електроснабдително предприятие за директно снабдяване на тяхна собственост, дъщерни дружества и привилегировани потребители;
16.
„икономическо предимство“ означава подреждането на източници на електроснабдяване съобразно икономически критерии;
17.
„спомагателни услуги“ означава всички услуги, необходими за работата на преносна или разпределителна мрежа;
18.
„ползватели на мрежата“ означава физически или юридически лица, доставящи на преносна или разпределителна мрежа или снабдявани от нея;
19.
„пласмент“ означава продажбата, включително препродажба, на електроенергия на потребители;
20.
„интегрирано електроенергийно предприятие“ означава вертикално или хоризонтално интегрирано предприятие;
21.
„вертикално интегрирано предприятие“ означава предприятие или група от предприятия, чиито взаимни отношения са определени в член 3, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола върху сливанията на предприятия (8) и където въпросното предприятие или група изпълнява поне една от функциите на пренос или разпределение и поне една от функциите на производство или пласмент на електроенергия;
22.
„свързано предприятие“ означава свързани предприятия по смисъла на член 41 от Седмата директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983г. въз основа на член 44, параграф 2, буква ж) (9) от Договора за консолидираните отчети (10), и/или свързани предприятия по смисъла на член 33, параграф 1 от него, и/или предприятия, които принадлежат на същите акционери;
23.
„хоризонтално интегрирано предприятие“ означава предприятие, изпълняващо поне една от функциите на производство за продажба или пренос или разпределение или пласмент на електроенергия и друга неелектроенергийна дейност;
24.
„тръжна процедура“ означава процедурата, чрез която планираните допълнителни нужди и заместващата мощност се покриват чрез доставки от нова или съществуваща производствена мощност;
25.
„дългосрочно планиране“ означава планирането на необходимостта от инвестиции в производствени и преносни и разпределителни мощности на дългосрочна основа, с цел покриване на електроенергийния товар на мрежата и гарантиране на снабдяването на потребителите;
26.
„малка изолирана мрежа“ означава мрежа с консумация под 3 000 GWh през 1996 г., при която под 5 % от годишната консумация се получава през обединението с други мрежи;
27.
„микро изолирана мрежа“ означава мрежа с потребление под 500 GWh през 1996 година, при която няма връзка с други мрежи;
28.
„сигурност“ означава както сигурност на снабдяването, така и осигуряване на електроенергия и техническа безопасност;
29.
„енергийна ефективност/управление на потреблението“ означава глобален или комплексен подход, насочен към повлияване на количеството и времето на електропотребление, за да се намали консумацията на първична енергия и върховото натоварване, като се даде предимство на инвестиции в мерки за енергийна ефективност или други мерки, като договори за прекъсваемо снабдяване, спрямо инвестиции за увеличаване на производствената мощност, ако първите са най-ефективната и икономична възможност, отчитайки положителното екологично отражение от намалената енергоконсумация и свързаните с това разходни аспекти по отношение на сигурността на снабдяването и разпределението;
30.
„възобновяеми енергийни източници“ означава възобновяеми неизкопаеми енергийни източници (вятър, слънчева енергия, геотермална, вълнова, от приливи и отливи, хидроенергия, биомаса, газ от сметища, газ от инсталации за третиране на отпадни води и биогазове);
31.
„разпределено производство“ означава производствени централи, свързани към разпределителна мрежа.
ГЛАВА ІІ
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЕКТОРА
Член 3
Задължения, свързани с обществени услуги, и защита на потребителя
1. Държавите-членки трябва да гарантират, въз основа на своята институционална организация и с дължимото внимание към принципа на субсидиарността, че, без да се накърнява параграф 2, електроенергийните предприятия се управляват в съответствие с принципите на настоящата директива, с цел постигане на конкурентен, сигурен и екологично устойчив пазар на електроенергия, и няма да правят разлика между тези предприятия както по отношение на правата, така и по отношение на задълженията.
2. С оглед на съответните разпоредби на Договора, по-специално член 86 от него, държавите-членки може да налагат на предприятия, работещи в електроенергийния сектор, в общия икономически интерес, задължения, свързани с обществени услуги, които може да се отнасят до сигурността, включително сигурност на снабдяването, редовността, качеството и цената на доставките и опазването на околната среда, включително енергийна ефективност и опазване на климата. Тези задължения ще бъдат ясно определени, прозрачни, недискриминационни, проверими и трябва да гарантират равни условия на достъп за електрическите дружества от ЕС до националните потребители. По отношение на сигурността на снабдяването, енергийната ефективност/управление на потреблението и за изпълнение на екологичните цели, както са посочени в настоящия параграф, държавите-членки могат да въведат изпълнението на дългосрочно планиране, отчитайки възможността трети страни да искат достъп до мрежата.
3. Държавите-членки трябва да гарантират, че всички битови потребители и където държавите-членки смятат за подходящо, малки предприятия (а именно предприятия с по-малко от 50 наети служители и годишен оборот или балансов отчет, който не надвишава 10 милиона евро) се ползват от правото на всеобщо обслужване, което представлява правото на получаване на електроенергия с определено качество в рамките на тяхната територия при разумни, лесно и ясно съпоставими и прозрачни цени. За осигуряване на предоставянето на всеобщо обслужване държавите-членки може да назначат доставчик от последна инстанция. Държавите-членки трябва да наложат на разпределителните дружества задължение да присъединяват клиенти към своята мрежа при условия и тарифи, определени в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2. Нищо в настоящата директива няма да пречи на държавите-членки да заздравят пазарната позиция на битови, малки и средни потребители чрез насърчаване на възможностите за доброволно обединяване на представителството за тази категория потребители.
Първата алинея трябва да се прилага по един прозрачен и недискриминационен начин и не трябва да пречи на отварянето на пазара, предвидено в член 21.
4. Когато финансова компенсация, други форми на компенсация и изключителни права, които държава-членка дава за изпълнение на задълженията, изложени в параграфи 2 и 3, се предоставят, това трябва да се прави по един недискриминационен и прозрачен начин.
5. Държавите-членки трябва да вземат подходящи мерки за защита на крайните потребители и трябва по-специално да осигурят адекватни гаранции за защита на уязвими потребители, включително мерки, с които им се помага да избегнат изключване. В тази връзка държавите-членки може да вземат мерки за защита на крайни потребители в отдалечени райони. Те трябва да осигурят високи нива на защита на потребителя, особено по отношение на прозрачността относно договорните условия, общата информация и механизмите за решаване на спорове. Държавите-членки трябва да вземат мерки привилегированият потребител наистина да има възможност да премине към нов доставчик. По отношение на битовите потребители поне, тези мерки трябва да включват мерките, изложени в приложение А.
6. Държавите-членки трябва да гарантират, че доставчиците на електроенергия посочват в сметките или към тях и в рекламните материали, предоставяни на крайните потребители:
а)
участието на всеки енергиен източник в общия горивен състав на доставчика през предходната година;
б)
като минимум, препращането към съществуващи източници за справка, като уеб страници, където информация за въздействието върху околната среда по отношение най-малкото на емисиите на СО2 и радиоактивните отпадъци, резултат от електроенергията, произведена от целия горивен състав на доставчика през предходната година, е публично достъпна.
По отношение на електроенергия, получена чрез борса или внесена от предприятие, намиращо се извън Общността, може да се използват сумарни цифри, предоставени от борсата или въпросното предприятие за предходната година,
Държавите-членки трябва да вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че информацията, предоставена от доставчици на техните потребители съгласно този член, е достоверна.
7. Държавите-членки трябва да въведат подходящи мерки за постигане на целите за социално и икономическо сближаване, опазване на околната среда, които може да включват мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението и средства за борба с промените в климата, и сигурност на снабдяването. Тези мерки може да включват, по-конкретно, осигуряването на адекватни икономически стимули, като използват, където е подходящо, всички съществуващи средства на национално ниво и на ниво Общността за поддържане и изграждане на необходимата мрежова инфраструктура, включително междусистемен преносен капацитет.
8. Държавите-членки може да решат да не прилагат разпоредбите на членове 6, 7, 20 и 22, доколкото тяхното прилагане би възпрепятствало изпълнението, по закон и в действителност, на задълженията, наложени на електроенергийните предприятия в контекста на общия икономически интерес и дотолкова, доколкото развитието на търговията не би се засегнало до такава степен, до каквато би било противно на интересите на Общността. Интересите на Общността включват, наред с другите неща, конкуренция по отношение на привилегировани потребители в съответствие с настоящата директива и член 86 от Договора.
9. Държавите-членки трябва при изпълнението на настоящата директива да информират Комисията за всички мерки, приети за изпълнение на задълженията за всеобщо обслужване и обществени услуги, включително защита на потребителя и опазване на околната среда и за възможния им ефект върху вътрешната и международната конкуренция, независимо дали или не тези мерки изискват дерогация от настоящата директива.
Член 4
Наблюдение на сигурността на доставките
Държавите-членки трябва да осигурят мониторинг на въпросите, свързани със на сигурността на снабдяването. Когато държавите-членки смятат за подходящо, те могат да делегират тази задача на регулаторните органи, посочени в член 23, параграф 1. Това наблюдение трябва, по-специално, да обхваща баланса снабдяване/потребление на националния пазар, нивото на очакваното бъдещо потребление и предвижданата допълнителна мощност, която се планира или изгражда, и качеството и нивото на поддържане на мрежите, както и мерки за покриване на върховo натоварване и справяне с дефицита на един или повече доставчици. Компетентните органи трябва да публикуват на всеки две години, най-късно до 31 юли, доклад, излагащ в общи черти констатациите, произтичащи от мониторинга на тези въпроси, както и мерки, взети или предвидени за решаването им, и трябва веднага да представят този доклад на Комисията.
Член 5
Технически правила
Държавите-членки осигуряват определянето на критерии за техническа безопасност и разработването и оповестяването на технически правила, утвърждаващи минималните проектни и оперативни изисквания по отношение на свързването към системата на производствени съоръжения, разпределителни мрежи, оборудване на директно свързани потребители, междусистемни връзки и директни линии. Тези технически правила осигуряват съвместната работа на системите и трябва да бъдат обективни и недискриминационни. Те трябва да бъдат съобщени на Комисията в съответствие с член 8 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., утвърждаваща процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и нормативната уредба и правилата по отношение на услугите на информационното общество (11).
ГЛАВА ІІІ
ПРОИЗВОДСТВО
Член 6
Разрешителна процедура за нова мощност
1. Държавите-членки трябва да приемат разрешителна процедура за изграждане на нови производствени мощности. Процедурата трябва да бъде провеждана в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
2. Държавите-членки трябва да формулират критериите за даване на разрешения за изграждане на производствена мощност на тяхна територия. Тези критерии може да се отнасят до:
а)
безопасността и сигурността на електроенергийната мрежа, съоръженията и прилежащото оборудване;
б)
защита на общественото здраве и безопасност;
в)
опазване на околната среда;
г)
използване на земята и избор на площадки за изграждане на обекти;
д)
използване на обществени земи;
е)
енергийна ефективност;
ж)
естеството на първичните източници;
з)
характеристики, специфични за кандидата, като технически, икономически и финансови възможности;
и)
спазване на мерките, приети съгласно член 3.
3. Държавите-членки вземат мерки разрешителните режими за малко и/или разпределено производство да отчитат техния ограничен размер и потенциалното им отражение.
4. Разрешителните режими и критерии трябва да бъдат направени обществено достояние. Кандидатите трябва да бъдат информирани за основанията за отказ за даване на разрешение. Основанията трябва бъдат обективни, недискриминационни, добре обосновани и надлежно доказани. Кандидатът има достъп до производства по обжалване.
Член 7
Обявяване на търгове за нови мощности
1. Държавите-членки осигуряват възможността, в интерес на сигурността на снабдяването, за предоставяне на нова мощност или на мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението чрез тръжна процедура или процедура, равностойна по отношение на прозрачност и недискриминиране, въз основата на публикувани критерии. Тези процедури може, обаче, да бъдат предприети, само ако въз основа на разрешителната процедура производствената мощност, която се изгражда, или мерките за енергийна ефективност/управление на потреблението, които се вземат, не са достатъчни, за да се осигури сигурността на снабдяването.
2. Държавите-членки могат да осигурят възможността, в интерес на опазването на околната среда и насърчаването на напълно нови технологии, за организиране на търгове за нови мощности въз основа на публикувани критерии. Този търг може да се отнася до нова мощност или мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението. Тръжна процедура, обаче, може да бъде предприета, само ако въз основа на разрешителния режим производствената мощност, която се изгражда, или мерките, които са вземат, не са достатъчни за постигането на тези цели.
3. Подробни данни за тръжната процедура за производствена мощност и мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението трябва да се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз поне шест месеца преди крайния срок за представяне на оферти.
Тръжните спецификации трябва да се предоставят на всяко заинтересовано предприятие, установено на територията на държава-членка, така че то да разполага с достатъчно време, през което да представи оферта.
С цел осигуряване на прозрачност и недискриминация, тръжните спецификации съдържат подробно описание на точните параметри на договора и на процедурата, която трябва да бъде следвана от всички участници в търга, и изчерпателен списък на критериите, определящи избора на участниците и възлагането на договора, включително стимули, като субсидии, които се осигуряват от търга. Тези изисквания може да се отнасят и до областите, посочени в член 6, параграф 2.
4. В поканите за представяне на оферти за необходимата производствена мощност, следва да се обърне внимание и на предложенията за доставка на електроенергия с дългосрочни гаранции от съществуващи производствени мощности, при условие, че допълнителните нужди могат да бъдат покрити по този начин.
5. Държавите-членки трябва да определят орган или държавна организация или частна организация, независими от дейности, свързани с производство, пренос, разпределение и пласмент на електроенергия, който/която може да бъде регулаторен орган, посочен в член 23, параграф1, за да отговаря за организацията, наблюдението и контрола на тръжната процедура, посочена в параграфи 1 - 4. В случаите, когато операторът на преносната мрежа е напълно независим от други дейности, които не са свързани с преносната мрежа от гледна точка на собствеността, операторът на преносната мрежа може да бъде определен като органът отговорен за организацията, наблюдението и контрола на тръжната процедура. Този орган или организация трябва да вземе всички необходими мерки, за да осигури поверителността на информацията, съдържаща се в офертите.
ГЛАВА ІV
УПРАВЛЕНИЕ НА ПРЕНОСНАТА МРЕЖА
Член 8
Определяне на оператори на преносни мрежи
Държавите-членки трябва да определят или да изискат от предприятията, които притежават преносни мрежи, да определят за период от време, който ще се посочи от държавите-членки, с оглед на съображенията за ефективност и икономически баланс, един или повече оператори на преносни мрежи. Държавите-членки трябва да гарантират, че операторите на преносни мрежи действат в съответствие с членове 9 - 12.
Член 9
Задачи на операторите на преносни мрежи
Всеки оператор на преносна мрежа ще отговаря за:
а)
осигуряване на дългосрочната способност на мрежата да покрива разумни нужди за пренос на електроенергия;
б)
подобряване на сигурността на снабдяването чрез достатъчен преносен капацитет и надеждност на мрежата;
в)
управлението на енергийните потоци през мрежата, като се отчитат обмените с други свързани мрежи. За тази цел операторът на преносната мрежа трябва да отговаря за осигуряването на сигурна, надеждна и ефективна електроенергийна мрежа и в тази връзка, за осигуряване на наличието на всички необходими спомагателни услуги дотолкова, доколкото наличието на тези услуги е независимо от друга преносна мрежа, с която неговата мрежа е свързана.
г)
предоставянето на оператора на друга мрежа, с която неговата мрежа е свързана, на достатъчно информация за осигуряване на надеждна и ефективна работа, съгласувано развитие и възможност за съвместна работа на свързаната мрежа;
д)
осигуряването на недискриминация както между ползватели на мрежата или категории на ползватели на мрежата, особено в полза на предприятия, свързани с нея;
е)
предоставянето на ползвателите на мрежата на информация, която им е необходима за ефективен достъп до мрежата.
Член 10
Отделяне на операторите на преносни мрежи
1. Когато операторът на преносната мрежа е част от вертикално интегрирано предприятие, той трябва да е независим поне с оглед на своята юридическа форма, организация и вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с пренос. Тези правила не трябва да създават задължение за разделяне на собствеността на активите на преносната мрежа от вертикално интегрираното предприятие.
2. За да се осигури независимостта на оператора на преносната мрежа, посочена в параграф 1, следните минимални критерии ще се прилагат:
а)
лицата, отговорни за управлението на оператора на преносната мрежа, не могат да участват в дружествени структури на интегрираното електроенергийно предприятие, отговарящи, пряко или непряко, за ежедневното управление на производството, разпределението и пласмента на електроенергия;
б)
подходящи мерки трябва да бъдат взети, за да се гарантира, че професионалните интереси на лицата, отговорни за управлението на оператора на преносната мрежа, са отчетени по начин, гарантиращ, че те са в състояние да действат самостоятелно;
в)
операторът на преносната мрежа трябва да има ефективни права на вземане на решения, независимо от обединеното електроенергийно предприятие, по отношение на активи, необходими за управлението, поддържането и развитието на мрежата. Това не следва да пречи на наличието на подходящи координационни механизми, за да се осигури, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка по отношение на възвръщаемостта на активите, регулирана косвено в съответствие с член 23, параграф 2, в дъщерно дружество са защитени. Това по-специално трябва да дава възможност на дружеството-майка да одобрява годишния финансов план или равностоен документ на оператора на преносната мрежа и да определя общи лимити на нивата на задлъжнялост на нейното дъщерно дружество. Не трябва да се допуска дружеството-майка да дава указания относно текущите операции или по отношение на отделни решения, свързани с изграждането или модернизирането на преносни линии, които не надвишават условията на одобрения финансов план или равностоен документ;
г)
операторът на преносната мрежа въвежда програма за съответствие с изискванията, в която са посочени взетите мерки за недопускане на дискриминационно поведение, и създава условия спазването ѝ да се контролира по подходящ начин. Програмата посочва специфичните задължения на заетите лица за изпълнение на тази цел. Годишен отчет, излагащ предприетите мерки, се представя на регулаторния орган, посочен в член 23, параграф 1, от лицето или органа, отговарящо за контрола на програмата за съответствие, и се публикува.
Член 11
Диспечиране и балансиране
1. Без да се засяга снабдяването с електроенергия въз основа на договорни задължения, включително тези, които произтичат от тръжните спецификации, операторът на преносната мрежа, когато има тази функция, отговаря за диспечирането на производствените съоръжения на своята територия и за определяне на ползването на междусистемните връзки с други мрежи.
2. Диспечирането на производствени съоръжения и използването на междусистемните връзки се определя въз основа на критерии, които може да се одобряват от държавата-членка и които трябва да бъдат обективни, публикувани и прилагани по един недискриминационен начин, който осигурява правилното функциониране на вътрешния електроенергиен пазар. Те трябва да отчитат изискването за икономическо предимство на електроенергията от разполагаеми/съществуващи производствени съоръжения или обмените по междусистемни връзки и техническите ограничения на мрежата.
3. Държава-членка може да поиска от оператора на системата при диспечирането на производствените съоръжения да даде приоритет на производствени съоръжения, използващи възобновяеми енергийни източници или отпадъци или произвеждащи комбинирано топло- и електроенергия.
4. Държава-членка може, с оглед на сигурността на снабдяването, да укаже подобен приоритет да бъде даден на диспечирането на производствени съоръжения, използващи местни първични енергийни горивни източници, до степен, която не надвишава в една календарна година 15 % от цялата първична енергия, необходима за производство на електроенергията, консумирана в съответната държава-членка.
5. Държавите-членки може да изискват от операторите на преносни мрежи да спазват минимални стандарти по отношение на поддържането и развитието на преносната мрежа, включително междусистемния капацитет.
6. Операторите на преносни мрежи трябва да осигуряват енергията, която използват за покриване на енергийни загуби и резервна мощност в своята мрежа, в съответствие с прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури, в случаите, когато те имат това задължение.
7. Правилата, приети от операторите на преносни мрежи за балансиране на електроенергийната мрежа, трябва да бъдат обективни, прозрачни и недискриминационни, включително правилата за начисляването на наказателни плащания на ползватели на техните мрежи за енергийни дисбаланси. Условията, включително правила и тарифи, за осигуряване на тези услуги от операторите на преносни мрежи трябва да бъдат определени съгласно методика, съответстваща на регламентираното в член 23, параграф 2, по един недискриминационен и отразяващ разходите начин и трябва да бъдат публикувани.
Член 12
Поверителност по отношение на операторите на преносни мрежи
Без да се засяга член 18 или някакво друго законосъобразно задължение за разкриване на информация, операторът на преносна мрежа трябва да запази поверителността на информация, представляваща търговска тайна, получена в хода на изпълнение на своята дейност. До оповестена информация относно неговите дейности, която може да е търговски полезна, се дава достъп по недискриминационен начин.
ГЛАВА V
УПРАВЛЕНИЕ НА РАЗПРЕДЕЛИТЕЛНА МРЕЖА
Член 13
Определяне на оператори на разпределителни мрежи
Държавите-членки определят или изискват от предприятията, които притежават или отговарят за разпределителни мрежи, да определят за период от време, който ще се посочи от държавите-членки, с оглед на съображенията за ефективност и икономически баланс, един или повече оператори на разпределителни мрежи. Държавите-членки вземат мерки така, че операторите на разпределителни мрежи да действат в съответствие с членове 14 - 16.
Член 14
Задачи на операторите на разпределителни мрежи
1. Операторът на разпределителна мрежа трябва да поддържа сигурна, надеждна и ефективна електроразпределителна мрежа на своята територия с необходимото внимание към околната среда.
2. При всички случаи той не трябва да прави разлика между ползватели на мрежата или категории на ползватели на мрежата особено в полза на свързаните с него предприятия.
3. Операторът на разпределителна мрежа трябва да осигури на ползвателите на мрежата информацията, която им е необходима за ефективен достъп до мрежата.
4. Държава-членка може да поиска от оператора на разпределителна мрежа при диспечиране на производствените съоръжения да даде приоритет на производствени съоръжения, които използват възобновяеми енергийни източници или отпадъци или произвеждащи комбинирано топло- и електроенергия.
5. Операторите на разпределителни мрежи осигуряват енергията, която използват за покриване на енергийни загуби и резервна мощност в своята мрежа, в съответствие с прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури, в случаите, когато те имат това задължение. Това изискване не засяга използването на електроенергията по договори, сключени преди 1 януари 2002 г.
6. В случаите, когато операторите на разпределителни мрежи отговарят за балансирането на електроразпределителната мрежа, правилата, приети от тях за тази цел, трябва да бъдат обективни, прозрачни и недискриминационни, включително правилата за начисляване на наказателни плащания на ползватели на техните мрежи за енергийни дисбаланси. Условията, включително правилата и тарифите, за осигуряването на тези услуги от операторите на разпределителни мрежи трябва да бъдат определени в съответствие с член 23, параграф 2 по един недискриминационен и отразяващ разходите начин и трябва да бъдат публикувани.
7. При планиране на развитието на разпределителната мрежа операторът на разпределителната мрежа трябва да обмисли и мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението и/или разпределено производство, които може да изместят необходимостта от модернизиране или подмяна на електроенергийна мощност.
Член 15
Отделяне на операторите на разпределителни мрежи
1. Когато операторът на разпределителна мрежа е част от вертикално интегрирано предприятие, той трябва да е независим поне с оглед на своята юридическа форма, организация и процес на вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с разпределение. Тези правила не трябва да създават задължение за разделяне на собствеността на активите на оператора на разпределителната мрежа от вертикално интегрираното предприятие.
2. Наред с изискванията на параграф 1, когато операторът на разпределителната мрежа е част от вертикално интегрирано предприятие, той трябва да бъде независим от гледна точка на своята организация и процеса на вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с разпределението. За да се постигне това, се прилагат следните минимални критерии:
а)
лицата, отговорни за управлението на оператора на разпределителната мрежа, не могат да участват в дружествени структури на интегрираното електроенергийно предприятие, отговарящи, пряко или непряко, за ежедневното управление на производството, преноса или пласмента на електроенергия;
б)
подходящи мерки трябва да бъдат взети, за да се гарантира, че професионалните интереси на лицата, отговорни за управлението на оператора на разпределителната мрежа, са отчетени по начин, гарантиращ, че те са в състояние да действат самостоятелно;
в)
операторът на разпределителната мрежа трябва да има ефективни права на вземане на решения, независимо от обединеното електроенергийно предприятие, по отношение на активи, необходими за управлението, поддържането и развитието на мрежата. Това не следва да пречи на наличието на подходящи координационни механизми, за да се осигури, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка по отношение на възвръщаемостта на активите, регулирана косвено в съответствие с член 23, параграф 2, в дъщерно дружество, са защитени. Това, по-специално, дава възможност на дружеството-майка да одобрява годишния финансов план или равностоен документ на оператора на разпределителната мрежа и да определя общи лимити за нивата на задлъжнялост на неговото дъщерно дружество. Не се допуска дружеството-майка да дава указания относно текущите работи или по отношение на отделни решения, свързани с изграждането или модернизирането на електропроводи на ниво разпределение, които не надвишават условията на одобрения финансов план или равностоен документ;
г)
операторът на разпределителната мрежа въвежда програма за съответствие с изискванията, в която са посочени взетите мерки за недопускане на дискриминационно поведение, и да гарантира, че нейното спазване се контролира по подходящ начин. Програмата установява специфични задължения на заетите лица за изпълнение на тази цел. Годишен отчет, излагащ взетите мерки, се представя на регулаторния орган, посочен в член 23, параграф 1, от лицето или органа, отговарящи за контрола на програмата за съответствие, и той се публикува.
Държавите-членки могат да решат да не прилагат параграфи 1 и 2 към обединени електроенергийни предприятия, обслужващи по-малко от 100 000 присъединени клиенти или обслужващи малки изолирани мрежи.
Член 16
Поверителност по отношение на операторите на разпределителни мрежи
Без да се засяга член 18 или на някакво друго законосъобразно задължение за оповестяване на информация, операторът на разпределителна мрежа трябва да запази поверителността на информация, представляваща търговска тайна, получена в хода на изпълнение на своята дейност, и не допуска информация относно неговите дейности, която може да е търговски полезна, да се оповестява по дискриминационен начин.
Член 17
Комбиниран оператор
Правилата в член 10, параграф 1 и член 15, параграф 1 не пречат на действието на комбиниран оператор на преносна и разпределителна мрежи, който е независим от гледна точка на своята юридическа форма, организация и вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с управлението на преносна или разпределителна мрежа, и който отговаря на изискванията, посочени в букви а) до г). Тези правила не създават задължение за разделяне на собствеността на активите на комбинираната мрежа от вертикално интегрираното предприятие:
а)
лицата, отговорни за управлението на оператора на комбинираната мрежа, не могат да участват във дружествени структури на обединеното електроенергийно предприятие, отговарящи, пряко или непряко, за ежедневното управление на производството или пласмента на електроенергия;
б)
подходящи мерки трябва да бъдат взети, за да се гарантира, че професионалните интереси на лицата, отговорни за управлението на оператора на комбинираната мрежа, са отчетени по начин, гарантиращ, че те са в състояние да действат самостоятелно;
в)
операторът на комбинираната мрежа трябва да има ефективни права на вземане на решения, независимо от интегрираното електроенергийно предприятие, по отношение на активи, необходими за експлоатирането, поддържането и развитието на мрежата. Това не следва да пречи на наличието на подходящи координационни механизми, за да се осигури, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка по отношение на възвръщаемостта на активите, регулирана косвено в съответствие с член 23, параграф 2, в дъщерно дружество са защитени. Това, по-специално, трябва да дава възможност на дружеството-майка да одобрява годишния финансов план или равностоен документ на оператора на комбинираната мрежа и да определя общи лимити за нивата на задлъжнялост на неговото дъщерно дружество. Не трябва да се допуска дружеството-майка да дава указания относно оперативната работа или по отношение на отделни решения, свързани с изграждането или модернизирането на електропроводи на ниво пренос и разпределение, които не надвишават условията на одобрения финансов план или равностоен документ;
г)
операторът на комбинираната мрежа трябва да въведе програма за съответствие с изискванията, в която са посочени взетите мерки за недопускане на дискриминационно поведение, и да осигури по подходящ начин контролирането на нейното спазване. Програмата трябва да посочва конкретните задължения на служителите за изпълнение на тази цел. Годишен отчет, излагащ взетите мерки, се представя на регулаторния орган, посочен в член 23, параграф 1, от лицето или органа, отговарящ за контрола на програмата за съответствие, и се публикува.
ГЛАВА VІ
РАЗДЕЛЯНЕ И ПРОЗРАЧНОСТ НА СЧЕТОВОДНИТЕ ОТЧЕТИ
Член 18
Право на достъп до счетоводните отчети
1. Държавите-членки или компетентен орган, определен от тях, включително регулаторните органи, посочени в член 23, трябва дотолкова, доколкото е необходимо, за да изпълняват своите функции, да имат правото на достъп до счетоводните сметки на електроенергийните предприятия според изложеното в член 19.
2. Държавите-членки и определена компетентна власт, включително регулаторните органи, посочени в член 23, запазват поверителността на информация, представляваща търговска тайна. Държавите-членки осигуряват оповестяването на такава информация, когато това е необходимо, за да могат компетентните власти да изпълнят функциите си.
Член 19
Отделяне на счетоводните сметки
1. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че счетоводните сметки на електроенергийните предприятия се поддържат в съответствие с параграфи 2 - 3.
2. Електроенергийните предприятия, независимо от системата им на собственост или юридическа форма, съставят, представят за одит и публикуват своите годишни счетоводни отчети в съответствие с правилата на националното право относно годишните отчети на дружества с ограничена отговорност, приети в съответствие с Четвъртата директива 78/660/ЕС на Съвета от 25 юли 1978 въз основа на член 44, параграф 2 , буква ж) (12) от Договора за годишните счетоводни отчети на определени типове дружества (13).
Предприятия, които не са задължени по закон да публикуват своите годишни счетоводни отчети, трябва да държат в своето главно управление копие от тях на разположение на обществеността.
3. Електроенергийните предприятия, във вътрешното си счетоводство, водят отделни счетоводни отчети за всяка от дейностите по пренос и разпределение, както те биха ги водили, ако въпросните дейности се извършваха от отделни предприятия, с цел недопускане на дискриминация, кръстосано субсидиране и изкривяване на условията на конкуренция. Те трябва да водят и отчети, които може да бъдат консолидирани, за други електроенергийни дейности, които не са свързани с пренос или разпределение. До 1 юли 2007 г. те водят отделни счетоводни отчети за дейностите по пласмента на електроенергия за привилегировани потребители и пласмента за непривилегировани потребители. Приходът от собствеността на преносната/разпределителната мрежа се посочва в отчетите. Където е подходящо, те водят консолидирани счетоводни отчети за други неелектроенергийни дейности. Вътрешното счетоводство трябва да включва балансов отчет и отчет за приходите и разходите за всяка дейност.
4. Одитът, посочен в параграф 2, трябва, по-специално, да удостовери спазването на задължението за недопускане на дискриминация и кръстосано субсидиране, посочено в параграф 3.
ГЛАВА VІІ
ОРГАНИЗАЦИЯ НА ДОСТЪП ДО МРЕЖАТА
Член 20
Достъп на трета страна
1. Държавите-членки осигуряват прилагането на система за достъп на трета страна до преносните и разпределителните мрежи въз основа на публикувани тарифи, приложима към всички привилегировани потребители и прилагана обективно и без дискриминация между ползвателите на мрежата. Държавите-членки взимат мерки тарифите или методиките, лежащи в основата на тяхното пресмятане, да са одобрени преди влизането им в сила в съответствие с член 23 и че тези тарифи и методиките - когато само методиките са одобрени -са оповестени преди влизането им в сила.
2. Операторът на преносна или разпределителна мрежа може да откаже достъп, когато липсва необходимият капацитет. Подобен отказ трябва да бъде придружен от надлежно обосновани причини, особено с оглед на член 3. Държавите-членки осигуряват, когато е подходящо и когато се дава отказ за достъп, предоставянето от оператора на преносна или разпределителна мрежа на съответната информация за мерките, които ще са необходими за укрепване на мрежата. На страната, искаща такава информация, може да бъде начислена разумна такса, отразяваща разходите за предоставяне на подобна информация.
Член 21
Отваряне на пазара и реципрочност
1. Държавите-членки гарантират, че привилегировани потребители са:
а)
до 1 юли 2004 г., привилегированите потребители, както са определени в член 19, параграфи 1 - 3 от Директива 96/92/ЕО. Държавите-членки публикуват до 31 януари всяка година критериите за определяне на тези привилегировани потребители;
б)
от 1 юли 2004 г. най-късно, всички небитови потребители;
в)
от 1 юли 2007 г., всички потребители.
2. За недопускане на дисбаланс при отварянето на електроенергийните пазари:
а)
договори за доставка на електроенергия с привилегирован потребител в мрежата на друга държава-членка няма да се забраняват, ако потребителят се разглежда като привилегирован и в двете участващи мрежи;
б)
в случаите, когато сделки, според описаните в буква а), се отказват поради това, че потребителят е привилегирован само в една от две мрежи, Комисията може да задължи, като взема под внимание положението на пазара и общия интерес, отказващата страна да изпълни исканата доставка по искане на държавата-членка, където привилегированият потребител се намира.
Член 22
Директни линии
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се позволи:
а)
на всички производители на електроенергия и електроснабдителни предприятия, установени в границите на тяхната територия, да снабдяват своята собственост, дъщерни дружества и привилегировани потребители чрез директна линия;
б)
на привилегирован потребител на тяхна територия да бъде снабдяван чрез директна линия от производител и доставящи предприятия.
2. Държавите-членки формулират критериите за даването на разрешения за изграждане на директни линии на тяхната територия. Тези критерии трябва да бъдат обективни и недискриминационни.
3. Възможността за доставка на електроенергия чрез директна линия, според посоченото в параграф 1, не засяга възможността за договаряне на електроенергия в съответствие с член 20.
4. Държавите-членки могат да дават разрешения за изграждане на директна линия при условие или на отказ за достъп до мрежата въз основа, според случая, на член 20, или започването на процедура за решаване на спор съгласно член 23.
5. Държавите-членки могат да откажат да разрешат директна линия, ако даването на подобно разрешение би попречило на изпълнението на разпоредбите на член 3. Подобен отказ трябва да бъде придружен от надлежно обосновани причини.
Член 23
Регулаторни власти
1. Държавите-членки трябва да определят един или повече компетентни органи с функцията на регулаторни власти. Тези власти са изцяло независими от интересите на електроенергийната промишленост. Чрез прилагането на този член, те отговарят поне за осигуряването на недискриминация, ефикасна конкуренция и ефективно функциониране на пазара, като осъществяват мониторинг по-специално върху:
а)
правилата по управлението и разпределянето на междусистемния капацитет съвместно с регулаторния орган или органи на тези държави-членки, с които има междусистемна връзка;
б)
механизмите за справяне с капацитета на претоварване в рамките на националната електроенергийна мрежа;
в)
времето, за което преносни и разпределителни предприятия извършват присъединявания и ремонти;
г)
публикуването на подходяща информация от оператори на преносни и разпределителни мрежи относно междусистемни електропроводи, използване на мрежата и разпределяне на преносния капацитет на заинтересовани страни, като се отчита необходимостта за третиране на необобщена информация като търговски поверителна;
д)
ефективното разделяне на сметките, както е посочено в член 19, за да се гарантира, че няма кръстосано субсидиране между дейностите по производство, пренос, разпределение и пласмент;
е)
сроковете, условията и тарифите за присъединяване на нови производители на електроенергия, за да се гарантира, че те са обективни, прозрачни и недискриминационни, особено като се вземат под внимание всички разходи и ползи от различните технологии за използване на възобновяеми енергийни източници, разпределено производство и комбинирано производство на топло- и електроенергия;
ж)
степента, до която операторите на преносни и разпределителни мрежи изпълняват своите задачи в съответствие с членове 9 и 14;
з)
нивото на прозрачност и конкуренция.
Органите, създадени съгласно този член, трябва да публикуват годишен доклад за резултатите от техния контрол върху дейностите, посочени в букви а) до з).
2. Регулаторните органи трябва да отговарят за определянето или одобряването, преди влизането им в сила, поне на методиките, използвани за пресмятане или утвърждаване на сроковете и условията за:
а)
свързване и достъп до национални мрежи, включително тарифите за пренос и разпределение. Тези тарифи или методики трябва да дават възможност за извършване на необходимите инвестиции в мрежите, които ще се изпълняват по начин, позволяващ на тези инвестиции да осигурят жизнеспособността на мрежите;
б)
осигуряване на балансиращи услуги.
3. Въпреки параграф 2, държавите-членки могат да предвидят регулаторните органи да представят за официално решение пред съответния орган в държавата-членка тарифите или поне методиките, посочени в този параграф, както и промените в параграф 4. Релевантният орган трябва, в този случай, да има правомощието или да одобри, или да отхвърли проекторешение, представено от регулаторния орган. Тези тарифи или методики, или промените в тях трябва да се публикуват заедно с решението за официално приемане. Всяко официално отхвърляне на проекторешение трябва да се публикува, включително неговата обосновка.
4. Регулаторните органи трябва да имат пълномощието да изискват от операторите на преносни и разпределителни мрежи, ако е необходимо, да променят условията, тарифите, правилата, механизмите и методиките, посочени в параграфи 1, 2 и 3, за да гарантират, че те са съразмерни и се прилагат по недискриминационен начин.
5. Страна, която има оплакване срещу оператор на преносна или разпределителна мрежа по отношение на въпросите, посочени в параграфи 1, 2 и 4, може да отнесе жалбата към регулаторния орган, който, действайки като орган за решаване на спорове, трябва да издаде решение в срок от два месеца след получаване на жалбата. Този период може да бъде удължен с два месеца, когато регулаторният орган иска да получи допълнителна информация. Този период може да бъде допълнително удължен със съгласието на жалбоподателя. Решението трябва да има задължителна сила, докато не бъде отхвърлено след обжалване.
Когато жалба касае тарифи за свързване на големи нови производствени мощности, двумесечният период може да бъде удължен от регулаторния орган.
6. Всяка страна, която е засегната и има право да подаде жалба относно решение за методиките, взето съгласно параграфи 2, 3 или 4, или когато регулаторният орган има задължението да консултира относно предложените методики, може най-късно в рамките на два месеца или по-кратък период от време, както е предвидено от държавите-членки, след публикуване на решението или предложението за решение, да представи иск за преразглеждане. Подобен иск няма да има суспензивно действие.
7. Държавите-членки трябва да вземат мерки, за да гарантират, че регулаторните власти са в състояние да изпълняват своите задължения, посочени в параграфи от 1 до 5, по един ефективен и бърз начин.
8. Държавите-членки създават подходящи и ефективни механизми за регулиране, контрол и прозрачност, за да се избегне злоупотреба с господстващо положение, особено във вреда на потребители и хищническо поведение. Тези механизми вземат под внимание разпоредбите на Договора и по-специално член 82 от него.
До 2010 г. релевантните власти на държавите-членки представят на Комисията не по-късно от 31 юли на всяка година, в съответствие с правото на конкуренция, доклад за пазарното влияние, хищническо или антиконкурентно поведение. Този доклад трябва освен това да прави преглед на променящите се модели на собственост и на практически мерки, взети на национално ниво, за осигуряване на достатъчно разнообразие на пазарни участници или практически мерки, взети за увеличаване на междусистемните връзки и конкуренцията. От 2010 г. нататък релевантните власти представят подобен доклад на всеки две години.
9. Държавите-членки осигуряват, че подходящите мерки са взети, включително административна мярка или наказателно съдопроизводство в съответствие с националното право, срещу отговорните физически или юридически лица, когато правилата за поверителност, наложени от настоящата директива, не са спазени.
10. В случай на презгранични спорове, решаващата регулаторна власт е регулаторната власт, която има пълномощия по отношение на оператора на мрежата, който отказва ползването на мрежата или достъпа до нея.
11. Жалбите, посочени в параграфи 5 и 6, не засягат упражняването на правата на обжалване съгласно общностното и националното правото.
12. Националните регулаторни власти допринасят за създаването на вътрешния пазар и осигуряването на равни условия като си сътрудничат помежду си и с Комисията по един прозрачен начин.
ГЛАВА VІІІ
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Защитни мерки
В случай на неочаквана криза на енергийния пазар и когато физическата безопасност и сигурност на лица, оборудване или съоръжения или целостта на мрежата са застрашени, държава-членка може временно да вземе необходимите защитни мерки.
Тези мерки трябва да водят до минималното възможно нарушаване на функционирането на вътрешния пазар и не трябва да са по-широки по обхват от точно необходимото, за да се отстранят неочаквано възникналите трудности.
Засегнатата държава-членка трябва незабавно да нотифицира тези мерки на другите държави-членки и на Комисията, които могат да решат, че засегнатата държава-членка трябва да измени или отмени тези мерки, дотолкова доколкото те изкривяват конкуренцията и се отразяват неблагоприятно на търговията по начин, който е в противоречие с общия интерес.
Член 25
Мониторинг на вноса на електроенергия
Държавите-членки информират Комисията на всеки три месеца за вноса на електроенергия по отношение на физически потоци, който е осъществен през предходните три месеца от трети страни.
Член 26
Дерогации
1. По отношение на изолирани микро мрежи, държавите-членки, които могат да докажат след като директивата влезе в сила, че има съществени проблеми за работата на техните малки несвързани мрежи, може да кандидатстват за дерогации от съответните разпоредби на глави ІV, V, VІ, VІІ, както и глава ІІІ, доколкото става въпрос за рехабилитация, осъвременяване и разширяване на съществуваща мощност, които може да им бъдат дадени от Комисията. Последната информира държавите-членки за тези молби преди да вземе решение, като вземе под внимание спазването на поверителността. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Този член е приложим и към Люксембург.
2. След като директивата влезе в сила, държава-членка, която поради причини от технически характер има съществени проблеми при отварянето на своя пазар за някои ограничени групи на небитови потребители, посочени в член 21, параграф 1, буква б), може да кандидатства за дерогация от това условие, което може да ѝ бъде дадено от Комисията за период, който не надвишава 18 месеца след датата, посочена в член 30, параграф 1. При всички случаи подобно дерогиране губи сила на датата, посочена в член 21, параграф 1, буква в).
Член 27
Процедура за проверка
В случай, че докладът, посочен в член 28, параграф 3 стига до заключение, съгласно което предвид на ефективния начин, по който достъп до мрежата се осигурява в държава-членка - което води до напълно ефективен, недискриминационен и невъзпрепятстван достъп до мрежата - Комисията стигне до заключението, че някои задължения, наложени от настоящата директива на предприятията (включително тези относно юридическото отделяне по отношение на операторите на разпределителни мрежи), не са съразмерни на преследваната цел, въпросната държава-членка може да внесе в Комисията искане за освобождаване от въпросното изискване.
Искането се нотифицира незабавно от държавата-членка на Комисията заедно с цялата приложима информация, необходима за доказване, че изводът, направен в доклада за осигуряване на ефективен достъп до мрежата, е спазен.
В срок от три месеца от нотификацията Комисията взема становище по отношение на молбата от засегнатата държава-членка и според случая, внася предложения в Европейския парламент и Съвета за изменение на релевантните разпоредби на директивата. В предложенията за изменение на директивата Комисията може да предложи освобождаване на въпросната държава-членка от специфични изисквания при условие, че тази държава-членка изпълни еднакво ефективни мерки когато е подходящо.
Член 28
Отчитане
1. Комисията осъществява мониторинг и преглед на прилагането на настоящата директива и представя на Европейския парламент и Съвета отчет за постигнатия цялостен напредък преди края на първата година след влизането в сила на настоящата директива и след това всяка година. Отчетният доклад трябва да включва следната минимална информация:
а)
придобития опит и постигнатия напредък при създаването на цялостен и напълно работещ вътрешен пазар на електроенергия и пречките, които остават в тази връзка, включително аспектите на господство на пазара, концентрация на пазара, хищническо или антиконкурентно поведение и ефекта от това с оглед на нарушаването на пазара;
б)
степента, до която изискванията за отделяне и определяне на тарифи, съдържащи се в настоящата директива, са успешни при осигуряването на справедлив и недискриминационен достъп до електроенергийната мрежа на Общността и еквивалентни нива на конкуренция, както и икономическите, екологичните и социалните последици от отварянето на електроенергийния пазар за потребителите;
в)
проучване на въпроси, свързани с нивата на капацитет на мрежата и сигурността на снабдяване с електроенергия в Общността, и особено съществуващия и планирания баланс между търсене и предлагане, отчитайки физическия капацитет за обмен между зоните;
г)
специално внимание се обръща на мерките, взети в държавите-членки за покриване на върхово потребление и справяне с дефицита на един или повече доставчици;
д)
изпълнение на дерогацията, предвидена съгласно член 15, параграф 2 с цел възможно ревизиране на прага;
е)
обща оценка на напредъка, постигнат по отношение на двустранните отношения с трети държави, които произвеждат и изнасят или транспортират електроенергия, включително напредъка в обединяването на пазара, социалните и екологичните последици от търговията с електроенергия и достъпа до мрежите на такива трети държави;
ж)
необходимостта от възможни изисквания за хармонизиране, които не са свързани с разпоредбите на настоящата директива;
з)
начина, по който държавите-членки са изпълнили на практика изискванията относно класифицирането на енергията, съдържащи се в член 3, параграф 6, и начина, по който препоръки на Комисията по този въпрос са взети под внимание.
Където е подходящо, този доклад може да включва препоръки по-специално по отношение на обхвата и формите на изискванията за обозначаване, включително напр. начина, по който се прави позоваване на съществуващи референтни източници и съдържанието на тези източници, и особено за начина, по който информацията за въздействието върху околната среда по отношение най-малкото на емисиите на CO2 и радиоактивните отпадъци, резултат от производството на електроенергия от различни енергийни източници, може да се предоставя по един прозрачен, лесно достъпен и съпоставим начин в целия Европейски съюз, и за начина, по който мерките, взети от държавите-членки за контрол на точността на информацията, предоставена от доставчици, може да бъде рационализиран, и мерки за противодействие на отрицателни ефекти от господство на пазара и пазарна концентрация.
2. На всеки две години докладът, посочен в параграф 1, трябва да включва и анализ на различните мерки, взети в държавите-членки за изпълнение на задълженията, свързани с обществени услуги, заедно с проверка на ефективността на тези мерки и особено техния ефект върху конкуренцията на електроенергийния пазар. Където е подходящо, този доклад може да включва препоръки относно мерките, които трябва да бъдат взети на национално ниво за постигане на високи стандарти на обществени услуги или мерки, предназначени за недопускане на затваряне на пазара.
3. Комисията трябва не по-късно от 1 януари 2006 г. да представи на Европейския парламент и Съвета подробен доклад, очертаващ напредъка, постигнат при създаването на вътрешния електроенергиен пазар. Докладът трябва по-конкретно да разглежда:
-
наличието на недискриминационен достъп до мрежата;
-
ефективно регулиране;
-
развитието на междусистемната инфраструктура и състоянието на сигурността на снабдяването в Общността;
-
степента, до която малки предприятия и домакинства се ползват напълно от отварянето на пазарите, особено по отношение на стандартите на обществените услуги и всеобщото обслужване;
-
степента, до която пазарите на практика са отворени за ефективна конкуренция, включително аспектите на господство на пазарна, пазарна концентрация и хищническо или антиконкурентно поведение;
-
степента, до която потребителите действително преминават към други снабдители и предоговаряне на тарифи;
-
ценови процеси, включително цени за доставка според степента на отваряне на пазарите;
-
опита, придобит при прилагането на директивата, доколкото се отнася до ефективната независимост на операторите на мрежата във вертикално интегрирани предприятия и дали са изпълнени други мерки, освен функционалната независимост и разделянето на счетоводните сметки, които имат ефекти, равностойни на юридическото отделяне.
Когато е подходящо, Комисията трябва да внася предложения в Европейския парламент и Съвета, особено за да гарантира високи стандарти на обществени услуги.
Когато е подходящо, Комисията трябва представя предложения в Европейския парламент и Съвета, особено за да осигури пълна и ефективна независимост на операторите на разпределителни мрежи преди 1 юли 2007 г. Когато е необходимо, тези предложения в съответствие със закона за конкуренцията, се отнасят и до мерки за решаване на въпроси, свързани с господство на пазара, концентрация на пазара и хищническо и антиконкурентно поведение.
Член 29
Отменяне
Директива 90/547/ЕИО се отменя, считано от 1 юли 2004 г.
Директива 96/92/ЕО се отменя от 1 юли 2004 г. без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за въвеждане и прилагане на посочената директива. Позовавания на отменената директива се тълкуват като направени към настоящата директива и следва да се четат в съответствие с корелационната таблица в приложение Б.
Член 30
Изпълнение
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 юли 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки могат да отложат изпълнението на член 15, параграф 1 до 1 юли 2007 г. Това е без да се засягат изискванията, съдържащи се в член 15, параграф 2.
3. Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 31
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 32
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 юни 2003 година.