Kommissionens forordning (EF) nr. 103/2004
af 21. januar 2004
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager og tilbagekøb fra markedet
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(1), særlig artikel 30, stk. 6 og 7, og artikel 48, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Erfaringen med anvendelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 659/97 af 16. april 1997 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager(2) har vist, at det er nødvendigt at foretage visse ændringer i ordningen. For til stadighed at sikre, at gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 2200/96 er klare, bør forordning (EF) nr. 659/97 afløses af en ny forordning. Ved samme lejlighed er det hensigtsmæssigt, at den nye forordning også kommer til at omfatte bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1492/97 af 29. juli 1997 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96, for så vidt angår fastsættelse af betingelserne for destillation af frugt, der er tilbagekøbt fra markedet(3). Derfor bør forordning (EF) nr. 659/97 og (EF) nr. 1492/97 ophæves.
(2) Ved afsnit IV i forordning (EF) nr. 2200/96 indføres der en interventionsordning for produkter, som er nævnt i artikel 1, stk. 2, og en EF-tilbagekøbsgodtgørelse for produkter, som ikke står i bilag II. I henhold til artikel 15, stk. 3, i nævnte forordning kan driftsfonden anvendes til finansiering af tilbagekøb af produkter, der ikke er nævnt i bilag II, samt til ydelse af et tillæg til den EF-tilbagekøbsgodtgørelse, som omhandles i afsnit IV. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser til disse bestemmelser.
(3) Da udtrykkene "produkter, der ikke er udbudt til salg", "tilbagekøb fra markedet" og "produkter tilbagekøbt fra markedet" er sidestillede, bør de samles i samme definition. Også udtrykkene "markedsført mængde" og "markedsført produktion" bør samles i en definition, der hænger sammen med definitionen af udtrykket "værdi af afsat produktion", som omhandles i Kommissionens forordning (EF) nr. 1433/2003 af 11. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår driftsfonde, driftsprogrammer og finansiel støtte(4), og denne definition bør derfor også omfatte de mængder, som tilbagekøbes fra markedet og siden uddeles gratis.
(4) Det bør præciseres, at emballeringskravet ikke gælder for tilbagekøbte produkter undtagen miniatureprodukter, hvor der er risiko for forveksling med produkter, som ikke overholder minimumsstørrelsen.
(5) Det er nødvendigt at fastsætte produktionsåret for de pågældende produkter og nærmere regler for de gennemsnit for en treårsperiode, som omhandles i artikel 23, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2200/96.
(6) For at kontrolmyndighederne kan planlægge deres kontrolarbejde, bør producentorganisationerne på forhånd give dem meddelelse om alle tilbagekøb. Myndighederne godkender derpå de enkelte tilbagekøb på grundlag af udfaldet af den eventuelle kontrol. Myndighederne bør være til stede ved denaturering af tilbagekøbte produkter, hvis disse ikke er bestemt til konsum efter gratis uddeling.
(7) I artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96 fastsættes EF-tilbagekøbsgodtgørelserne for de produkter, der er nævnt i forordningens bilag II. Der bør indføres et system for udbetaling af disse godtgørelser, så lofterne i artikel 23 i forordning (EF) nr. 2200/96 til enhver tid kan overholdes, og så procedurerne kan afvikles inden for rimelige frister.
(8) Da de tilbagekøb, der omhandles i artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96, finansieres via driftsfonde, skal betalingen foregå i henhold til forordning (EF) nr. 1433/2003. Af klarhedshensyn bør der imidlertid konkret fastsættes loft over tillæggene til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen, jf. artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96.
(9) I henhold til artikel 30, stk. 1, litra a), første, andet og tredje led, og litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96 kan frugt og grøntsager, der er tilbagekøbt fra markedet, uddeles gratis både i EF og uden for EF gennem velgørende organisationer eller institutioner, bl.a. som fødevarehjælp til trængende befolkningsgrupper. De velgørende organisationer bør derfor forhåndsgodkendes. Hvad angår fødevarehjælp bør det også fastsættes, at gennemførelsesbestemmelserne skal være forenelige med de generelle principper, som EF følger, når det gælder fødevarehjælp i naturalier.
(10) For at lette den gratis uddeling af tilbagekøbte produkter bør der gives tilladelse til, at de tilbagekøbte produkter forarbejdes enten for den velgørende organisations regning eller efter en procedure, som sikrer, at interesserede forarbejdningsvirksomheder behandles ens.
(11) Ved gratis uddeling af tilbagekøbte frugter og grøntsager, afholder EF transport-, sorterings- og emballeringsomkostningerne, jf. artikel 30, stk. 6, i forordning (EF) nr. 2200/96. Det bør præciseres, hvem der skal have transportomkostningerne refunderet. Der bør også fastsættes faste satser for refusion af transport-, sorterings- og emballeringsomkostningerne.
(12) Ifølge artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2200/96 kan tilbagekøbte produkter også anvendes til andre formål end gratis uddeling. Medlemsstaterne bør kunne vælge de mest hensigtsmæssige anvendelsesformål, når blot de ikke er konkurrencefordrejende over for den berørte industri. Nogle af de tilbagekøbte produkter kan bl.a. forarbejdes til alkohol. For at undgå, at destillationen af disse produkter forstyrrer alkoholmarkedet, bør det fastsættes, at alkoholen skal denatureres og anvendes til industrielle formål og ikke til konsum.
(13) I henhold til artikel 25 i forordning (EF) nr. 2200/96 fastsætter medlemsstaterne nationale regler for udarbejdelse af betingelserne for miljøvenlige tilbagekøbsmetoder. Det bør fastsættes, hvad disse regler mindst skal omfatte for at garantere, at tilbagekøbene foretages på miljøvenlige betingelser, navnlig når det gælder tilbagekøbte produkter, der destrueres eller spredes på jorden som foder til dyr.
(14) Der bør fastsættes procedurer for fysisk kontrol og dokumentkontrol af interventionerne både på tilbagekøbstidspunktet og efter produktionsårets udløb. I tilfælde af overtrædelser, bør der fastsættes regler for inddrivelse og sanktioner, som står i forhold til uregelmæssighedens alvor. Kontrollen bør både gælde producentorganisationerne og modtagerne.
(15) Der bør tages højde for medlemsstaternes administrative byrde i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, og det bør fastsættes, at den, afhængigt af hvilket produkt det drejer sig om, skal anvendes fra det første produktionsår, der følger efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse. Endvidere bør bestemmelserne om meddelelse af producentpriser i forordning (EF) nr. 659/97 anvendes indtil den 1. juli 2004, indtil der vedtages nye bestemmelser i en anden retsakt.
(16) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I GENERELLE REGLER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til:
a) den interventionsordning, der omhandles i afsnit IV i forordning (EF) nr. 2200/96, for de produkter, der står i bilag II til samme forordning
b) den tilbagekøbsordning, som er nævnt i artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96, for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i samme forordning, men som ikke står i forordningens bilag II.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved "produkter tilbagekøbt fra markedet", "tilbagekøb fra markedet" og "produkter, der ikke er udbudt til salg" produkter:
a) der ikke er solgt gennem en producentorganisation som nævnt i artikel 11 i forordning (EF) nr. 2200/96 i henhold til interventionsordningen i afsnit IV i samme forordning
b) der er købt tilbage fra markedet i henhold til artikel 15, stk. 2, litra a) i nævnte forordning.
2. For hvert produkt er en producentorganisations "markedsførte mængde" som nævnt i artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96 summen af:
a) medlemmernes produktion, der reelt er solgt gennem producentorganisationen eller forarbejdet af den
b) den produktion, som den pågældende producentorganisation har markedsført for medlemmer af andre producentorganisationer i henhold til artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 3), andet og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96
c) de produkter, der er købt tilbage fra markedet, og som skal uddeles gratis, jf. artikel 30, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 2200/96.
Den markedsførte mængde, der er nævnt i første afsnit, omfatter ikke den del af medlemmernes produktion, der er markedsført i henhold til artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 3), første, andet og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96.
Den markedsførte produktion, der er nævnt i artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96, sidestilles med den markedsførte mængde, der er defineret i første afsnit i dette stykke.
KAPITEL II TILBAGEKØB FRA MARKEDET
Artikel 3
Handelsnormer
1. Er der fastsat normer i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, skal de produkter, der købes tilbage fra markedet, opfylde disse normer undtagen bestemmelserne om præsentation og mærkning af produktet. Produkterne kan købes tilbage løst ladet i storkasser, alle størrelser samlet, såfremt kravene til klasse II overholdes, navnlig for så vidt angår kvalitet og størrelse.
Miniatureprodukter som defineret i de pågældende normer skal dog være i overensstemmelse med de gældende handelsnormer, herunder bestemmelserne om præsentation og mærkning af produktet.
2. Er der ikke fastsat normer i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, skal mindstekravene i bilag I til nærværende forordning overholdes. Medlemsstaterne kan ud over disse mindstekrav fastsætte supplerende bestemmelser.
Artikel 4
Produktionsår
For de produkter, som der betales EF-tilbagekøbsgodtgørelse for efter artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96, og de produkter, som tilbagekøbes fra markedet efter artikel 15, stk. 3, i samme forordning, går produktionsåret fra 1. januar til 31. december undtagen for:
a) æbler og pærer, hvor det går fra 1. august til 31. juli året efter
b) citrusfrugter, hvor det går fra 1. oktober til 30. september året efter.
Artikel 5
Treårigt gennemsnit
Det gennemsnit for en treårsperiode, der er nævnt i artikel 23, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2200/96, er det aritmetiske gennemsnit af de tilbagekøbsprocentsatser, der er registreret i forhold til den markedsførte mængde for det igangværende produktionsår og de to tidligere produktionsår.
Artikel 6
Forhåndsmeddelelse om tilbagekøb
1. Producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf giver pr. telex, telefax eller e-mail de nationale myndigheder meddelelse om alle tilbagekøb. Meddelelsen skal bl.a. indeholde en liste over de produkter, der er omfattet af intervention, og deres vigtigste kendetegn ud fra de gældende handelsnormer, et skøn over den tilbagekøbte mængde af hvert produkt, deres forventede anvendelse og det sted, hvor de tilbagekøbte produkter kan blive kontrolleret i henhold til artikel 23, stk. 1. Meddelelsen skal indeholde en erklæring om, at de tilbagekøbte produkter er i overensstemmelse med de gældende normer, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, eller også mindstekravene i bilag I til nærværende forordning, hvis der ikke er fastsat nogen normer.
2. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvordan producentorganisationerne skal give meddelelse i henhold til stk. 1, navnlig fristerne herfor.
3. Inden for de frister, der er nævnt i stk. 2:
a) foretager medlemsstaten enten kontrol i henhold til artikel 23, stk. 1, hvorefter den, hvis der ikke findes nogen uregelmæssigheder, godkender det tilbagekøb, som havde fundet sted på kontroltidspunktet
b) eller medlemsstaten undlader i de tilfælde, der er nævnt i artikel 23, stk. 3, at foretage kontrol i henhold til artikel 23, stk. 1, og i så fald underretter den enten skriftligt eller elektronisk producentorganisationen om, at den godkender det tilbagekøb, som der er givet meddelelse om.
4. Medlemsstaterne sørger om nødvendigt for, at producenter, der ikke er medlem af nogen producentorganisation, reelt har mulighed for at udnytte interventionsordningen i artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96.
Artikel 7
Betaling af EF-tilbagekøbsgodtgørelse
1. For de produkter, der er nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, udbetales den i samme forordnings artikel 23, 24 og 26 omhandlede EF-tilbagekøbsgodtgørelse mod, at de i samme forordnings artikel 11 omhandlede producentorganisationer eller sammenslutninger heraf indgiver et betalingsanmodningsdossier til medlemsstatens myndigheder.
2. Medlemsstaterne fastsætter den minimumsperiode, som betalingsanmodningsdossiererne i stk. 1 skal gælde for.
3. Betalingsanmodningsdossiererne i stk. 1 skal indeholde bilag til dokumentation af:
a) hvor store mængder der er markedsført af hvert produkt siden det pågældende produktionsårs begyndelse
b) hvor store mængder af hvert produkt der er tilbagekøbt fra markedet
c) de nettoindtægter, som de produkter, der er tilbagekøbt fra markedet, har givet
d) de pågældende produkters endelige anvendelse i form af en overtagelsesattest (eller et tilsvarende dokument) for de produkter, der er afhentet af tredjemand med henblik på anvendelse til gratis uddeling, destillation, foder eller industrielle nonfoodformål
e) at tilbagekøbene af de pågældende mængder er godkendt af medlemsstaten i henhold til artikel 6, stk. 3.
I forbindelse med de mængder, der er nævnt i litra a) og b), skal der skelnes mellem mængder, der vedrører:
- producentorganisationen selv
- de producenter, som ikke er medlem af nogen producentorganisation, men for hvilke producentorganisationen har foretaget tilbagekøb af produkter i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96.
Når det gælder produkter, som er komposteret eller biologisk nedbrudt, skal betalingsanmodningsdossieret indeholde et bilag fra medlemsstaten, jf. artikel 22 i denne forordning.
4. Producentorganisationerne sender deres komplette betalingsanmodningsdossierer til de nationale myndigheder senest en måned efter, at de pågældende produkters produktionsår er udløbet.
5. Har producentorganisationen ikke overholdt den frist for indsendelse af betalingsanmodningsdossierer, som er fastsat i stk. 4, nedsættes EF-tilbagekøbsgodtgørelsen med 20 % ved en overskridelse på under en måned, med 50 % ved en overskridelse på under tre måneder og med 100 % ved en overskridelse på over tre måneder.
6. Ved behandlingen af hver enkelt anmodning kontrollerer medlemsstaterne for samtlige mængder, der ikke er blevet udbudt til salg siden begyndelsen af det pågældende produktionsår, om lofterne i artikel 23 og 24 i forordning (EF) nr. 2200/96 er overholdt. Hvis de er overskredet, udbetales EF-tilbagekøbsgodtgørelsen kun i det omfang, lofterne er overholdt, under hensyntagen til de godtgørelser, der allerede er udbetalt. Overskydende mængder medregnes ved behandlingen af det følgende dossier.
7. Medmindre der iværksættes sanktioner i henhold til artikel 26 og 27, udbetaler medlemsstaterne EF-tilbagekøbsgodtgørelsen til producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf med fradrag af de nettoindtægter, som de tilbagekøbte produkter har givet dem, senest fire måneder efter modtagelsen af det komplette betalingsanmodningsdossier.
Artikel 8
Særlige bestemmelser for tilbagekøb som led i driftsfonde
1. Ved betaling af tilbagekøbsgodtgørelse for produkter, der ikke står i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, samt ydelse af et tillæg til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen i henhold til artikel 15, stk. 3, første afsnit, litra a) og b), i samme forordning gælder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1433/2003.
2. Medlemsstater, der i henhold til artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96 sætter loft over tillægget til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen, tager hensyn til følgende:
a) Tilbagekøb er et instrument til på kort sigt at stabilisere udbuddet på markedet for friske produkter.
b) Tilbagekøb må under ingen omstændigheder træde i stedet for markedet som afsætningsmulighed.
c) Tilbagekøb må ikke forstyrre forvaltningen af markedet for frugt og grøntsager til forarbejdning.
Medlemsstaterne sørger for, at producentorganisationerne også tager hensyn til disse forhold ved fastsættelsen af de tilbagekøbsgodtgørelser, der er nævnt i artikel 15, stk. 3, første afsnit, litra a), i forordning (EF) nr. 2200/96.
I bilag II til nærværende forordning er der sat loft over de tillæg, som de medlemsstater, der anvender artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96, må udbetale.
Artikel 9
Meddelelse af oplysninger om tilbagekøb
1. Inden den 15. i hver måned sender medlemsstaterne pr. elektronisk post i et format, som Kommissionens tjenestegrene har fastlagt, Kommissionen et skøn over de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg i den foregående måned fordelt pr. produkt.
2. Ved udgangen af hvert produktionsår meddeler medlemsstaterne for hvert berørt produkt Kommissionen de oplysninger, der kræves i bilag III.
Disse oplysninger sendes:
a) senest den 15. maj efter hvert produktionsår for tomater, auberginer, blomkål, abrikoser, ferskner, nektariner, druer, meloner og vandmeloner samt for produkter, der ikke står i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96
b) senest den 15. februar efter hvert produktionsår for pærer, æbler, citroner, appelsiner, satsumas, klementiner og mandariner.
3. Meddeler medlemsstaterne ikke de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, eller forekommer disse oplysninger urigtige ud fra objektive oplysninger, som Kommissionen råder over, kan den suspendere udbetalingen af forskud på konteringen af udgifter som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999(5), indtil der fremlægges de nødvendige oplysninger.
KAPITEL III DE TILBAGEKØBTE PRODUKTERS ANVENDELSE
AFDELING 1 Gratis uddeling
Artikel 10
Gratis uddeling til velgørende organisationer
1. De produkter, der købes tilbage fra markedet i et givet produktionsår, kan efter anmodning stilles til rådighed for velgørende organisationer, der er godkendt af medlemsstaterne, med henblik på gratis uddeling efter artikel 30, stk. 1, litra a), første og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96.
2. Hvert tredje år sender medlemsstaterne elektronisk Kommissionen lister over de godkendte velgørende organisationer, der er nævnt i stk. 1. Kommissionen videresender disse lister til alle medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette kontakten og transaktionerne mellem producentorganisationerne og de godkendte velgørende organisationer.
Artikel 11
Gratis uddeling til institutioner
Produkter, der købes tilbage fra markedet, kan stilles til rådighed for fængsler og de institutioner inden for social-, uddannelses- og/eller sundhedssektoren, der er nævnt i artikel 30, stk. 1, litra a), andet led, og litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96, og som er udpeget af medlemsstaterne.
Pleje- og rekreationshjem, vuggestuer og børnehaver samt psykiatriske institutioner sidestilles med ovennævnte institutioner.
Artikel 12
Gratis uddeling uden for EF til fordel for udsatte befolkningsgrupper i tredjelande
1. Stk. 2 til 7 anvendes i det tilfælde, der er nævnt i artikel 30, stk. 1, tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96.
2. De produkter, som de velgørende organisationer i artikel 10 afsender som fødevarehjælp, er ikke berettiget til eksportrestitutioner. De produkter, der købes tilbage fra markedet og siden forarbejdes i henhold til artikel 13 og 14, må ikke uddeles i tredjelande af de velgørende organisationer.
På udførselsdokumentet, forsendelsesdokumentet og det eventuelt udstedte T 5-dokument anføres oplysningen "uden restitution".
3. Medlemsstaterne kan forelægge Kommissionen en anmodning om at måtte uddele tilbagekøbte produkter, hvis der er opstået en nødsituation, som taler for det. Anmodningerne skal begrundes, ved at der gives oplysning om følgende:
a) modtagerland og begrundelse for hver uddeling, fx at der foreligger en anerkendt humanitær krise, en anmodning fra modtagerlande og tydeligt angivne behov hos veldefinerede, udsatte befolkningsgrupper
b) den type produkter, der skal leveres og deres næringsværdi i forbindelse med begrundelsen for uddelingen
c) antallet af modtagere som begrundelse for de mængder, der planlægges uddelt
d) de samfund og befolkningsgrupper, der skal modtage hjælpen, og de planlagte uddelingssteder i tredjelandene
e) navnet på de velgørende organisationer, der har med hver uddeling at gøre, samt hver enkelt organisations rolle
f) anmodningen fra regeringen i det eller de lande, der skal modtage hjælpen.
4. Kommissionen afgør i hvert enkelt tilfælde, om der skal gives tilladelse til at gennemføre den planlagte uddeling, eventuelt efter at der er foretaget visse ændringer, ved at vurdere den begrundelse, som er nævnt i stk. 3, og tage hensyn til følgende:
a) om der er sikkerhed for, at leverancerne kan gennemføres
b) markedssituationen i EF og i de pågældende tredjelande
c) at der foreligger en humanitær krise
d) at der foreligger en anmodning fra modtagerlandene
e) identificerede behov hos veldefinerede, udsatte befolkningsgrupper
f) at principperne i London-konventionen om fødevarehjælp skal overholdes(6).
5. Kommissionen skal have meddelelse om alle senere større ændringer af den foranstaltning, der er nævnt i stk. 3, og har en frist på en måned til at gøre indsigelse mod de nævnte ændringer.
6. Medlemsstaterne sender for hver foranstaltning Kommissionen kopi af meddelelsen til FAO's Komité for afsætning af overskudslagre.
7. Medlemsstaterne sender Kommissionen de oplysninger, der er anført i bilag IV, ved afslutningen af hver gratis uddeling. Efter anmodning fra Kommissionen meddeler de den, hvordan uddelingen er forløbet i de pågældende tredjelande.
Artikel 13
Forarbejdning for den velgørende organisations regning
De velgørende organisationer, der er nævnt i artikel 10, kan for egen regning forarbejde de tilbagekøbte produkter eller lade dem forarbejde med henblik på gratis uddeling. Alle de forarbejdede produkter skal uddeles gratis.
Artikel 14
Procedure ved forarbejdning, som betales i naturalier
1. Inden udløbet af en frist, som de nationale myndigheder fastsætter, meddeler de pågældende velgørende organisationer og institutioner, der er nævnt henholdsvis i artikel 10 og 11, dem deres behov for produkter forarbejdet på basis af tilbagekøbte frugter og grøntsager og forpligter sig til at overtage dem alle og uddele dem gratis.
2. På grundlag af de i stk. 1 nævnte behov kan medlemsstaterne overdrage forarbejdningen af tilbagekøbte produkter til gratis uddeling til forarbejdningsvirksomheder, som aflønnes i naturalier. Med henblik herpå kan de i henhold til denne artikel gennemføre en eller flere løbende licitationer, offentlige auktioner eller andre procedurer, de selv vedtager, og som sikrer, at de pågældende erhvervsdrivende deltager på lige vilkår. De forarbejdede produkter til gratis uddeling uddeles derefter af de berørte velgørende organisationer eller institutioner.
3. En medlemsstat, der ønsker at gennemføre en procedure som nævnt i stk. 2, offentliggør dette på passende måde. Proceduren må højst omfatte en forarbejdningsperiode på et år.
4. Medlemsstaten grupperer eventuelt de behov, som er meddelt i henhold til stk. 1, i partier af forarbejdede produkter.
Artikel 15
Forslag om tildeling af kontrakt og forarbejdningsvirksomhedens pligter
1. Medlemsstaten udarbejder efter at have gennemført proceduren i artikel 14, stk. 2, et forslag om tildeling af kontrakt til en forarbejdningsvirksomhed, der for hvert parti mindst indeholder følgende oplysninger:
a) hvilke friske produkter der er tale om, og i hvilken periode de tilbagekøbte produkter kan være til rådighed
b) i hvilke geografiske områder de tilbagekøbte produkter forventes at være til rådighed
c) beskrivelse af den procedure, som medlemsstaten har fulgt for at udvælge forarbejdningsvirksomheden
d) den valgte forarbejdningsvirksomheds navn
e) nøjagtig beskrivelse af det forarbejdede frugt- eller grøntsagsprodukt, der skal leveres, og af emballeringen, leveringsfristen, samt hvor stor en mængde forarbejdningsvirksomheden forpligter sig til at levere for en bestemt mængde tilbagekøbte produkter, der er til rådighed
f) navnet på de velgørende organisationer og institutioner, der skal modtage produkterne.
2. Medlemsstaten sender Kommissionen forslaget om tildeling af kontrakt til godkendelse. Kommissionen afviser ethvert forslag om tildeling af kontrakt, hvor mængden af friske produkter er for stor i forhold til mængden af forarbejdede produkter. Når Kommissionen har godkendt forslaget, tildeler medlemsstaten kontrakten.
3. Efterhånden som produkterne købes tilbage fra markedet, underretter medlemsstaten for hvert parti forarbejdningsvirksomheden om, fra hvilke producentorganisationer den kan få leveret friske produkter, idet den indrømmes fortrinsret til de tilbagekøbte produkter frem for andre modtagere.
4. Forarbejdningsvirksomheden skal forarbejde alle de tilbagekøbte produkter, den får overdraget. De mængder tilbagekøbte produkter, der overstiger de mængder, der er nødvendige for at fremstille de forarbejdede produkter til gratis uddeling, udgør virksomhedens vederlag i naturalier til dækning af forarbejdningsomkostningerne.
5. Når det forarbejdede produkt er færdigt, stilles det til rådighed for de velgørende organisationer og institutioner senest to måneder efter, at forarbejdningsvirksomheden har modtaget råvaren, i forhold til den mængde friske produkter, der er stillet til rådighed for ordremodtageren.
6. Forarbejdningsvirksomheden skal stille sikkerhed for, at produkterne leveres i overensstemmelse med buddet. Sikkerhedsstillelsen beregnes ud fra nettovægten af den mængde friske produkter, der kræves for at fremstille de forarbejdede produkter. Den er:
a) for de produkter, der er nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, lig med én gange den EF-tilbagekøbsgodtgørelse, der er nævnt artikel 26 i samme forordning
b) for andre produkter lig med et beløb, der fastsættes af medlemsstaten.
Sikkerhedsstillelsen frigives, efterhånden som det forarbejdede produkt leveres, og når ordremodtageren har dokumenteret at have forarbejdet hele den mængde friske produkter, han har fået stillet til rådighed til gengæld for at levere det forarbejdede produkt.
Artikel 16
Transportomkostninger
1. Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, afholder transportomkostningerne i forbindelse med gratis uddeling af alle produkter, der er tilbagekøbt fra markedet, på grundlag af faste beløb efter afstanden mellem afhentningsstedet og leveringsstedet, jf. bilag V.
Ved gratis uddeling uden for EF dækker de faste beløb i bilag V afstanden mellem afhentningsstedet og det sted, hvor produkterne forlader EF.
Ved søtransport fastsætter Kommissionen, hvilke transportomkostninger der kan godtgøres på grundlag af de reelle transportomkostninger og afstanden. Den således fastsatte godtgørelse må ikke overstige omkostningerne ved landtransport ad den korteste vej mellem indskibningsstedet og det hypotetiske udgangssted. De beløb, der er fastsat i bilag V, multipliceres med en justeringskoefficient på 0,6.
2. Transportomkostningerne udbetales til den part, der reelt har afholdt omkostningerne ved den pågældende transport.
Godtgørelsen udbetales mod, at der fremlægges bilag til dokumentation af:
a) modtagerorganisationernes navn
b) hvilken produktmængde der er tale om
c) modtagerorganisationernes overtagelse af produkterne og de anvendte transportmidler
d) de reelt afholdte transportomkostninger.
Artikel 17
Sorterings- og emballeringsomkostninger
1. EUGFL, Garantisektionen, afholder omkostningerne ved sortering og emballering af tilbagekøbte friske frugter og grøntsager til gratis uddeling, jf. artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2200/96, inden for et fast beløb på 132 EUR/t nettovægt for produkter i emballager på under 25 kg netto. Disse omkostninger godtgøres ikke for friske produkter til fremstilling af forarbejdede produkter som omhandlet i artikel 13 og 14 i nærværende forordning.
2. Emballager med produkter til gratis uddeling skal på være forsynet med EF-symbolet og en eller flere af følgende angivelser:
- Producto destinado a su distribución gratuita [Reglamento (CE) n° 103/2004]
- Produkt urcený k bezplatné distribuci [narízení (ES) c. 103/2004]
- Produkt til gratis uddeling (forordning (EF) nr. 103/2004)
- Zur kostenlosen Verteilung bestimmtes Erzeugnis (Verordnung (EG) Nr. 103/2004)
- Tasuta jagamiseks mõeldud tooted [määrus (EÜ) nr 103/2004]
- Προϊόν προοριζόμενο για δωρεάν διανομή [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 103/2004]
- Product for free distribution (Regulation (EC) No 103/2004)
- Produit destiné à la distribution gratuite [règlement (CE) n° 103/2004]
- Prodotto destinato alla distribuzione gratuita [regolamento (CE) n. 103/2004]
- Produkts paredzets bezmaksas izplatisanai [Regula (EK) Nr. 103/2004]
- Produktas skirtas nemokamai distribucijai [Reglamentas (EB) Nr. 103/2004]
- Térítésmentes terjesztésre szánt termék (103/2004. sz. EK rendelet)
- Prodott destinat gad-distribuzzjoni bla las [Regolament (KE) nru. 103/2004]
- Voor gratis uitreiking bestemd product (Verordening (EG) nr. 103/2004)
- Produkt przeznaczony do bezpatnej dystrybucji [rozporzadzenie (WE) nr 103/2004]
- Produto destinado a distribuição gratuita [Regulamento (CE) n° 103/2004]
- Výrobok urcený na bezplatnú distribúciu [nariadenie (ES) c. 103/2004]
- Proizvod, namenjen za prosto razdelitev [Uredba (ES) st. 103/2004]
- Ilmaisjakeluun tarkoitettu tuote (asetus (EY) N:o 103/2004)
- Produkt för gratisutdelning (förordning (EG) nr 103/2004).
Ved gratis uddeling uden for EF skal denne angivelse også stå på de pågældende tredjelandes sprog.
Disse angivelser anføres ikke på emballager med friske produkter, der skal forarbejdes, jf. artikel 13 og 14.
3. Sorterings- og emballeringsomkostningerne udbetales til den producentorganisation, der har forestået sorteringen og emballeringen.
Godtgørelsen udbetales mod, at der fremlægges bilag til dokumentation af:
a) modtagerorganisationernes navn
b) hvilken produktmængde der er tale om
c) modtagerorganisationernes overtagelse af produkterne og produkternes præsentation.
AFDELING 2 Destillation, anvendelse til nonfoodformål og foder
Artikel 18
Fælles regler
1. De produkter, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, litra a), fjerde og femte led, i forordning (EF) nr. 2200/96, overdrages eller tildeles virksomhederne for at blive anvendt til nonfoodformål eller til foder efter forarbejdning i foderstofindustrien, og de produkter, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, litra c), i samme forordning overdrages eller tildeles virksomhederne for at blive destilleret til alkohol med en styrke på over 80 % vol enten ved løbende licitation eller ved offentlig auktion eller ved en anden procedure, der vedtages af medlemsstaten, og som sikrer, at de pågældende erhvervsdrivende deltager på lige vilkår.
2. Den i stk. 1 omhandlede overdragelse eller tildeling gennemføres senest tre måneder efter, at produktionsåret for de pågældende produkter er begyndt.
3. Kommissionen offentliggør listen over de organer, som medlemsstaterne udpeger til at forestå den overdragelse eller tildeling, der er nævnt i stk. 1, i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
4. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at overdragelsen eller tildelingen af produkterne til virksomhederne ikke virker konkurrencefordrejende.
5. Hvis Kommissionen ønsker det, underretter medlemsstaterne den inden syv dage om resultatet af de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1-4.
Artikel 19
Destillation
Ved destillation af de produkter, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 2200/96, underkastes den alkohol, der fremstilles af de pågældende produkter, en særlig denaturering, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 3199/93(7), og den denaturerede alkohol skal anvendes til industrielle formål og ikke til konsum.
Artikel 20
Foder
1. Produkter, der købes tilbage fra markedet i et givet produktionsår, kan i henhold til stk. 2 overdrages i frisk tilstand til husdyrbrugere, som efter anmodning er godkendt af medlemsstaterne, til anvendelse som foder. Med disse husdyrbrugere sidestilles zoologiske haver og dyreparker, jagtreservater og andre foretagender, der har en dyrebestand, som kan fodres med friske tilbagekøbte produkter.
2. Medlemsstaterne godkender husdyrbrugere og sidestillede foretagender. I godkendelsen anføres det for hver enkelt husdyrbruger eller sidestillet foretagende, hvor store mængder tilbagekøbte produkter der højst kan overdrages til hver især under hensyn til dyrebestandens størrelse, samt hvilke regler der gælder for uddeling af de tilbagekøbte produkter til dyrene. Godkendelsen gælder for højst tre år.
AFDELING 3 Produktmodtagernes forpligtelser og nationale regler
Artikel 21
Produktmodtagernes forpligtelser
De modtagere af tilbagekøbte produkter, der omhandles i artikel 10, 11 og 18, skal forpligte sig til:
a) at overholde bestemmelserne i denne forordning
b) at føre et detaljeret lagerregnskab og finansregnskab
c) at underkaste sig kontrol som fastsat i EF-reglerne
d) at fremlægge de bilag, som er nævnt i artikel 7, stk. 3, litra d).
Desuden skal modtagerne af tilbagekøbte produkter til destillation forpligte sig til ikke at tage imod supplerende støtte til den alkohol, der fremstilles af de pågældende produkter.
Artikel 22
Miljøbeskyttelse
1. Medlemsstaterne meddeler elektronisk Kommissionen de nationale regler, der omhandles i artikel 25, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96. De meddeler Kommissionen alle ændringer af ovennævnte regler. Kommissionen videresender de pågældende regler til alle de øvrige medlemsstater.
2. De regler, der omhandles i stk. 1, fastsætter, på hvilke betingelser producentorganisationerne kan anvende bestemmelserne i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, herunder kompostering og bionedbrydning godkendt af medlemsstaten, hvilke procedurer producentorganisationerne skal følge, hvis de anvender bestemmelserne, og hvilke bilag producentorganisationerne skal fremlægge som dokumentation for produkternes endelige anvendelse sammen med betalingsanmodningen, jf. artikel 7, stk. 3, litra d), i nærværende forordning.
3. Hvis medlemsstaten giver de husdyrbrugere, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, tilladelse til at give dyrene de tilbagekøbte produkter, ved at de spredes på en mark, skal det også stå i de regler, som er nævnt i stk. 1 i denne artikel, på hvilke betingelser husdyrbrugerne har ret til at gøre dette.
KAPITEL IV KONTROL OG SANKTIONER
AFDELING 1 Kontrol
Artikel 23
Kontrol i første led
1. Medlemsstaterne foretager kontrol i første led af alle producentorganisationernes tilbagekøb bestående i dokument- og identitetskontrol samt fysisk kontrol, eventuelt ved stikprøvetagning, af de tilbagekøbte produkters vægt og kontrol af overholdelsen af bestemmelserne i artikel 3 i henhold til reglerne i bilag IV til Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/2001(8). Kontrollen foretages efter modtagelsen af den meddelelse, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, i nærværende forordning, inden for de frister, som er fastsat i artikel 6, stk. 2, i samme forordning.
2. Den kontrol i første led, der er nævnt i stk. 1, omfatter for hvert produkt 100 % af den mængde produkter, der er tilbagekøbt i løbet af produktionsåret. Efter kontrollen, denatureres de tilbagekøbte produkter under myndighedernes tilsyn efter medlemsstatens forskrifter og til dennes tilfredshed.
3. Ved anvendelse af artikel 30, stk. 1, litra a), første, andet og tredje led, og litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96 kan medlemsstaterne nøjes med at kontrollere en mindre procentdel, men ikke under 10 % af de pågældende mængder i løbet af produktionsåret. De pågældende produkter denatureres ikke som nævnt i stk. 2 i denne artikel. Hvis der ved kontrollen konstateres betydelige uregelmæssigheder, foretager myndighederne yderligere kontrol.
Artikel 24
Kontrol i andet led
1. Medlemsstaterne foretager efter produktionsårets udløb stikprøvekontrol i andet led. De opstiller kriterier, hvorefter de analyserer og vurderer risikoen for, at en bestemt producentorganisation har foretaget tilbagekøb, der ikke er i overensstemmelse med reglerne. Kriterierne opstilles bl.a. ud fra resultaterne af tidligere kontrol i første og andet led og ud fra, om producentorganisationen anvender en kvalitetssikringsordning. På grundlag af disse kriterier fastsættes det for hver producentorganisation, hvor hyppigt der minimum skal føres kontrol i andet led.
2. Kontrollen i andet led består i dokumentkontrol og eventuelt kontrol på stedet af interventionerne hos producentorganisationerne og modtagerne af de tilbagekøbte produkter for at garantere, at betingelserne for at udbetale EF-tilbagekøbsgodtgørelsen overholdes. Kontrollen skal blandt andet omfatte:
a) gennemgang af det lagerregnskab og det finansregnskab, som alle producentorganisationer, der foretager et eller flere tilbagekøb i løbet af det pågældende produktionsår, skal føre
b) kontrol af de afsatte mængder som oplyst i betalingsanmodningerne, navnlig kontrol af lagerregnskab og finansregnskab, fakturaer og om nødvendigt deres rigtighed og af, om der er overensstemmelse mellem disse oplysninger og de pågældende producentorganisationers regnskabstal og/eller skatte- og afgiftsmæssige oplysninger
c) kontrol af, om den regnskabsmæssige forvaltning har været korrekt, især kontrol af rigtigheden af de nettoindtægter, som producentorganisationerne har angivet i betalingsanmodningerne, af andelen af eventuelle bogførte tilbagekøbsomkostninger og af de bogførte beløb, som vedrører producentorganisationernes modtagelse af EF-tilbagekøbsgodtgørelsen og deres eventuelle overførsel af denne til de tilsluttede medlemmer og sammenhængen mellem beløbene
d) kontrol af de tilbagekøbte produkters anvendelse som angivet i betalingsanmodningerne og af, om producentorganisationerne og modtagerne har overholdt denne forordning.
Den kontrol, der omhandles i første afsnit, foretages hvert produktionsår hos mindst 30 % af de berørte producentorganisationer og de modtagere, som er tilsluttet disse organisationer, og hos hver af de berørte producentorganisationer mindst en gang hvert femte år, hvor der er foretaget tilbagekøb. Hver kontrol skal bl.a. omfatte en stikprøve, der mindst repræsenterer 5 % af de mængder, producentorganisationen har tilbagekøbt i løbet af produktionsåret.
I det lagerregnskab og det finansregnskab, der omhandles i første afsnit, litra a), skal der for hvert produkt, der er genstand for tilbagekøb, skelnes mellem følgende varebevægelser (udtrykt i mængder):
a) den produktion, som producentorganisationens medlemmer har leveret, og som medlemmer af andre producentorganisationer har leveret i henhold til artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 3), andet og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96
b) den produktion, som andre erhvervsdrivende end dem, der er nævnt i litra a), har leveret
c) producentorganisationens salg, idet der skelnes mellem produkter til markedet for friske produkter og andre typer produkter (herunder råvarer til forarbejdning)
d) tilbagekøbte produkter.
Kontrollen af, hvad de produkter, som er nævnt i første afsnit, litra d), er anvendt til, omfatter især:
a) stikprøvekontrol af det særlige regnskab, som modtagerne skal føre, og eventuelt af, om der er sammenhæng med det regnskab, som skal føres i henhold til national lovgivning
b) kontrol af, at de gældende miljøbetingelser er overholdt
c) i forbindelse med destillation kontrol af, at de tildelte produkter er forarbejdet til alkohol med en styrke på over 80 % vol, og at bestemmelserne om denaturering, destination og industriel anvendelse er overholdt.
3. Hvis der ved kontrollen i andet led konstateres betydelige uregelmæssigheder, udvider myndighederne kontrollen i andet led for det pågældende produktionsår og indfører hyppigere kontrol i andet led i det følgende produktionsår for de berørte producentorganisationer (eller sammenslutningerne heraf).
AFDELING 2 Inddrivelse og sanktioner
Artikel 25
Inddrivelse
Der inddrives uretmæssigt udbetalte godtgørelser forhøjet med renter fra producentorganisationer, uafhængige producenter og andre modtagere, især hvis:
a) de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg, ikke afsættes efter artikel 30 i forordning (EF) nr. 2200/96
b) afsætningen af de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg, forårsager alvorlige miljøskader og/eller ikke er i overensstemmelse med de regler, som er nævnt i artikel 22 i nærværende forordning.
Renten beregnes i henhold til den nationale lovgivning og må ikke være lavere end den rente, der generelt anvendes ved inddrivelse i henhold til de nationale bestemmelser.
Artikel 26
Økonomiske sanktioner
1. Hvis der som følge af den meddelelse, der omhandles i artikel 6, og den kontrol, der omhandles i artikel 23, konstateres uregelmæssigheder for så vidt angår de normer, der er nævnt i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, eller minimumskvalitetskravene i bilag I til nærværende forordning, skal modtageren/ansøgeren:
a) betale de godtgørelser, der uretmæssigt er anmodet om, beregnet på basis af de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke er i overensstemmelse med de gældende normer eller mindstekrav, hvis disse mængder ligger 10 % under de mængder, som der er givet meddelelse om i henhold til artikel 6 i denne forordning
b) betale det dobbelte af de godtgørelser, der uretmæssigt er anmodet om, beregnet på basis af de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke er i overensstemmelse med de gældende normer eller mindstekrav, hvis disse mængder ligger 10-25 % under de mængder, som der er givet meddelelse om i henhold til artikel 6 i denne forordning
c) betale det beløb, der svarer til godtgørelsen for alle de mængder, der er givet meddelelse om i henhold til artikel 6 i denne forordning, når de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke er i overensstemmelse med de gældende normer eller mindstekrav, overstiger 25 % af de mængder, som der er givet meddelelse om.
2. Hvis der konstateres uregelmæssigheder med hensyn til anvendelsen af denne forordning, skal modtageren/ansøgeren, medmindre der er tale om en åbenbar fejl:
a) hvis godtgørelsen allerede er udbetalt, ud over at tilbagebetale den, jf. artikel 25:
i) betale et beløb svarende til det uberettiget udbetalte beløb i tilfælde af svig
ii) betale 50 % af det uberettiget udbetalte beløb i andre tilfælde
b) hvis anmodningerne om godtgørelse er indgivet i henhold til artikel 7, men der ikke er udbetalt nogen godtgørelse:
i) betale den godtgørelse, som der uretmæssigt er anmodet om, i tilfælde af svig
ii) betale 50 % af den godtgørelse, som der uberettiget er anmodet om, i andre tilfælde.
Artikel 27
Yderligere sanktioner
1. Hvis der ved den kontrol, der føres i henhold til artikel 23 og 24, konstateres uregelmæssigheder, som kan tillægges modtagerne, gælder følgende:
a) Godkendelsen af de modtagere, der er nævnt i artikel 10 og artikel 20, stk. 2, trækkes tilbage. Tilbagetrækningen foretages straks for mindst et produktionsår og forlænges afhængigt af uregelmæssighedens alvor. De institutioner, der er nævnt i artikel 11, har ikke ret til gratis uddeling det følgende produktionsår.
b) De modtagere, der er nævnt i artikel 18, 19 og 20, udelukkes fra at udnytte bestemmelserne i nævnte artikler for mindst et produktionsår, og denne periode forlænges afhængigt af uregelmæssighedens alvor.
c) Modtageren af det tilbagekøbte produkt har pligt til at tilbagebetale værdien af de produkter, der er stillet til rådighed, anslået i henhold til artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1433/2003, sorterings- og emballeringsomkostningerne samt transportomkostningerne plus renter for perioden fra produktets modtagelse til modtagerens tilbagebetaling af beløbet.
2. Opgives der urigtige oplysninger med forsæt eller som følge af grov uagtsomhed, udelukker medlemsstaten den pågældende producentorganisation fra at modtage EF-tilbagekøbsgodtgørelse og foretage tilbagekøb i henhold til artikel 15, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 2200/96 i et til fem produktionsår efter det produktionsår, for hvilket uregelmæssigheden blev opdaget, afhængigt af uregelmæssighedens alvor.
Artikel 28
Indbetaling af beløb
De inddrevne beløb med renter og de beløb, der skal betales som følge af sanktioner, indbetales til det pågældende betalingsorgan og trækkes fra de udgifter, som EUGFL finansierer.
Artikel 29
Nationale bestemmelser
Artikel 23 til 28 finder anvendelse, idet medlemsstaterne dog stadig kan træffe alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at sikre, at bestemmelserne i afsnit IV og artikel 15 i forordning (EF) nr. 2200/96 overholdes, og uden at foregribe andre sanktioner, som skal vedtages i henhold til artikel 48 i samme forordning.
KAPITEL V OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 30
Overgangsbestemmelser
1. Uanset artikel 4 omfatter produktionsåret 2004/05 følgende perioder:
a) for meloner og vandmeloner perioden fra 1. april 2004 til 31. december 2004
b) for blomkål, abrikoser, nektariner, ferskner og spisedruer perioden fra 1. maj 2004 til 31. december 2004
c) for pærer perioden fra 1. juni 2004 til 31. juli 2005
d) for æbler perioden fra 1. juli 2004 til 31. juli 2005
e) for citroner perioden fra 1. juni 2004 til 30. september 2005.
2. For produktionsåret 2002/03 og 2003/04 er den treårsperiode, der omhandles i artikel 5, produktionsåret 2002/03, 2003/04 og 2004/05.
Artikel 31
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 659/97 og (EF) nr. 1492/97 ophæves.
Artikel 7 i forordning (EF) nr. 659/97 anvendes dog indtil den 1. juli 2004.
Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 32
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
For hvert produkt anvendes den fra begyndelsen af det første produktionsår, der følger efter denne forordnings ikrafttrædelse, for det pågældende produkt som fastsat i artikel 4 og artikel 30, stk. 1.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2004.
32004R0103
L 016/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 103/2004 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2004 година
за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета по отношение на интервенционния режим и оттеглянията от пазара в сектора на плодовете и зеленчуците
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 30, параграфи 6 и 7 от него,
като се има предвид, че:
(1)
Опитът, придобит от прилагането на практика на Регламент (ЕО) № 659/97 на Комисията от 16 април 1997 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета по отношение на интервенционния режим в сектора на плодовете и зеленчуците (2) е показал, че е необходимо да бъдат извършени някои промени в този режим. С непрестанната загриженост за осигуряване яснота на текстовете за прилагането на Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета Регламент (EO) № 659/97 следва да бъде заменен. По този повод, с оглед на рационализирането на правилата относно оттеглянията от пазара, следва също в новия регламент да бъдат включени разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1492/97 на Комисията от 29 юли 1997 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета по отношение определянето на условията за дестилирането на някои изтеглени от пазара плодове (3). Следователно Регламенти (ЕО) № 659/97 и (ЕО) № 1492/97 трябва да бъдат отменени.
(2)
Дял IV от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета определя режима на интервенции за продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от него, и предвижда отпускането на обезщетение от Общността за продуктите, изброени в приложение II към същия регламент. Член 15, параграф 3 от същия регламент посочва, че оперативните фондове могат да бъдат използвани, за да се финансират оттегляния на продукти от пазара, по-специално на продукти, които не са изброени в приложение II, или да се плаща допълнителна сума към обезщетението от Общността, предвидено в дял IV. Следва да се определят подробни правила за прилагането на тези разпоредби.
(3)
Тъй като термините „продукти, които не са пуснати за продажба“, „оттегляния от пазара“ и „продукти, оттеглени от пазара“ са еквивалентни, те трябва да бъдат предмет само на една единствена дефиниция, която да бъде съвместима с термина „стойност на търгуваната продукция“, така както се употребява в Регламент (ЕО) № 1433/2003 на Комисията от 11 август 2003 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета по отношение на оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ (4), и по такъв начин ще включва количествата, изтеглени от пазара за последваща безплатна дистрибуция.
(4)
Следва да се уточни, че за оттеглените от пазара продукти, разпоредбите относно задължението за пакетиране не се прилагат, с изключение на миниатюрни продукти, които биха могли в противен случай да бъдат объркани с продукти, които не отговарят на минималните изисквания по отношение на размера.
(5)
Необходимо е да се определят пазарните години за въпросните продукти, както и подробни правила за средната стойност за тригодишен период, както е посочено в член 23, параграф 5 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
(6)
За да се позволи на контролните органи да планират своите операции по проверките, организациите на производителите, трябва предварително да ги уведомяват за всяка операция по оттеглянето на продукти от пазара. Тези органи след това ще разрешават всяка операция по оттеглянето на продукти от пазара въз основа на констатациите от всяка проверка, която те извършват. Трябва да бъде създадена разпоредба за тези органи да присъстват при денатурирането на продукти, оттеглени от пазара, когато тези продукти не са предназначени за консумация от човека след безплатната дистрибуция.
(7)
Член 23, параграф 3 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета определя обезщетението от Общността за оттегляне от пазара на продуктите, изброени в приложение II към него. Мерките за изплащане на това обезщетение трябва да позволят от една страна да се спазват по всяко време сроковете, определени в член 23 от Регламент (EO) № 2200/96, и от друга страна - плащането да се извършва в рамките на разумни срокове.
(8)
Тъй като оттеглянията на продукти от пазара, предвидени в член 15, параграф 3 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, са финансирани от оперативните фондове, плащането трябва да бъде извършено в съответствие с Регламент (EO) № 1433/2003. За постигането на по-голяма яснота обаче, максималните добавки към обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара, посочени в член 15, параграф 3, втората алинея от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, трябва да бъдат точно определени.
(9)
Член 30, параграф 1, буква а), първо, второ и трето тире и буква б) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета предвижда плодовете и зеленчуците, които са оттеглени от пазара, да могат да се пласират безплатно като хуманитарна помощ на някои категории нуждаещи се както вътре в Общността, така и извън нея, чрез посредничеството на благотворителни организации и някои ведомства и институции. За тази цел следва да се предвиди предварителното одобрение на благотворителните организации. Също така следва да се предвиди, по отношение на помощта с хранителни продукти, правилата за прилагане да съответстват на общите принципи, прилагани от Общността по отношение на помощта с храни в натура.
(10)
За да се улесни безплатната дистрибуция на продукти, оттеглени от пазара, преработката на продукти, оттеглени с оглед на тяхната безплатна дистрибуция, трябва да бъде разрешена или за сметка на благотворителната организация, или посредством всяка друга процедура, която гарантира равнопоставеност на заинтересованите преработватели.
(11)
Когато плодове и зеленчуци, оттеглени от пазара, са предназначени за безплатна дистрибуция, разходите за транспорт, сортиране и пакетиране се поемат от Общността, съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета. Следва да се уточни, че транспортните разходи трябва да бъдат платени. Също така следва да се определят фиксирани размери на плащанията за транспортните разходи и на разходите за сортиране и опаковане.
(12)
Член 30, параграф 1 от Регламент (EO) № 2200/96 предвижда, че продуктите, оттеглени от пазара, могат да бъдат насочени към някои употреби, които са различни от безплатната дистрибуция. Следва да се предвиди държавите-членки да могат да използват най-подходящото предназначение, при условие, че това не нарушава конкуренцията между въпросните сектори от промишлеността. За някои продукти, оттеглени от пазара, такова предназначение може да бъде преработката в алкохол. За да се гарантира, че дестилацията на такива продукти не предизвиква смущения на пазара на алкохол, такъв дестилиран алкохол трябва да бъде денатуриран и предназначен за промишлена, нехранителна употреба.
(13)
Член 25 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета изисква държавите-членки да установят национална рамка за разработване на общи условия, свързани с щадящи околната среда методи за оттегляне на продукти от пазара. Следва да се определи минималното съдържание на тази рамка, за да се гарантира, че оттеглянията от пазара се извършват в щадящи околната среда условия, по-специално когато оттеглени от пазара продукти са унищожени или разпределени за животни посредством разпръскване в почвата.
(14)
Необходимо е да се определят процедури за физически и документални проверки на операцията по оттегляне на продукти от пазара както по време на оттеглянето от пазара, така и в края на пазарната година. В случай на нарушения, трябва да бъдат определени подробни правила за възстановяването на погрешно изплатени суми и за санкции с възпиращ ефект, съответстващи на сериозността на извършените нередности. Операциите, свързани с мониторинга, трябва да обхванат заинтересованите организации на производителите и благотворителни организации.
(15)
Следва да се отчита административното натоварване, с което ще се сблъскат държавите-членки в изпълнението на разпоредбите на настоящия регламент и поради това да се предвиди настоящият регламент да се прилага, в зависимост от продуктите, от първата пазарна година след датата на неговото влизане в сила. Освен това разпоредбите, свързани с предаването на цените на производител, посочени в Регламент (ЕО) № 659/97 на Комисията, трябва да продължат да се прилагат до 1 юли 2004 г. в очакване на приемането на нови разпоредби в отделен акт.
(16)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по пресни плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПРАВИЛА
Член 1
Приложно поле
Настоящият регламент определя подробни правила за прилагането на режима на:
а)
интервенции на пазара, както е посочено в дял IV от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета за продуктите, изброени в приложение II към същия регламент;
б)
оттегляния от пазара, както е посочено в член 15, параграф 3 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, за продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от същия Регламент, но неизброени в неговото приложение II.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент „продукти, оттеглени от пазара“, „оттегляния от пазара“ и „продукти, които не са пуснати за продажба“ са продуктите, които:
а)
не са продадени чрез посредничеството на организация на производители, посочена в член 11 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, в съответствие с режима на интервенции, посочен в дял IV от същия този регламент;
б)
са предмет на оттеглянията от пазара, посочени в член 15, параграф 2, буква а) от посочения по-горе регламент.
2. За всеки продукт „търгуваното количество“ на дадена организация на производители, както е посочено в член 23, параграф 3 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, е сумата от:
а)
продукцията на членове, която действително е продадена чрез организацията на производителите или е преработена от нея;
б)
продукцията на членове на други организации на производители, продадена чрез въпросната организация на производители в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 1, буква в) 3, второ и трето тире от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета;
в)
продуктите, оттеглени от пазара и предназначени за безплатна дистрибуция, както е посочено в член 30, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
Търгуваното количество, посочено в първата алинея, не включва продукцията на членове на организации на производители, която е търгувана в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 1, буква в), 3), първо, второ и трето тире от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
Търгуваната продукция, посочена в член 24 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, е еквивалентна на търгуваното количество, както е определено в настоящия параграф, първата алинея.
ГЛАВА II
ОТТЕГЛЯНИЯ НА ПРОДУКТИ ОТ ПАЗАРА
Член 3
Стандарти за търговия
1. Когато съгласно член 2 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета са били приети стандарти, продуктите, оттеглени от пазара, следва да съответстват на тези стандарти, с изключение на разпоредбите за търговския вид и маркирането на продукти. Продуктите могат да бъдат оттеглени от пазара в насипно състояние в щайги с голяма вместимост, всички размери заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответните стандарти, трябва да съответства на приложимите стандарти за търговия, включително разпоредбите, отнасящи се до търговския вид и маркирането на продуктите.
2. Когато никакви стандарти за търговия не са били приети съгласно член 2 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, трябва да бъдат спазени минималните изисквания, посочени в приложение I към настоящия регламент. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 4
Пазарни години
Пазарната година за продукти, определени за обезщетение от Общността за оттегляне от пазара, както е посочено в член 23, параграф 3 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета и за продукти, определени за оттегляне от пазара, както е посочено в член 15, параграф 3 от посочения регламент, обхваща периода от 1 януари до 31 декември за всички продукти, с изключение на:
а)
ябълки и круши, за които пазарната година обхваща периода от 1 август до 31 юли на следващата година;
б)
цитрусови плодове, за които пазарната година обхваща периода от 1 октомври до 30 септември на следващата година.
Член 5
Средна стойност за тригодишен период
Средната стойност за тригодишен период, посочена в член 23, параграф 5 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, е средноаритметична стойност на оттеглянията, констатирани като процент от търгуваното количество през текущата пазарна година и двете предходни пазарни години.
Член 6
Предварително уведомяване за операциите по оттегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на тези организации на производители, уведомяват компетентните национални органи, чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път, за всяка операция по оттегляне на продукти от пазара, която те предприемат. В това уведомление се уточняват, по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция и техните основни характеристики съгласно съответните стандарти за търговия, очакваното количество от всеки въпросен продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където продуктите, оттеглени от пазара, могат да бъдат проверени, както е посочено в член 23, параграф 1. Уведомлението включва удостоверение за съответствието на оттеглените от пазара продукти с действащите стандарти съгласно член 2 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета или когато не съществуват такива стандарти - на минималните изисквания, посочени в приложение I към настоящия регламент.
2. Държавите-членки определят правилата, съгласно които, организациите на производители осъществяват посоченото в параграф 1 уведомление, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверка, посочена в член 23, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по оттегляне на продукти от пазара, така както е установена след проверката;
б)
или в случаите, посочени в член 23, параграф 3, не извършват проверка, посочена в член 23, параграф 1, и в този случай уведомяват за това организацията на производителите чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път, и разрешават операцията по оттегляне от пазара, така както е съобщена.
4. Държавите-членки предприемат при необходимост мерки, за да гарантират, че производители, които в действителност не принадлежат към никаква организация на производители, са в състояние да се възползват от интервенционния режим, предвиден в член 24 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
Член 7
Плащане на обезщетението от Общността за оттегляния на продукти от пазара
1. За продуктите, изброени в приложение II към Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, обезщетението от Общността за оттегляне от пазара, посочено в членове 23, 24 и 26 от същия регламент, се изплаща, при условие че организациите на производители, посочени в член 11 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, или техните асоциации подадат заявление за плащане пред компетентния орган на държавата-членка.
2. Държавите-членки определят минималния период, който да бъде обхванат от заявленията за плащане, посочени в параграф 1.
3. Заявленията за плащане, посочени в параграф 1, се придружават от подкрепящи документи, отнасящи се до:
а)
количествата от всеки продукт, търгувани от началото на въпросната пазарна година;
б)
количествата от всеки един от продуктите, оттеглени от пазара;
в)
нетните приходи, реализирани чрез въпросните продукти, оттеглени от пазара;
г)
крайното предназначение на всеки един от въпросните продукти под формата на удостоверение за приемане (или еквивалентен документ), удостоверяващо, че оттеглените продукти са били приети от трета страна, с оглед на тяхната безплатна дистрибуция, дестилация, употреба като храна за животни или употреба с промишлена нехранителна цел;
д)
констатацията, че въпросните операции по оттегляне на продукти от пазара са били разрешени от държавата-членка за въпросните количества в съответствие с член 6, параграф 3.
Количествата, отнасящи се до букви а) и б), се разделят, както следва, на количества на:
-
самите организации на производители,
-
индивидуални производители, които не принадлежат към никаква организация на производители, от чието име организацията на производители е извършила оттегляния на продукти от пазара в съответствие с член 24 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
В случай на продукти, които са подложени на процес на наторяване или на биоразграждане, заявленията за плащане трябва да съдържат доказателствен документ, такъв какъвто е установен от държавите-членки съгласно член 22 от настоящия регламент.
4. Организацията на производителите трябва да изпрати на националните органи цялото пълно досие, заедно със заявлението за плащане, най-късно един месец след края на пазарната година за въпросните продукти.
5. Когато срокът за представяне на досиетата по заявлението за плащане, предвиден в параграф 4, не е спазен от организацията на производителите, сумата на обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара се намалява с 20 % за забава с по-малко от един месец, с 50 % за забава с по-малко от три месеца и със 100 % за забава повече от три месеца.
6. Когато разглеждат всяко заявление, държавите-членки проверяват за цялото количество, което не е пуснато за продажба от началото на въпросната пазарна година, спазването на границите, определени в членове 23 и 24 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета. Когато тези граници са надхвърлени, обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара се изплаща само до тези граници, като се държи сметка за вече изплатеното обезщетение. Количествата, които са в излишък, се включват, когато се разглежда следващото заявление и досие.
7. При спазване на предвидените в членове 26 и 27 санкции, държавите-членки изплащат обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара на организациите на производители или на техните асоциации, намалено с нетните приходи, които са реализирани чрез продуктите, оттеглени от пазара, в срок от четири месеца, считано от получаването на тяхното пълно досие, придружаващо заявлението за плащане.
Член 8
Специфични правила за оттеглянията на продукти от пазара, финансирани от оперативните фондове
1. Разпоредбите на Регламент (EO) № 1433/2003 се прилагат за плащането на обезщетение за оттегляне от пазара на продукти, които не са изброени в приложение II към Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета и за отпускането на добавка към обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара, предвидени в член 15, параграф 3, първата алинея, букви а) и б) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
2. Държавите-членки, които в приложение на член 15, параграф 3, втората алинея от Регламент (EO) № 2200/96 определят максимален размер на добавката към обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара, вземат под внимание следните фактори:
а)
оттеглянията са краткосрочен елемент за стабилизиране на предлагането на пазара на продукти в прясно състояние;
б)
оттеглянията не могат при никакви обстоятелства да бъдат използвани като алтернативен източник за пазара;
в)
оттеглянията не трябва да разстройват управлението на пазара на плодове и зеленчуци, предназначени за преработка.
Държавите-членки се уверяват, че организациите на производителите също вземат под внимание тази фактори при определянето на сумата на обезщетението за оттегляне на продукти от пазара, предвидена в член 15, параграф 3, първата алинея, буква а) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
Максималните добавки, които могат да бъдат платени от държавите-членки в изпълнение на член 15, параграф 3, втората алинея от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, са тези, които са посочени в приложение II към настоящия регламент.
Член 9
Съобщаване на данни за оттеглянията на продукти от пазара
1. Преди 15-о число на всеки месец държавите-членки съобщават на Комисията по електронната поща във формата, съставен от Комисията, оценка за продуктите, които не са пуснати за продажба през предходния месец, с разбивка по продукти.
2. В края на всяка пазарна година държавите-членки съобщават на Комисията подробните данни, посочени в приложение III за всеки съответен продукт.
Тези подробни данни трябва да бъдат изпратени:
а)
най-късно до 15 май, последващ всяка пазарна година, когато става дума за домати, патладжани, карфиол, кайсии, праскови, нектарини, грозде, пъпеши и дини, както и за продукти, които не са изброени в приложение II към Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета;
б)
най-късно до 15 февруари, последващ всяка пазарна година, когато става дума за круши, ябълки, лимони, сладки портокали, сатсуми, клементини и мандарини.
3. Ако държавите-членки не съобщят подробните данни, посочени в параграф 2, или препратените подробни данни изглеждат неточни в светлината на обективните факти, които Комисията притежава, Комисията може да преустанови плащането на авансите за покриване на разходите, посочени в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета (5), в очакване на предоставяне на изискваните подробни данни.
ГЛАВА III
ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ НА ПРОДУКТИТЕ, ОТТЕГЛЕНИ ОТ ПАЗАРА
РАЗДЕЛ 1
Свободна дистрибуция
Член 10
Безплатна дистрибуция за благотворителни организации
1. Продуктите, оттеглени от пазара през дадена пазарна година, могат да бъдат предоставени на разположение на благотворителни организации, одобрени от държавите-членки, по тяхно искане, с цел безплатна дистрибуция, в съответствие с член 30, параграф 1, буква а), първо и второ тире от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
2. Всеки три години държавите-членки изпращат на Комисията по електронен път списъците на одобрените благотворителни организации, предвидени в параграф 1. Комисията изпраща тези списъци на всички държави-членки.
3. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да улеснят контактите и операциите между организациите на производителите и одобрените благотворителни организации.
Член 11
Свободна дистрибуция за институции и ведомства
Продуктите, оттеглени от пазара, могат да бъдат предоставени на разположение на наказателните институции и социални, образователни или здравни институции, посочени в член 30, параграф 1, буква а), второ тире, и буква б) от Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета и определени от държавите-членки.
Домовете за възрастни хора, детските ясли и психиатричните заведения се третират като принадлежащи към горепосочените ведомства.
Член 12
Безплатна дистрибуция извън Общността в полза на уязвими групи в трети страни
1. Параграфи от 2 до 7 от настоящия член се прилагат в случая, посочен в член 30, параграф 1 трето тире на Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета.
2. Продуктите, експедирани като хуманитарна помощ от посочените в член 10 благотворителни организации, не могат да се ползват от възстановявания при износ. Продуктите, които са оттеглени от пазара и след това са преработени в съответствие с член 13 и член 14, не могат да бъдат пласирани в трети страни от въпросните благотворителни организации.
Митническият документ за износ, транзитният документ и всеки евентуално издаден документ Т5 се обозначават с думите „без възстановяване“.
3. Държавите-членки могат да подадат до Комисията искане за извършване на операция за разпределение на продукти, оттеглени от пазара, в случаите, когато се докаже непредвидена ситуация. Всички искания трябва да бъдат подкрепени чрез осигуряване на следната информация, по-специално:
а)
страната на местоназначението и обосновка на причините за всяка операция, основаващи се на съществуването на призната хуманитарна криза, на искане от страните бенефициери и на ясно идентифицирани потребности на добре дефинирани уязвими групи;
б)
типа на продуктите, които да бъдат доставени и тяхната хранителна стойност, във връзка с основанията за операцията;
в)
броя на бенефициерите, като се доказват точно обемите, които да бъдат разпределени;
г)
облагодетелстваните общности и групи и планираните пунктове за дистрибуция в третите страни;
д)
наименованията на благотворителните организации, включени във всяка операция, както и техните съответни роли;
е)
искането от правителството на страната или страните на местоназначението за планираната операция.
4. Комисията решава за всеки отделен случай дали да разреши въпросната операция, като пристъпва към някои изменения, като оценява доказателствата, посочени в параграф 3, и като взема под внимание по-специално:
а)
гаранциите за добро изпълнение;
б)
състоянието на пазара в Общността и въпросните трети страни;
в)
съществуването на хуманитарна криза;
г)
наличието на искане от страните бенефициери;
д)
съществуването на ясно идентифицирани потребности на добре дефинирани уязвими групи от населението;
е)
спазването на принципите, посочени в Лондонската конвенция за хранителна помощ (6).
5. Всички последващи съществени изменения на операциите, предвидени в параграф 3, се съобщават на Комисията, която разполага със срок от един месец, за да се противопостави на такива изменения.
6. Държавите-членки препращат на Комисията копие от уведомлението, направено до Комитета за пласиране на излишъците към Организацията по прехрана и земеделие (ФАО), за всяка операция.
7. След всяка операция държавите-членки изпращат на Комисията информацията, посочена в приложение IV. По нейно искане те уведомяват Комисията за протичането на всяка операция в третите страни.
Член 13
Преработка за сметка на благотворителната организация
Всяка благотворителна организация, посочена в член 10, може да преработи и да възложи да бъдат преработени за нейна сметка продуктите, оттеглени от пазара, с оглед на операции за безплатна дистрибуция. Всички продукти, които са резултат от преработката, трябва да бъдат разпространени безплатно.
Член 14
Преработка с плащане в натура
1. Най-късно на датата, определена от компетентния национален орган, заинтересованите благотворителни организации, институции и ведомства, посочени съответно в членове 10 и 11, уведомяват този орган за техните потребности от продукти, преработени от плодове и зеленчуци, оттеглени от пазара, като се ангажират да ги приемат и да разпределят цялото количество безплатно.
2. В зависимост от техните потребности, посочени в съответствие с параграф 1, държавите-членки могат да поверят преработката на продуктите, които са оттеглени от пазара и са предназначени за безплатна дистрибуция, на преработватели, на които се плаща в натура. За тази цел те могат да организират, в съответствие с условията в настоящия член, една или повече постоянни тръжни процедури, процедури за публични търгове или други процедури, решени от държавите-членки, като се гарантира, че конкурирането между заинтересованите оператори се провежда при равни условия. Преработените продукти, предназначени за безплатна дистрибуция, се разпределят след това чрез заинтересованите благотворителни организации, институциите или ведомствата.
3. Държавите-членки, желаещи да прилагат на практика процедурата, посочена в параграф 2, гарантират подходяща публичност. Периодът за преработка, обхванат от процедурата, не може да превиши една година.
4. Когато е необходимо, държавите-членки прегрупират потребностите, изразени в съответствие с параграф 1 в партиди от преработени продукти.
Член 15
Проектодоговори и задължения на преработвателите
1. Държавата-членка съставя, след прилагането на процедурата, посочена в член 14, параграф 2, проект на договор за преработвател, който съдържа подробно за всяка партида най-малко следната информация:
а)
въпросния пресен продукт и периода, през който продукти, оттеглени от пазара, биха могли да бъдат на разположение;
б)
географските области, в които продуктите, оттеглени от пазара, по всяка вероятност са на разположение;
в)
описание на процедурата, следвана от държавата-членка, за да подбере преработвателя;
г)
самоличността на избрания преработвател;
д)
точно описание на продукта, преработен от плодове и зеленчуци, който да бъде доставен и неговото съхранение с цел дистрибуция, крайния срок, до който трябва да бъде доставен и количеството, което преработвателят се задължава да достави за определено количество от наличните продукти, оттеглени от пазара;
е)
идентификация на благотворителната организация, институциите и ведомствата, за които са предназначени продуктите.
2. Проектодоговорът се изпраща от държавата-членка на Комисията за одобрение. Комисията отхвърля всякакви проектодоговори, когато количеството на пресния продукт е твърде високо по отношение на количеството на преработените продукти. Държавата-членка възлага договора, след като Комисията го е одобрила.
3. За всяка партида, държавата-членка уведомява преработвателя, така както последователно са извършени оттеглянията, за организациите на производителите, при които той може да се снабди с пресни продукти, като дава на преработвателя приоритет в сравнение с други възможни предназначения за оттеглените от пазара продукти.
4. Преработвателят трябва да преработи всички оттеглени от пазара продукти, които са му доставени. Продуктите, които са оттеглени от пазара и превишават количествата, необходими за производството на преработени продукти, предназначени за безплатна дистрибуция, представляват неговото възнаграждение в натура, за да компенсира производствените разходи, които е направил.
5. След преработката преработеният продукт се предоставя на разположение на заинтересованите благотворителни организации, институции или ведомства най-късно един месец след получаването на суровините от преработвателя, пропорционално на количеството пресни продукти, дадени на разположение на спечелилия търга.
6. Преработвателят депозира гаранция, за да гарантира, че продуктите са доставени в съответствие с търга. Тази гаранция се изчислява въз основа на нетното тегло на пресния продукт, искано за произведените преработени продукти. Тя е равна на:
а)
за продуктите, посочени в приложение II към Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета - на обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара, посочено в член 26 от същия регламент;
б)
за другите продукти - на сума, определена от държавата-членка.
Гаранцията се освобождава постепенно с доставката на преработения продукт и щом като спечелилият търга представи доказателства за преработката на цялото количество пресни продукти, дадени на негово разположение, срещу доставката на произведените преработени продукти.
Член 16
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи, свързани с безплатната дистрибуция на всички продукти, оттеглени от пазара, се поемат от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) въз основа на фиксирани суми, определени според разстоянието между мястото на оттегляне на продукта от пазара и мястото на доставка, и посочени в приложение V към настоящия регламент.
В случай на безплатна дистрибуция извън Общността фиксираните суми, посочени в приложение V, покриват и разстоянието между мястото на оттегляне на продукта от пазара и мястото на излизане от Общността.
В случай на морски транспорт, Комисията определя транспортните разходи, които могат да бъдат поети въз основа на реалните транспортни разходи и разстоянието. Така определеното обезщетение не може да превишава разходите при наземен транспорт при най-краткия път между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение V към настоящия регламент.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Това плащане е подчинено на представянето на представянето на подкрепящи документи, удостоверяващи по-специално:
а)
наименованията на организациите бенефициери;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемане от страна на организациите бенефициери и използваните транспортни средства;
г)
действително извършените транспортни разходи.
Член 17
Разходи за сортиране и опаковане
1. Разходите за сортиране и опаковане на оттеглени от пазара пресни плодове и зеленчуци, свързани с операциите за безплатна дистрибуция, посочени в член 30, параграф 1 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, се поемат от секция „Гарантиране“ на ФЕОГА, при фиксирана сума от 132 EUR за тон нетно тегло за продуктите, представени в опаковки по-малки от 25 килограма нетно тегло. Не се поемат разходите за пресни продукти, предназначени за производството на преработените продукти, посочени в членове 13 и 14 от настоящия регламент.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безплатна дистрибуция, съдържат емблемата на Европа, заедно с един или повече от следните надписи:
-
Producto destinado a su distribución gratuita [Reglamento (CE) no 103/2004]
-
Produkt určený k bezplatné distribuci [nařízení (ES) č. 103/2004]
-
Produkt til gratis uddeling (forordning (EF) nr. 103/2004)
-
Zur kostenlosen Verteilung bestimmtes Erzeugnis (Verordnung (EG) Nr. 103/2004)
-
Tasuta jagamiseks mõeldud tooted [määrus (EÜ) nr 103/2004]
-
Προϊόν προοριζόμενο για δωρεάν διανομή [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 103/2004]
-
Product for free distribution (Regulation (EC) No 103/2004)
-
Produit destiné à la distribution gratuite [règlement (CE) no 103/2004]
-
Prodotto destinato alla distribuzione gratuita [regolamento (CE) n. 103/2004]
-
Produkts paredzēts bezmaksas izplatīšanai [Regula (EK) Nr. 103/2004]
-
Produktas skirtas nemokamai distribucijai [Reglamentas (EB) Nr. 103/2004]
-
Térítésmentes terjesztésre szánt termék (103/2004. sz. EK rendelet)
-
Prodott destinat għad-distribuzzjoni bla ħlas [Regolament (KE) nru. 103/2004]
-
Voor gratis uitreiking bestemd product (Verordening (EG) nr. 103/2004)
-
Produkt przeznaczony do bezpłatnej dystrybucji [rozporządzenie (WE) nr 103/2004]
-
Produto destinado a distribuição gratuita [Regulamento (CE) n.o 103/2004]
-
Výrobok určený na bezplatnú distribúciu [nariadenie (ES) č. 103/2004]
-
Proizvod, namenjen za prosto razdelitev [Uredba (ES) št. 103/2004]
-
Ilmaisjakeluun tarkoitettu tuote (asetus (EY) N:o 103/2004)
-
Produkt för gratisutdelning (förordning (EG) nr 103/2004).
За безплатната дистрибуция извън Общността надписът също така трябва да бъде написан на езика/езиците на съответните трети страни.
Опаковките на пресните продукти, предназначени за производството на преработените продукти, посочени в членове 13 и 14, не съдържат тези обозначения.
3. Разходите за сортиране и пакетиране се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
4. Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на организациите бенефициери;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемане от страна на организациите бенефициери, уточняващи начина на представянето.
РАЗДЕЛ 2
Дестилация, употреба за нехранителни цели и за хранене на животни
Член 18
Общи правила
1. Доставката и възлагането на договори за продуктите, посочени в член 30, параграф 1, буква а) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, за да бъдат използвани за нехранителни цели или за да бъдат използвани в храненето на животни след промишлена преработка за производство на фуражни храни, и продуктите, посочени в член 30, параграф 1, буква в) от същия регламент, за да бъдат дестилирани в спирт с чисто съдържание на алкохол повече от 80 % обемни единици, се извършват или чрез постоянна тръжна процедура, процедура чрез публичен търг или друга процедура, приета от дадена държава-членка, гарантираща, че конкурирането между заинтересованите оператори се провежда при равни условия.
2. Доставката и възлагането на договори, посочени в параграф 1, се извършват най-късно три месеца след началото на пазарната година за въпросния продукт.
3. Списъкът на органите, посочени от държавите-членки да извършват доставката и възлагането на договори, посочени в параграф 1, се публикува от Комисията в серия С на Официален вестник на Европейския съюз.
4. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да не настъпи нарушаване на конкуренцията при доставката и възлагането на договори за продуктите на заинтересованите дестилиращи предприятия.
5. По искане на Комисията държавите-членки съобщават в срок от седем дни резултатите от операциите, предвидени в параграфи от 1 до 4.
Член 19
Дестилация
В случай на дестилация на продуктите, посочени в член 30, параграф 1 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, спиртът, получен от въпросните продукти, се подлага на специално денатуриране в съответствие с Регламент (EO) № 3199/93 на Комисията (7) и е предназначен за промишлена и нехранителна употреба.
Член 20
Хранене на животните
1. Продуктите, оттеглени от пазара през дадена пазарна година, могат да бъдат доставени в прясно състояние на животновъдите, одобрени от държавите-членки по тяхно искане, при условията, предвидени в параграф 2 с цел храненето на животните. Зоологическите градини, ловните резервати и други предприятия, разполагащи с живи животни, годни да бъдат хранени с оттеглените от пазара пресни продукти, се приравняват на тези животновъди.
2. Държавите-членки одобряват животновъдите и предприятията от този вид. В одобрението се посочва за всеки животновъд или подобно предприятие максималните количества оттеглени от пазара продукти, които могат да бъдат доставени, като се държи сметка за живите животни, с които разполага, както и за разрешените методи за разпределение на оттеглените от пазара продукти за животните. Одобрението се дава за максимален срок от три години.
РАЗДЕЛ 3
Задължения за получателите на продуктите и национална рамка
Член 21
Задължения на получателите на продукти, оттеглени от пазара
Лицата, които получават продукти, оттеглени от пазара, посочени в член 10, членове 11 и 18, се задължават:
а)
да спазват настоящия регламент;
б)
да водят материална отчетност и финансово счетоводство, като отразяват в подробности въпросните операции;
в)
да приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността;
г)
да осигуряват подкрепящите документи, посочени в член 7, параграф 3, буква г).
Получателите на оттеглени от пазара продукти, предназначени за дестилиране, също се задължават да не се възползват от получаването на допълнителна помощ за спирта, произведен от въпросните продукти.
Член 22
Опазване на околната среда
1. Държавите-членки уведомяват Комисията чрез електронна поща за националната рамка, посочена в член 25, третата алинея от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета. Те уведомяват Комисията за всякакви изменения на горепосочената рамка. Комисията препраща всяка рамка на останалите държави-членки.
2. Рамките, посочени в параграф 1, предвиждат условията, при които на организациите на производители се разрешава да се възползват от разпоредбите на член 30, параграф 2 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, включително процесите за наторяване и биоразграждане, разрешени от държавата-членка, процедурите, които да следват организациите на производителите, които ги използват, и документите, удостоверяващи крайното местоназначение на продуктите, които трябва да бъдат представени от организациите на производители заедно с техните заявления за плащане, посочени в член 7, параграф 3, буква г) от настоящия регламент.
3. Когато дадена държава-членка разреши на животновъдите, посочени в член 20, параграф 2, да предназначат оттеглените от пазара продукти за животни чрез използването им в наторяването на почвата на даден селскостопански парцел, рамката предвижда също условията, при които на фермерите им е разрешено да се възползват от тази възможност.
ГЛАВА IV
ПРОВЕРКИ И САНКЦИИ
РАЗДЕЛ 1
Проверки
Член 23
Проверки от първо ниво
1. Държавите-членки извършват във всяка организация на производители, проверки от първо ниво на операциите по оттеглянето, състоящи се от проверка на документацията и идентификация, както и от физическа проверка, когато е необходимо чрез взимане на проби, проверка на теглото на продуктите, оттеглени от пазара и проверка за съответствие с правилата, посочени в член 3, съгласно процедурите, определени в приложение IV към Регламент (EO) № 1148/2001 на Комисията (8). Проверката се провежда след получаване на уведомлението, посочено в член 6, параграф 1 от настоящия регламент, в сроковете, посочени в член 6, параграф 2.
2. Проверките от първо ниво, предвидени в параграф 1, обхващат за всеки продукт 100 % от количествата продукти, оттеглени от пазара през пазарната година. В края на тази проверка, в присъствието на компетентните органи, оттеглените от пазара продукти са предмет на денатуриране съгласно условията, определени от държавата-членка и по удовлетворителен за нея начин.
3. Когато се прилага член 30, параграф 1, буква а), първо, второ и трето тире и член 30, параграф 1, буква б) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, държавите-членки могат да проверят по-малък процент, при условие, че не е по-малък от 10 % от въпросните количества през пазарната година. Въпросните продукти не са предмет на денатурирането, посочено в параграф 2 от настоящия член. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват допълнителни проверки.
Член 24
Проверки от второ ниво
1. В края на пазарната година, държавите-членки извършват проверки от второ ниво. Те определят критериите за анализиране и оценка на риска дадена организация на производители да извърши операции по оттегляне на продукти от пазара, които не съответстват на законодателството. Тези критерии се вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки от първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качеството. Те използват тези критерии, за да определят за всяка организация на производители, минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на документацията и, при необходимост проверки на място на операциите за интервенция, в помещенията на организациите на производители и на лицата, получаващи оттеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара. Тези проверки включват:
а)
проверка на материалната отчетност и финансовото счетоводство, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по оттегляне на продукти от пазара през въпросната пазарна година;
б)
проверка на продадените количества, както са декларирани в заявленията за плащане, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и когато е необходимо - тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъците на въпросните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с оттегляния на продукти от пазара, вписванията в сметките по отношение на получаването от организациите на производители на обезщетението от Общността за оттегляне на продукти от пазара и всякакви суми, които са изплатени от организациите на членовете им, както и съответствието между тях;
г)
проверки за предназначението на оттеглените от пазара продукти, така както са декларирани в техните заявления за плащане, и проверки, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
Посочените в първата алинея проверки се извършват всяка година на най-малко 30 % от въпросните организации на производители и на получателите, свързани с тези организации, и за всяка съответна организация на производители - най-малко веднъж на всеки пет години, през които са извършени оттегляния на продукти от пазара. Всяка проверка включва проба, представляваща най-малко 5 % от количествата, оттеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
Материалната отчетност и финансовото счетоводство, посочени в буква а) от първата алинея, показват за всеки оттеглен от пазара продукт следните движения (изразени в количествено отношение):
а)
продукцията, доставена от членове на организацията на производители и от членове на други организации на производители, при условията, предвидени в член 11, параграф 1, буква в) (3) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета;
б)
продукцията, доставена от оператори, които не са обхванати по буква а);
в)
продажби, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара в прясно състояние, и други типове продукти (включително суровините за преработка);
г)
продукти, оттеглени от пазара.
Проверките за предназначението на продуктите, посочени в първата алинея, буква г), включват по-специално:
а)
проверка чрез изследване на отчетността, която трябва да бъде водена и съхранявана от получателите, и при необходимост - проверка дали тази отчетност съответства на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство;
б)
проверки за съответствие със съответните изисквания за опазването на околната среда;
в)
относно дестилацията - проверки дали продуктът, за който е възложен договор, е бил преработен в спирт със съдържание повече от 80 % денатуриран и пуснат за промишлена употреба.
3. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват по-подробни проверки от второ ниво за въпросната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво на съответните организации на производители (или техните асоциации) през следващата пазарна година.
РАЗДЕЛ 2
Възстановяване и санкции
Член 25
Възстановяване
Неправомерно изплатеното обезщетение се възстановява с лихвите от организациите на производители, независими производители или получатели на въпросните продукти, оттеглени от пазара, по-специално когато:
а)
продуктите, които не са пуснати за продажба, не са били пласирани в съответствие с член 30 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета;
б)
пласирането на продуктите, които не са пуснати за продажба, причинява съществени щети на околната среда и/или не спазва рамката, посочена в член 22 от настоящия регламент.
Лихвеният процент, който се прилага, се изчислява в съответствие с разпоредбите, предвидени в националното законодателство, и не може да бъде по-нисък от лихвения процент, който обикновено се прилага за възстановяване на суми по силата на националните разпоредби.
Член 26
Финансови санкции
1. Когато след уведомлението, предвидено в член 6, и след проверка, посочена в член 23, се констатират нередности по отношение на стандартите, посочени в член 2 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета или на минималните изисквания за качество, посочени в приложение I към настоящия регламент, от бенефициера/заявителя се изисква:
а)
да заплати сумата на обезщетението, която неправомерно е искана, изчислена на базата на количествата оттеглени от пазара продукти, които не съответстват на стандартите или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които официално са съобщени съгласно член 6 от настоящия регламент;
б)
да заплати в двоен размер сумата на обезщетението, която неправомерно е искана, изчислена на базата на количествата оттеглени от пазара продукти, които не съответстват на стандартите или на минималните изисквания, ако тези количества са между 10 % и 25 % от количествата, официално съобщени съгласно член 6 от настоящия регламент;
в)
да заплати сумата на обезщетението за цялото количество, официално съобщено по силата на член 6 от настоящия регламент, когато количествата на оттеглените от пазара продукти, които не са в съответствие със стандартите или с минималните изисквания, превишават 25 % от официално съобщените количества.
2. С изключение на случаи на очевидна грешка, когато са открити нередности в прилагането на настоящия регламент, от бенефициера/заявителя се изисква:
а)
когато обезщетението вече е било платено, в допълнение към възстановяването на сумата, предвидено в член 25:
i)
да заплати сума, равна на неправомерно изплатената сума, в случаите на измама;
ii)
да заплати 50 % от неправомерно изплатената сума в други случаи;
б)
в случаите, когато заявленията за обезщетение са били подадени в съответствие с член 7, но не е била изплатено никакво обезщетение:
i)
да заплати обезщетението, което неправомерно е искано, в случаите на измама;
ii)
да заплати 50 % от сумата, която неправомерно е искана, в други случаи.
Член 27
Допълнителни санкции
1. Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 23 и 24, се открият нередности, за които са отговорни получателите на оттеглените от пазара продукти, се прилагат следните разпоредби:
а)
одобрението на получателите, посочени в член 10 и член 29, параграф 2, се оттегля. Това оттегляне се извършва незабавно и продължава най-малко една пазарна година, като може да бъде продължено още, в зависимост от сериозността на констатираната нередност. Институциите и ведомствата, посочени в член 11, не могат да се възползват от операциите по безплатната дистрибуция през следващата пазарна година;
б)
получателите, посочени в членове 18, 19 и 20, се изключват от възможността да се възползват от разпоредбите на въпросните членове за най-малко една пазарна година, като този срок може да бъде продължен още, в зависимост от сериозността на констатираната нередност;
в)
получателите на оттеглените от пазара продукти се задължават да възстановят стойността на продуктите, които получават, изчислена в съответствие с член 3, параграф 4 от Регламент (EO) № 1433/2003, разходите за сортиране и опаковане и транспортните разходи, увеличени с лихва, изчислена в зависимост от времето, което е изтекло между получаването на продукта и възстановяването на сумите от бенефициера.
2. В случай на невярна декларация, подадена умишлено или поради голяма небрежност, държавата-членка изключва организацията на производители от обезщетението от Общността за оттегляне и от правото да извършва оттегляния, както е предвидено в член 15, параграф 2, буква а) от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета за срок от една до пет пазарни години, последващи годината, в която е открита нередността, в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 28
Плащане на суми
Възстановените суми заедно с полагащите се лихви и сумата, произтичаща от санкцията, се изплащат на отговорната разплащателна агенция и се приспадат от разходите, финансирани от ФЕОГА.
Член 29
Национални разпоредби
Членове 23 до 28 се прилагат без да се засягат всички мерки, които държавите-членки смятат за необходими, за да се гарантира спазването на разпоредбите на глава IV и член 15 от Регламент (EO) № 2200/96 на Съвета, както и други санкции, които следва да се приемат съгласно член 48 от същия регламент.
ГЛАВА V
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Преходни разпоредби
1. Чрез дерогация от член 4, пазарната 2004/2005 година обхваща следните периоди:
а)
за пъпешите и дините - от 1 април 2004 г. до 31 декември 2004 г.;
б)
за карфиола, кайсиите, нектарините, прасковите и десертното грозде - от 1 май 2004 г. до 31 декември 2004 г.;
в)
за крушите - от 1 юни 2004 г. до 31 юли 2005 г.;
г)
за ябълките - от 1 юли 2004 г. до 31 юли 2005 г.;
д)
за лимоните - от 1 юни 2004 г. до 31 септември 2005 г.
2. За 2002/2003 и 2003/2004 пазарни години, тригодишният период, посочен в член 5, който се взема под внимание, е този, който е обхванат от пазарни години 2002/2003, 2003/2004 и 2004/2005.
Член 31
Отмяна
Регламент (ЕО) № 659/97 на Комисията и Регламент (ЕО) № 1492/97 на Комисията се отменят.
Въпреки това член 7 от Регламент (ЕО) № 659/97 на Комисията се прилага до 1 юли 2004 г.
Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат заедно с таблицата на съответствията, съдържаща се в приложение VI.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага за всеки продукт от началото на първата пазарна година след влизането му в сила за въпросния продукт, така както е определен в член 4 и в член 30, параграф 1.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2004 година.