RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 4056/86
af 22. december 1986
om fastsaettelse af de naermere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 paa soetransport
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2 og artikel 87,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
Konkurrencereglerne udgoer en del af de almindelige bestemmelser i traktaten, som ligeledes gaelder for soetransport; de naermere retningslinjer for anvendelsen af disse bestemmelser findes i traktatens kapitel vedroerende konkurrencereglerne eller skal fastsaettes i henhold til de deri fastlagte procedurer;
i medfoer af Raadets forordning nr. 141 (3) finder Raadets forordning nr. 17 (4) ikke anvendelse paa transport, medens Raadets forordning (EOEF) nr. 1017/68 (5) kun finder anvendelse paa transport paa landjorden; Kommissionen har saaledes
i oejeblikket ingen midler til direkte at behandle tilfaelde
af formodet overtraedelse af artikel 85 og 86 inden for soetransportsektoren; den har heller ikke de noedvendige beslutnings- og sanktionsbefoejelser til selv at standse de overtraedelser, den konstaterer;
dette forhold goer det noedvendigt, at der udstedes en forordning om anvendelse af konkurrencereglerne paa soetransport; Raadets forordning (EOEF) nr. 954/79 af 15. maj 1979 om medlemsstaternes ratifikation eller tiltraedelse af De forenede Nationers konvention om en kodeks for linjekonferencer (6) vil medfoere anvendelse af kodeksen paa en lang raekke konferencer, som besejler havne i Faellesskabet; der skal i den forordning om anvendelse af konkurrencebestemmelserne paa soetransport, som er forudset i den sidste betragtning i forordning (EOEF) nr. 954/79, skal tage hensyn til vedtagelsen af naevnte kodeks for saa vidt angaar de konferencer, der
EFT nr. C 255 af 13. 10. 1986, s. 169.
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985, s. 31.
falder ind under kodeksen, boer forordningen supplere eller praecisere denne;
det forekommer oenskeligt ikke at lade trampfart vaere omfattet af denne forordning; fragtraterne for disse farter forhandles under alle omstaendigheder hver gang frit paa grundlag af udbud og efterspoergsel;
en saadan forordning skal tilgodese to hensyn, dels behovet for at der fastsaettes gennemfoerelsesbestemmelser, ved hjaelp af hvilke Kommissionen kan sikre, at konkurrencen ikke paa utilboerlig vis fordrejes inden for det faelles marked, dels behovet for at undgaa en for vidtgaaende regulering af den paagaeldende sektor;
denne forordning skal praecisere anvendelsesomraadet for bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 under hensyntagen til soetransportens saerlige karakteristika; der er mulighed for, at handelen mellem medlemsstater paavirkes, naar disse aftaler eller misbrug vedroerer international soetransport - herunder transport inden for Faellesskabet - til og fra havne i Faellesskabet; saadanne aftaler og saadant misbrug kan faa indflydelse paa konkurrencen, dels mellem havnene i forskellige medlemsstater ved at aendre deres respektive bagland, dels mellem de aktiviteter, der foregaar inden for disse havnes bagland, og kan saaledes forstyrre samhandelen inden for Faellesskabet;
visse former for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis af teknisk karakter kan fritages fra forbudet mod restriktive aftaler, fordi de generelt ikke er konkurrencebegraensende;
det er hensigtsmaessigt at fastsaette regler for gruppefritagelser for linjekonferencer; linjekonferencerne har en stabiliserende rolle, der kan give afskiberne en garanti for paalidelige tjenesteydelser; de bidrager ligeledes til at sikre et tilstraekkeligt stort udbud af regelmaessige og fyldestgoerende soetransportydelser, hvor der paa rimelig vis tages hensyn til brugernes interesser; disse resultater kan ikke opnaas uden det samarbejde, der finder sted mellem rederierne inden for naevnte linjekonferencer vedroerende takster og eventuelt udbud af ledig kapacitet eller fordeling af de godsmaengder, der skal transporteres, eller endog af indtaegterne; i de fleste tilfaelde er konferencerne udsat for en effektiv konkurrence baade fra linjerederier, som ikke deltager i konferencerne, og fra tramprederier samt i visse tilfaelde fra andre transportformer; desuden udoever flaadernes mobilitet, som er kendetegnende for udbudsstrukturen inden for soetransportomraadet, et stadigt konkurrencemaessigt pres paa konferencerne, som normalt ikke har mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende soetransportydelser;
for at forhindre fremgangsmaader fra konferencernes side, som er uforenelige med traktatens artikel 85, stk. 3, boer der imidlertid til denne fritagelse knyttes visse betingelser og forpligtelser;
betingelserne skal forhindre, at konferencerne foretager konkurrencebegraensninger, som ikke er uomgaengeligt noedvendige for at naa de maal, som er begrundelsen for, at der indroemmes en fritagelse; til dette formaal maa konferencerne ikke for samme befragtningsforhold anvende differentierende transportpriser og -vilkaar udelukkende paa baggrund af de transporterede produkters oprindelsesland eller bestemmelsessted og saaledes fremkalde omlaegninger i samhandelen inden for Faellesskabet, som er til skade for visse havne, afskibere, transportvirksomheder eller transportomraadets stoetteerhverv; loyalitetsaftaler boer ligeledes kun tillades efter retningslinjer, som ikke ensidigt begraenser brugernes frihed og saaledes konkurrencen inden for transportsektoren, dog uden at dette indskraenker konferencens ret til at skride ind over for dem, der paa urimelig vis unddrager sig den loyalitetsforpligtelse, som er forudsaetningen for de rabatter, nedsatte fragtrater eller provisionsbeloeb, som konferencen har indroemmet dem; brugerne boer frit kunne vaelge, hvilke virksomheder de oensker at benytte til transport paa landjorden eller til at praestere tjenesteydelser ved kajen, som ikke er omfattet af fragtprisen eller de afgifter, der er aftalt med rederiet;
der boer ligeledes knyttes visse forpligtelser til fritagelsen; i denne henseende skal brugerne til enhver tid kunne faa oplysning om de transportpriser og -betingelser, som konferencens medlemmer anvender, idet transport ad landjorden, som foretages af soetransportvirksomheder, dog stadig falder ind under forordning nr. (EOEF) 1017/68; der boer fastsaettes regler om, at voldgiftskendelser og henstillinger fra forligsinstitutioner, som parterne har accepteret, oejeblikkelig meddeles til Kommissionen, saaledes at denne kan kontrollere, at de ikke fritager konferencerne for de betingelser, der er fastsat i naevnte forordning, og at de saaledes ikke overtraeder bestemmelserne i artikel 85 og 86;
konsultationer mellem brugerne eller deres sammenslutninger paa den ene side og konferencerne paa den anden side vil kunne sikre, at soetransporten fungerer mere effektivt, samtidig med at der i hoejere grad tages hensyn til brugernes behov; foelgelig boer visse former for praksis, som kunne blive resultatet af disse konsultationer, fritages;
fritagelse kan ikke opnaas hvis de i artikel 85, stk. 3, naevnte betingelser ikke er opfyldt; Kommissionen skal derfor have mulighed for at traeffe egnede foranstaltninger, saafremt det maatte vise sig, at en aftale eller samordnet praksis paa grund af saerlige omstaendigheder medfoerer visse virkninger, der er uforenelige med artikel 85, stk. 3; paa grund af den saerlige rolle, som linjekonferencerne spiller for soetransport i fast linjefart, maa Kommissionen skride gradvis til vaerks og afpasse sine foranstaltninger efter forholdene; den boer derfor have mulighed for foerst at rette henstillinger for saa dernaest at traeffe beslutninger;
den ugyldighed, der ifoelge artikel 85, stk. 2, indtraeder umiddelbart, gaelder for aftaler eller vedtagelser, der som
foelge af deres diskriminerende karakter eller lignende ikke kan indroemmes fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, kun med hensyn til de elementer i aftalen, som rammes af forbudet i artikel 85, stk. 1, og finder kun anvendelse paa aftalen som helhed, saafremt disse elementer ikke synes at kunne udskilles fra den paagaeldende aftale; Kommissionen skal saaledes, dersom den konstaterer en overtraedelse af fritagelsen, praecisere, hvilke elementer i aftalen der rammes af forbudet, og som derfor er uden retsvirkning, eller ogsaa angive grundene til, at disse elementer ikke kan udskilles fra resten af aftalen, saaledes at denne som helhed er ugyldig;
paa baggrund af de saerlige traek ved international soetransport boer der tages hensyn til, at anvendelsen af denne forordning paa visse aftaler eller fremgangsmaader kan foere til konflikter med lovbestemmelser i visse tredjelande og faa skadelige foelger for Faellesskabets betydelige handelsmaessige og soefartsmaessige interesser; Kommissionen boer konsultere eller, hvis noedvendigt og bemyndiget af Raadet, forhandle med de paagaeldende tredjelande i overensstemmelse med Faellesskabets soetransportpolitik;
denne forordning skal fastsaette de procedurer samt beslutnings- og sanktionsbefoejelser, der er noedvendige for at sikre overholdelsen af de i artikel 85, stk. 1, og artikel 86 fastsatte forbud samt af betingelserne for anvendelse af artikel 85,
stk. 3;
der boer i denne forbindelse tages hensyn til procedurebestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1017/68, der finder anvendelse paa transport paa landjorden, og hvori der tages visse forhold i betragtning, der goer sig saerlig gaeldende for transportvirksomhed som helhed;
navnlig i betragtning af de saerlige aspekter ved soetransport er det foerst og fremmest virksomhedernes opgave at sikre, at deres aftaler, vedtagelser eller samordnede praksis er i overensstemmelse med konkurrencereglerne, og det er derfor ikke noedvendigt at paalaegge dem en forpligtelse til at anmelde dem til Kommissionen;
virksomhederne kan imidlertid i visse tilfaelde naere et oenske om at faa en forsikring fra Kommissionen om, at aftalerne, vedtagelserne eller den samordnede praksis er i overensstemmelse med gaeldende bestemmelser; der boer derfor med hensyn hertil fastsaettes en forenklet procedure -
VEDTAGET FOELGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
Artikel 1
Forordningens formaal og anvendelsesomraade
1. I denne forordning fastlaegges de naermere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 paa soetransport.
2. Den finder kun anvendelse paa international soetransport til og fra en eller flere havne i Faellesskabet bortset fra trampfart.
3. I denne forordning forstaas ved:
a) »trampfart«: transport af varer som massegods eller emballeret massegods (breakbulk) med skib, som er bortfragtet helt eller delvis til en eller flere afskibere paa grundlag af en rejsebefragtning eller tidsbefragtning eller en anden form for aftale i ikke-regelmaessig og/eller ikke forud meddelt fart, naar fragtraterne i hvert enkelt tilfaelde forhandles frit paa grundlag af udbud og efterspoergsel.
b) »linjekonference eller konference«: en gruppe paa to eller flere linjerederier, som driver international linjefart med godsbefordring i en eller flere bestemte ruter inden for et fastsat geografisk omraade, og som har en aftale eller ordning, hvorefter virksomheden drives i henhold til ensartede eller faelles fragtrater og andre aftalte vilkaar for saadan rutefart;
c) »transportbrugere«: et foretagende (f.eks. afskibere, ladningsmodtagere, speditoerer) for saa vidt det har indgaaet eller agter at indgaa en ordning af kontraktmaessig eller anden art med en konference eller et linjerederi med henblik paa befordring af gods, eller en sammenslutning af afskibere.
Artikel 2
Tekniske aftaler
1. Det i traktatens artikel 85, stk. 1, fastsatte forbud gaelder ikke for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som udelukkende har til formaal og til foelge at gennemfoere tekniske forbedringer eller samarbejde af teknisk karakter:
a)
ved opstilling eller ensartet anvendelse af normer eller typer for skibe og andre transportmidler, udstyr, forsyninger og faste anlaeg;
b)
ved udveksling eller faelles anvendelse af skibe, lastrum eller »slots« og andre transportmidler, besaetning, udstyr og faste anlaeg til gennemfoerelse af transporter;
c)
ved tilrettelaeggelse og gennemfoerelse af successiv eller supplerende transport med skib samt fastsaettelse og anvendelse af totalpriser og -vilkaar for saadan transport;
d)
ved samordning af fartplaner for transporter ad forbindelsesruter;
e)
ved samling af enkeltstykforsendelser;
f)
ved opstilling eller anvendelse af ensartede regler for transportstrukturen og de betingelser, der gaelder for anvendelse af fragtrater.
2. Kommissionen forelaegger om noedvendigt Raadet forslag til aendring af fortegnelsen i stk. 1.
Artikel 3
Fritagelse for saa vidt angaar aftaler mellem linjerederier
Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem alle eller nogle af en eller flere linjekonferencers medlemmer om fastsaettelse af priser og transportbetingelser, hvorved der tilstraebes et eller flere af foelgende maal:
a) at samordne fartplaner eller tidspunkter for afsejling eller anloeb;
b) at bestemme hyppigheden af afsejlinger eller anloeb;
c) at samordne eller fordele afsejlingerne eller anloebene mellem konferencens medlemmer;
d) at regulere den transportkapacitet, der tilbydes af hvert enkelt medlem;
e) at fordele godsmaengderne eller indtaegterne mellem medlemmerne;
fritages fra forbudet i traktatens artikel 85, stk. 1, paa de i denne forordnings artikel 4 fastsatte vilkaar.
Artikel 4
Betingelse for fritagelse
Fritagelse i henhold til artikel 3 og 6 indroemmes, saafremt aftalen, vedtagelsen eller den samordnede praksis ikke inden for Faellesskabet paafoerer bestemte havne, transportbrugere eller transportvirksomheder skade ved for transport af samme slags gods inden for det af aftalen, vedtagelsen eller den samordnede praksis omfattede omraade at anvende forskellige transportrater og -vilkaar, fastsat under hensyn til godsets oprindelses- eller bestemmelsesland eller indskibnings- eller udskibningshavn, medmindre der er en oekonomisk begrundelse for disse transportrater og -vilkaar.
Enhver aftale eller vedtagelse eller enhver udskillelig del af en aftale eller vedtagelse, som ikke er i overensstemmelse med foerste afsnit, har efter traktatens artikel 85, stk. 2, ingen retsvirkning.
Artikel 5
Forpligtelser knyttet til fritagelsen
Fritagelse i henhold til artikel 3 undergives foelgende forpligtelser:
1.
Konsultationer
Der skal foregaa konsultationer med henblik paa at finde loesninger paa generelle principspoergsmaal mellem paa den ene side transportbrugere og paa den anden side konferencer, for saa vidt angaar priser og betingelser for samt kvaliteten af linjetransport.
Disse konsultationer skal finde sted, naar som helst en af de foernaevnte parter fremsaetter anmodning derom.
2.
Loyalitetsaftaler
En konferences medlemslinjer har ret til at indgaa og opretholde loyalitetsaftaler med transportbrugere. Aftalernes form og indhold skal goeres til genstand for konsultationer mellem konferencen og transportbrugernes organisationer. Disse aftaler skal indeholde bestemmelser, der sikrer en udtrykkelig angivelse af transportbrugernes og konferencemedlemmernes rettigheder. Aftalerne skal baseres paa kontraktsystemet eller et hvilket som helst andet lovligt system.
Loyalitetsaftalerne skal opfylde foelgende betingelser:
a)
Hver konference skal tilbyde transportbrugerne enten en ordning med oejeblikkelig udbetaling af rabat eller valgmulighed mellem en saadan ordning og en ordning med udsat betaling af rabat
-
drejer det sig om en ordning med oejeblikkelig udbetaling af rabat, skal hver part naar som helst kunne opsige loyalitetsaftalen med et varsel paa hoejst seks maaneder, uden at dette medfoerer sanktioner, dog kun tre maaneder, naar konferencens fragtrate er genstand for en tvist;
-
drejer det sig om en ordning med udsat udbetaling af rabat, maa loyalitetsperioden, paa grundlag af hvilken rabatten beregnes, og den efterfoelgende loyalitetsperiode, der kraeves for udbetaling af denne rabat, hver isaer ikke overstige seks maaneder, dog kun tre maaneder, naar konferencens fragtrate er genstand for en tvist.
b)
Konferencen skal efter konsultation af de interesserede transportbrugere udarbejde
i)
en fortegnelse over ladninger og dele af ladninger, hvorom der er indgaaet aftale med transportbrugerne, som udtrykkeligt er undtaget fra loyalitetsaftalens anvendelsesomraade; 100 % loyalitetsaftaler maa ofres, men maa ikke paatvinges ensidigt;
ii)
en fortegnelse over de tilfaelde, hvor transportbrugerne uden videre fritages for deres loyalitetsforpligtelse. Fortegnelsen skal bl.a. omfatte de tilfaelde:
-
hvor forsendelserne sker fra eller til en havn, i det omraade, der besejles af konferencen, men hvis besejling ikke er offentliggjort, og hvori det kan vaere berettiget at anmode om undtagelse, samt
-
hvor ventetiden i en havn overstiger et antal dage, som for de enkelte havne og varer eller varegrupper fastsaettes efter hoering af de transportbrugere, som har direkte interesse i en god besejling af havnen.
Konferencen skal imidlertid paa forhaand inden for en naermere fastsat frist underrettes af transportbrugeren om, at denne har til hensigt enten at foretage forsendelsen fra en havn, hvis navn ikke er offentliggjort af konferencen, eller at goere brug af et fartoej, der staar uden for konferencen, fra en havn, der besejles af konferencen, saa snart han ved opslag over afsejlingsdatoer har kunnet konstatere, at den maksimale ventetid vil blive overskredet.
3.
Ydelser, der ikke er omfattet af fragtraten
For saa vidt angaar landtransport og havnefaciliteter, som ikke omfattes af fragtraten eller af betalinger, som linjerederiet og transportbrugerne er blevet enige om, skal transportbrugerne have ret til at henvende sig til virksomheder efter eget valg.
4.
Adgang til tariffer
Tariffer og lignende vilkaar samt reglementer og eventuelle aendringer af disse skal til enhver tid efter anmodning og mod et rimeligt gebyr stilles til raadighed for transportbrugeren, eller de skal vaere fremlagt til gennemsyn paa linjernes kontorer og hos deres agenter. De skal indeholde alle betingelser vedroerende ladning og losning, det noejagtige forhold mellem transport med skib og transport over land for den del af transporten, der er omfattet af fragtraten, eller af enhver anden afgift, som linjerederiet opkraever, samt saedvane paa dette omraade.
5.
Meddelelse til Kommissionen af kendelser og anbefalinger
Voldgiftskendelser og forligsmaegleres anbefalinger, som er blevet accepteret af parterne, skal straks meddeles til Kommissionen, naar der hermed bilaegges tvister vedroerende de saedvaner inden for linjekonferencer, som er omtalt i artikel 4 og i ovenstaaende nr. 2 og 3.
Artikel 6
Fritagelse, for saa vidt angaar aftaler mellem transportbrugere og konferencer om linjetransport
Det ved traktatens artikel 85, stk. 1, nedlagte forbud gaelder ikke for de aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem paa den ene side transportbrugere og paa den anden side konferencer samt de i den forbindelse eventuelle noedvendige aftaler mellem transportbrugere, som vedroerer kvaliteten af samt priser og betingelser for linjetransport, for saa vidt de er omhandlet i artikel 5, nr. 1 og 2.
Artikel 7
Kontrol med aftaler, for hvilke der indroemmes fritagelse
1.
Tilsidesaettelse af en forpligtelse
Dersom de paagaeldende parter tilsidesaetter en forpligtelse, der i henhold til artikel 5 er knyttet til den i artikel 3
hjemlede fritagelse, kan Kommissionen med henblik paa at bringe disse overtraedelser til ophoer og paa de i afsnit II i denne forordning fastsatte vilkaar:
- rette henstillinger til de paagaeldende parter;
- dersom saadanne henstillinger ikke efterkommes, og afhaengig af hvor alvorlige de begaaede overtraedelser er, vedtage en beslutning, hvorved det enten forbydes dem at foretage eller paalaegges dem at foretage bestemte handlinger, eller hvorved der, idet den gruppefornyelse, de havde opnaaet traekkes tilbage meddeles dem en individuel fritagelse i henhold til artikel 10, stk. 4, eller hvorved den gruppefritagelse, de havde opnaaet, fratages dem.
2.
Virkninger, som er uforenelige med artikel 85, stk. 3
a)
Dersom aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som giver ret til den i artikel 3 og 6 omhandlede fritagelse, paa grund af saerlige omstaendigheder, som beskrevet nedenfor, alligevel har virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 85, stk. 3, traeffer Kommissionen paa grundlag af en klage eller paa eget initiativ og paa de betingelser, der er fastsat i afsnit II, de nedenfor i litra c) anfoerte foranstaltninger. Disse foranstaltninger skal staa i forhold til situationens alvor.
b)
Saerlige omstaendigheder opstaar bl.a. ved:
iii)
handlinger, som foretages af konferencer, eller en aendring af markedsvilkaarene inden for et bestemt trafikomraade, som medfoerer, at faktisk eller potentiel konkurrence ikke opstaar eller elimineres, saasom restriktiv praksis, hvorved trafikomraadet ikke er tilgaengeligt for konkurrence eller
iii)
handlinger, som foretages af konferencer, og som kan forhindre den tekniske eller oekonomiske udvikling eller transportbrugernes andel af fordelene herved.
iii)
handlinger, der foretages af tredjelande, og som
- hindrer udenforstaaende rederier i at besejle et bestemt trafikomraade,
- medfoerer, at konferencemedlemmer paalaegges urimelige fragtrater,
- medfoerer arrangementer, der paa anden maade er til hinder for den tekniske eller oekonomiske udvikling (ladningsopdeling, begraensninger vedroerende skibstyper).
c)
IIi)
Hvis der ikke er nogen faktisk eller potentiel konkurrence, eller der er risiko for, at denne elimineres paa grund af en handling, foretaget af et tredjeland, indleder Kommissionen konsultationer med vedkommende myndigheder i det paagaeldende tredjeland, om noedvendigt efterfulgt af forhandlinger paa baggrund af direktiver fra Raadet med henblik paa en genoprettelse af forholdene.
Hvis imidlertid de saerlige omstaendigheder medfoerer, at faktisk eller potentiel konkurrence ikke opstaar eller elimineres, i strid med traktatens artikel 85, stk. 3, litra b), inddrager Kommissionen gruppefritagelsen. Den kan samtidig afgoere, hvorvidt og i bekraeftende fald i henhold til hvilke yderligere betingelser og forpligtelser en individuel fritagelse kan indroemmes den paagaeldende konferenceaftale med henblik paa at skaffe rederier uden for konferencerne adgang til markedet.
Iii)
Hvis de i litra b) anfoerte saerlige omstaendigheder har andre virkninger end dem, der er omhandlet under nr. i), traeffer Kommissionen en eller flere af de foranstaltninger, som er naevnt i stk. 1.
Artikel 8
Virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 86
1. Misbrug af dominerende stilling som omhandlet i traktatens artikel 86 forbydes, uden at forudgaaende afgoerelse herom er paakraevet.
2. Konstaterer Kommissionen enten ex officio eller paa begaering af en medlemsstat eller af fysiske eller juridiske personer, som paaberaaber sig en berettiget interesse, at konferencers praksis, der er fritaget i henhold til artikel 3, i et givet tilfaelde alligevel har virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 86, kan den tilbagekalde gruppefritagelsen og i henhold til artikel 10 traeffe alle passende foranstaltninger med henblik paa at bringe overtraedelsen af artikel 86 til ophoer.
3. Inden Kommissionen traeffer afgoerelse efter stk. 2, kan den rette henstilling til den paagaeldende konference om at bringe overtraedelsen til ophoer.
Artikel 9
Internationale lovkonflikter
1. Saafremt der er mulighed for, at forordningens anvendelse paa visse aftaler eller visse former for restriktiv praksis kan skabe saadanne konflikter med bestemmelser i visse tredjelandes lovgivning, som vil kunne skade vigtige handels- og soefartsmaessige interesser i Faellesskabet, indleder Kommissionen ved foerstkommende lejlighed konsultationer med de paagaeldende tredjelandes kompetente myndigheder med det formaal saa vidt muligt at forlige ovennaevnte interesser med iagttagelse af faellesskabsreglerne. Kommissionen underretter det i artikel 15 omhandlede raadgivende udvalg om resultatet af disse konsultationer.
2. Skal der foeres forhandlinger om aftaler med tredjelande, retter Kommissionen henstillinger til Raadet, som bemyndiger den til at indlede de noedvendige forhandlinger.
Disse forhandlinger foeres af Kommissionen inden for rammerne af direktiver, som Raadet kan meddele den, og i samraad med det raadgivende udvalg, jf. artikel 15.
3. Ved udoevelsen af de befoejelser, som i denne artikel er tillagt Raadet, traeffer det afgoerelse efter den beslutningsprocedure, der er fastsat i traktatens artikel 84, stk. 2.
AFSNIT II
PROCEDUREREGLER
Artikel 10
Behandling af sager ex officio eller paa begaering
Kommissionen indleder paa begaering eller paa eget initiativ behandlingen af en sag med henblik paa at bringe en overtraedelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86 til ophoer, ligesom den paa begaering eller eget initiativ indleder proceduren med henblik paa anvendelse af denne forordnings artikel 7.
Berettigede til at indgive klage er:
a) medlemsstaterne,
b) fysiske eller juridiske personer, som paaberaaber sig en berettiget interesse.
Artikel 11
Afslutning af sager, der er behandlet paa begaering eller ex officio
1. Konstaterer Kommissionen, at der foreligger en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86, kan den ved beslutning paalaegge de paagaeldende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder at bringe den konstaterede overtraedelse til ophoer.
Uden at det beroerer de oevrige bestemmelser i denne forordning, kan Kommissionen, inden den traeffer beslutning i henhold til foerste afsnit, rette henstillinger til de paagaeldende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder om at bringe overtraedelsen til ophoer.
2. Stk. 1 finder ligeledes anvendelse paa det i denne forordnings artikel 7 omhandlede tilfaelde.
3. Saafremt Kommissionen finder, at der efter de foreliggende kendsgerninger ikke er anledning til i henhold til traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86 eller denne forordnings artikel 7 at skride ind over for en aftale, en vedtagelse eller en praksis, tilbageviser den, naar sagen beror paa en klage, ved en beslutning klagen som ubegrundet.
4. Saafremt Kommissionen efter behandlingen af en sag, der er paabegyndt paa grundlag af en klage eller paa dens eget initiativ, finder, at en aftale, en vedtagelse eller en samordnet
praksis opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 1 og 3, vedtager den en beslutning om anvendelse af artikel 85, stk. 3. I beslutningen angives det tidspunkt, fra hvilket den faar virkning. Dette tidspunkt kan ligge forud for den dag, paa hvilken beslutningen vedtages.
Artikel 12
Anvendelse af artikel 85, stk. 3 - fremsaettelse
af indsigelser
1. Virksomheder og sammenslutninger af virksomheder, som vil paaberaabe sig traktatens artikel 85, stk. 3, med hensyn til aftaler, vedtagelser og samordnet praksis af den i artikel 85, stk. 1, angivne art, som de er deltagere i, indgiver en ansoegning til Kommissionen.
2. Er Kommissionen i besiddelse af alt materiale, og finder den, at ansoegningen kan fremmes, offentliggoer den, saafremt der ikke allerede paa grundlag af artikel 10 er paabegyndt en sag mod aftalen, vedtagelsen eller den samordnede praksis, saa hurtigt som muligt i De Europaeiske Faellesskabers Tidende det vaesentligste af ansoegningens indhold med opfordring til enhver interesseret tredjemand og medlemsstat om inden for en frist paa 30 dage at fremsaette sine bemaerkninger over for Kommissionen. Ved offentliggoerelsen skal der tages hensyn til virksomhedernes berettigede interesse i bevarelsen af deres forretningshemmeligheder.
3. Saafremt Kommissionen ikke inden for en frist paa 90 dage fra dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende meddeler ansoegerne, at der bestaar betydelig tvivl med hensyn til anvendeligheden af artikel 85, stk. 3, anses aftalen, vedtagelsen eller den samordnede praksis som beskrevet i ansoegningen for at vaere fritaget fra forbudet i den forloebne tid og i hoejst seks aar fra dagen for offentliggoerelsen af ansoegningen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Konstaterer Kommissionen efter udloebet af fristen paa 90 dage, men foer udloebet af seksaarsfristen, at betingelserne for anvendelse af artikel 85, stk. 3, ikke er til stede, erklaerer den ved en beslutning, at det i artikel 85, stk. 1, indeholdte forbud er gaeldende. Denne beslutning kan tillaegges tilbagevirkende kraft, saafremt de paagaeldende har afgivet urigtige oplysninger, eller saafremt de misbruger fritagelsen fra bestemmelserne i artikel 85, stk. 1.
4. Kommissionen kan rette den i stk. 3, foerste afsnit, omhandlede meddelelse til ansoegerne; og skal goere det, saafremt en medlemsstat anmoder herom inden for en frist paa 45 dage fra dagen for fremsendelsen af ansoegningen til denne medlemsstat, jf. artikel 15, stk. 2. Medlemsstatens ansoegning skal vaere begrundet i betragtninger, der bygger paa traktatens konkurrenceregler.
Konstaterer Kommissionen, at betingelserne i artikel 85, stk. 1 og 3, er opfyldt, vedtager den en beslutning om anvendelse
af artikel 85, stk. 3. I beslutningen angives den dato, fra hvilken den faar virkning. Denne dato kan ligge forud for datoen for ansoegningen.
Artikel 13
Gyldighedstiden for og tilbagekaldelse af beslutninger om anvendelse af artikel 85, stk. 3
1. I den i overensstemmelse med artikel 11, stk. 4, eller artikel 12, stk. 4, andet afsnit, vedtagne beslutning om anvendelse af artikel 85, stk. 3, skal det angives, for hvilket tidsrum den gaelder; dette tidsrum udgoer i almindelighed ikke mindre end seks aar. Der kan knyttes betingelser og paabud til beslutningen.
2. Beslutningen kan fornys, hvis forudsaetningerne for anvendelse af artikel 85, stk. 3, stadig er opfyldt.
3. Kommissionen kan tilbagekalde eller aendre beslutningen eller forbyde de paagaeldende bestemte handlinger:
a) saafremt de faktiske forhold har aendret sig paa et for beslutningen vaesentligt punkt,
b) saafremt de paagaeldende ikke overholder et paabud, der er knyttet til beslutningen,
c) saafremt beslutningen hviler paa urigtige oplysninger eller er fremkaldt ved svig, eller
d) saafremt de paagaeldende misbruger den ved beslutningen opnaaede fritagelse fra artikel 85, stk. 1.
I de i litra b), c) og d) naevnte tilfaelde kan beslutningen tilbagekaldes med tilbagevirkende kraft.
Artikel 14
Kompetence
Bortset fra Domstolens adgang til at proeve beslutningen, er det alene Kommissionen, som kan
- bringe artikel 7 i anvendelse,
- vedtage en beslutning om anvendelse af artikel 85, stk. 3.
Medlemsstaternes myndigheder forbliver kompetente til at afgoere, om betingelserne i artikel 85, stk. 1, eller artikel 86 er opfyldt, saa laenge Kommissionen hverken har taget skridt til at udarbejde en beslutning i det enkelte tilfaelde eller har oversendt den i artikel 12, stk. 3, foerste afsnit, omhandlede meddelelse.
Artikel 15
Forbindelse med medlemsstaternes myndigheder
1. Kommissionen gennemfoerer den i denne forordning omhandlede sagsbehandling i naer og vedvarende forbindelse
med medlemsstaternes kompetente myndigheder, som er berettigede til at fremsaette bemaerkninger vedroerende sagsbehandlingen.
2. Kommissionen oversender omgaaende til medlemsstaternes kompetente myndigheder en genpart af klager og ansoegninger samt af de vigtigste dokumenter, der som et led i sagsbehandlingen forelaegges den eller fremsendes af den.
3. Et raadgivende udvalg for kartel- og monopolspoergsmaal paa soetransportomraadet hoeres foer enhver beslutning, der traeffes som foelge af behandlingen af en sag i henhold til artikel 10, samt foer enhver beslutning i henhold til artikel 12, stk. 3, andet afsnit, og stk. 4, andet afsnit. Det raadgivende udvalg skal endvidere hoeres foer vedtagelsen af de i artikel 26 omhandlede gennemfoerelsesbestemmelser.
4. Det raadgivende udvalg sammensaettes af embedsmaend med sagkundskab inden for soetransport samt karteller og monopoler. Hver medlemsstat udpeger to embedsmaend til at repraesentere den; disse kan ved forfald erstattes af en anden embedsmand.
5. Hoeringen finder sted paa et faelles moede, som Kommissionen indkalder til; dette moede finder sted tidligst fjorten dage efter afsendelsen af indkaldelsen. En fremstilling af sagen med angivelse af de vigtigste dokumenter samt et foreloebigt forslag til beslutning for hver sag, der skal behandles, skal vaere vedlagt indkaldelsen.
6. Det raadgivende udvalg kan afgive en udtalelse, selv om medlemmer af udvalget eller deres stedfortraedere ikke er til stede. Resultatet af hoeringen skal vedlaegges forslaget til beslutning. Resultatet af hoeringen offentliggoeres ikke.
Artikel 16
Begaering om oplysninger
1. Kommissionen kan til loesning af de opgaver, som er paalagt den efter denne forordning, indhente alle noedvendige oplysninger fra medlemsstaternes regeringer og vedkommende myndigheder samt fra virksomheder og sammenslutninger af virksomheder.
2. Fremsaetter Kommissionen begaering om oplysninger over for en virksomhed eller en sammenslutning af virksomheder, sender den samtidig til vedkommende myndighed i den medlemsstat, hvor virksomheden eller sammenslutninger af virksomheder har sit hjemsted, en genpart af sin begaering.
3. I sin begaering skal Kommissionen angive retsgrundlaget for og formaalet med begaeringen samt de sanktioner, der i artikel 19, stk. 1, litra b), er fastsat for afgivelse af urigtige oplysninger.
4. Pligten til at afgive oplysninger paahviler virksomhedernes indehavere eller disses repraesentanter, og for saa vidt
angaar juridiske personer og selskaber samt foreninger, der ikke har status som juridiske personer, paahviler oplysningspligten de personer, der ifoelge lov eller vedtaegt er bemyndiget til at repraesentere dem.
5. Saafremt en virksomhed eller sammenslutning af virksomheder ikke eller ikke udtoemmende meddeler de kraevede oplysninger inden for udloebet af en af Kommissionen fastsat frist, fremsaetter Kommissionen krav om oplysningerne ved beslutning. I denne beslutning angives det, hvilke oplysninger der kraeves, fastsaettes der en passende frist for afgivelse af oplysningerne, og henvises der til de i artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra c), fastsatte sanktioner samt til adgangen til at indgive klage over beslutningen for Domstolen.
6. Kommissionen sender samtidig til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor virksomheden eller sammenslutningen af virksomheder har sit hjemsted, en genpart af sin beslutning.
Artikel 17
Kontrolundersoegelser foretaget af medlemsstaternes
myndigheder
1. Paa Kommissionens begaering foretager medlemsstaternes kompetente myndigheder de kontrolundersoegelser, som Kommissionen i henhold til artikel 18, stk. 1, anser for formaalstjenlige, eller som den har paabudt ved en beslutning i henhold til artikel 18, stk. 3. De repraesentanter for medlemsstaternes kompetente myndigheder, som har faaet til opgave at gennemfoere kontrolundersoegelsen, udoever deres befoejelser efter fremlaeggelse af en skriftlig fuldmagt udstedt af vedkommende myndighed i den medlemsstat, inden for hvis omraade kontrolundersoegelsen skal foretages. Fuldmagten skal indeholde en angivelse af kontrolundersoegelsens genstand og formaal.
2. Repraesentanterne for Kommissionen kan efter dennes anmodning eller efter anmodning fra vedkommende myndighed i den medlemsstat, inden for hvis omraade undersoegelsen skal foretages, bistaa denne myndigheds repraesentanter med loesningen af deres opgaver.
Artikel 18
Kommissionens befoejelser til at foretage kontrolundersoegelser
1. Til loesning af de opgaver, som i denne forordning er henlagt til Kommissionen, kan denne foretage alle noedvendige kontrolundersoegelser hos virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
Til dette formaal har Kommissionens befuldmaegtigede repraesentanter foelgende befoejelser:
a) at kontrollere boeger og andre forretningspapirer;
b) at tage afskrifter eller ekstraktudskrifter af boeger og forretningspapirer;
c) at kraeve mundtlige forklaringer paa stedet;
d) at faa adgang til alle virksomhedernes lokaler, grunde og transportmidler.
2. De repraesentanter, som af Kommissionen har faaet fuldmagt til at foretage kontrolundersoegelsen, udoever deres befoejelser efter fremlaeggelse af en skriftlig fuldmagt, der indeholder oplysning om kontrolundersoegelsens genstand og formaal samt om de i denne forordning i artikel 19, stk. 1, litra c), fastsatte sanktioner, der finder anvendelse, saafremt de forlangte boeger eller forretningspapirer ikke fremlaegges i deres helhed. Kommissionen skal med passende varsel give vedkommende myndighed i den medlemsstat, inden for hvis omraade kontrolundersoegelsen skal foretages, underretning om undersoegelsesopgaven og om de befuldmaegtigede personers identitet.
3. Virksomheder og sammenslutninger af virksomheder har pligt til at underkaste sig de kontrolundersoegelser, hvorom Kommissionen har truffet beslutning. I beslutningen angives kontrolundersoegelsens genstand og formaal, fastsaettes tidspunktet for dens begyndelse og gives oplysning om de i artikel 19, stk. 1, litra c), og artikel 20, stk. 1, litra d), fastsatte sanktioner samt om adgangen til at indbringe klage over beslutninger for Domstolen.
4. Kommissionen traeffer de i stk. 3 omhandlede beslutninger efter at have indhentet udtalelse fra vedkommende myndighed i den medlemsstat, inden for hvis omraade kontrolundersoegelsen skal foretages.
5. Repraesentanterne for vedkommende myndighed i den medlemsstat, inden for hvis omraade undersoegelsen skal foretages, kan efter vedkommende myndigheds eller Kommissionens anmodning bistaa Kommissionens repraesentanter med loesningen af disse opgaver.
6. Modsaetter en virksomhed sig en i henhold til denne artikel paabudt kontrolundersoegelse, yder vedkommende medlemsstat de af Kommissionen bemyndigede repraesentanter den fornoedne stoette til loesning af deres opgaver. Medlemsstaterne traeffer, efter at have raadfoert sig med Kommissionen, inden den 1. januar 1989 de til dette formaal fornoedne foranstaltninger.
Artikel 19
Boeder
1. Ved beslutning kan Kommissionen paalaegge virksomheder og sammenslutninger af virksomheder boeder paa 100 til 5 000 ECU, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt:
a) fremsaetter urigtige eller forvanskede oplysninger i forbindelse med en meddelelse i henhold til artikel 5, stk. 5, eller en ansoegning i medfoer af artikel 12;
b) i et svar paa en begaering i henhold til artikel 16, stk. 3 eller stk. 5, giver en oplysning, der er urigtig, eller ikke giver en oplysning inden udloebet af den frist, som er fastsat ved beslutning, truffet i henhold til artikel 16, stk. 5;
c) under en kontrolundersoegelse i henhold til artikel 17 eller artikel 18 kun ufuldstaendigt fremlaegger de forlangte boeger eller oevrige forretningspapirer eller naegter at underkaste sig en kontrolundersoegelse, der er paabudt ved beslutning i henhold til artikel 18, stk. 3.
2. Ved beslutning kan Kommissionen paalaegge virksomheder og sammenslutninger af virksomheder boeder paa mindst 1 000 og hoejst 1 000 000 ECU, idet sidstnaevnte beloeb dog kan forhoejes med 10 % af omsaetningen i det sidste regnskabsaar i hver af de virksomheder, som har medvirket ved overtraedelsen, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt:
a) overtraeder bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86, eller undlader at efterkomme et paabud, der er meddelt dem i medfoer af denne forordnings artikel 7;
b) handler i strid med et paabud meddelt i henhold til artikel 5 eller artikel 12, stk. 1.
Ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse skal der tages hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed.
3. Bestemmelserne i artikel 15, stk. 3 og 4, anvendes.
4. Beslutninger, der traeffes i henhold til stk. 1 og 2 er ikke sanktioner i strafferetlig forstand.
5. De boeder, som er omhandlet i stk. 2, litra a), kan ikke paalaegges for handlinger, som foretages efter, at anmeldelse er sket til Kommissionen, og inden denne traeffer beslutning i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3, for saa vidt de ligger inden for graenserne af den i anmeldelsen beskrevne erhvervsudoevelse.
Denne bestemmelse finder dog ikke anvendelse, saa snart Kommissionen har meddelt de paagaeldende virksomheder, at den efter en foreloebig undersoegelse er af den opfattelse, at betingelserne for anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 1, er til stede, og at der ikke findes grundlag for anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 3.
Artikel 20
Tvangsboeder
1. Kommissionen kan ved beslutning paalaegge virksomheder og sammenslutninger af virksomheder tvangsboeder paa 50 til 1 000 ECU for hver dag, der gaar ud over det i beslutningen fastsatte tidspunkt, for at tvinge dem til:
a) at ophoere med en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86, hvis ophoer den har anordnet i henhold til artikel 11, eller at efterkomme et paabud i henhold til artikel 7,
b) at ophoere med en handling, som er forbudt i henhold til artikel 13, stk. 3,
c) at afgive udtoemmende og rigtige oplysninger, som er afkraevet dem ved beslutning truffet af Kommissionen i henhold til artikel 16, stk. 5,
d) at underkaste sig en kontrolundersoegelse, som Kommissionen har paabudt ved beslutning i henhold til artikel 18, stk. 3.
2. Naar virksomhederne eller sammenslutningerne af virksomheder har efterkommet den forpligtelse, til hvis opfyldelse tvangsboeden er blevet fastsat, kan Kommissionen fastsaette tvangboedens endelige stoerrelse til et mindre beloeb end det, den oprindelige beslutning ville foere til.
3. Bestemmelserne i artikel 15, stk. 3 og 4, anvendes.
Artikel 21
Proevelse ved Domstolen
Med hensyn til klager over beslutninger, hvorved Kommissionen har fastsat en boede eller en tvangsboede, har Domstolen i overensstemmelse med bestemmelsen i traktatens artikel 172 fuld proevelsesret; den kan ophaeve, nedsaette eller forhoeje den paalagte boede eller tvangsboede.
Artikel 22
Regningsenhed
Ved anvendelse af bestemmelserne i artikel 19 til 21 gaelder den ECU, som er fastsat for opstillingen af Faellesskabets budget i medfoer af bestemmelserne i traktatens artikel 207 og 209.
Artikel 23
Udtalelser fra interesserede parter og tredjemand
1. Forinden der traeffes beslutning i henhold til artikel 11, artikel 12, stk. 3, andet afsnit, og stk. 4, artikel 13, stk. 3, samt artikel 19 og 20 giver Kommissionen de deltagende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder lejlighed til at udtale sig om de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter.
2. For saa vidt Kommissionen eller medlemsstaternes kompetente myndigheder anser det for paakraevet, kan der ogsaa indhentes udtalelser fra andre fysiske eller juridiske personer. I tilfaelde af at fysiske eller juridiske personer fremsaetter anmodning om at maatte udtale sig i sagen, skal en saadan anmodning imoedekommes, hvis de paagaeldende godtgoer at have tilstraekkelig interesse heri.
3. Vil Kommissionen vedtage en beslutning om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, offentliggoer den det vaesentlige indhold af den paagaeldende aftale, vedtagelse eller samordnede praksis med opfordring til enhver interesseret tredjemand til at meddele Kommissionen sine bemaerkninger inden for en af Kommissionen fastsat frist, der mindst skal vaere paa en maaned. Ved offentliggoerelsen tages der hensyn til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.
Artikel 24
Tavshedspligt
1. De oplysninger, der er indhentet i medfoer af artikel 17 og 18 maa kun bruges til det med undersoegelsen eller kontrollen tilsigtede formaal.
2. Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder samt deres tjenestemaend og oevrige ansatte er forpligtede til ikke at give oplysninger om forhold, som de i medfoer af denne forordning faar kendskab til, og som ifoelge deres natur er undergivet tavshedspligt, jf. dog artikel 23
og 25.
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for offentliggoerelse af oversigter eller redegoerelser, som ikke indeholder oplysning om enkelte virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
Artikel 25
Offentliggoerelse af beslutninger
1. Kommissionen offentliggoer de beslutninger, som er truffet i medfoer af artikel 11, artikel 12, stk. 3, andet afsnit, og stk. 4, og artikel 13, stk. 3.
2. Offentliggoerelsen sker med angivelse af de interesserede parter og beslutningens vaesentligste indhold; ved offentliggoerelsen skal der tages hensyn til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.
Artikel 26
Gennemfoerelsesbestemmelser
Kommissionen er bemyndiget til at udstede gennemfoerelsesbestemmelser om raekkevidden af den i artikel 5, stk. 5, naevnte pligt til at give Kommissionen meddelelse, om form, indhold og andre enkeltheder i klager i henhold til artikel 10, ansoegninger i henhold til artikel 12, samt om hoeringer i henhold til artikel 23, stk. 1 og 2.
Artikel 27
Ikrafttraeden
Denne forordning traeder i kraft den 1. juli 1987.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986.
31986R4056
L 378/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 4056/86 НА СЪВЕТА
от 22 декември 1986 година
за определяне на подробни правила за прилагането на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 84, параграф 2, и член 87 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че правилата за конкуренцията са част от общите разпоредби на Договора, които се прилагат също и за морския транспорт; като има предвид, че в главата от Договора за правилата за конкуренцията са посочени подробни разпоредби по прилагането им или са определени процедури по спазването им;
като има предвид, че според Регламент № 141 на Съвета (3), Регламент № 17 на Съвета (4) не се прилага за транспорта; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 1017/68 на Съвета (5) се прилага само за транспорт във вътрешни води; като има предвид, че, следователно, Комисията не разполага със средства за пряко разследване на случаи на предполагаеми нарушения на членове 85 и 86 в областта на морския транспорт; като има предвид, че Комисията не разполага с правомощия да взема необходимите решения или да налага наказания, за да прекрати установените от нея нарушения;
като има предвид, че тази ситуация налага приемането на регламент за прилагане на правилата за конкуренция в областта на морския транспорт; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 954/79 на Съвета от 15 май 1979 г. относно ратификацията от страна на държавите-членки на, или присъединяването им към, Конвенцията на ООН относно Етичен кодекс за линейните конференции (6) ще доведе, като резултат, до прилагане на този кодекс за огромен брой конференции, обслужващи Общността; като има предвид, че регламентът относно прилагане на правилата за конкуренцията в морския транспорт, който се споменава в последното съображение от преамбюла на Регламент (ЕИО) № 954/79, следва да вземе предвид приемането на Кодекса;
като има предвид, че, доколкото се отнася до конференциите, които са предмет на Кодекса, регламентът би следвало да го допълни и прецизира;
като има предвид, че е целесъобразно от обхвата на настоящия регламент да се изключат случайните превозвачи, доколкото цените им се договарят свободно и са специфични за всеки един случай съобразно търсенето и предлагането;
като има предвид, че настоящият регламент би следвало да отчете нуждата, от една страна, да предвиди правила за прилагане, които да дадат на Комисията правомощия да гарантира, че конкуренцията не се нарушава незаконно в рамките на единния пазар, а, от друга - да избегне излишната регламентация в този сектор;
като има предвид, че този регламент би следвало да определи обхвата на членове 85 и 86 от Договора, като отчита спецификата на морския транспорт; като има предвид, че търговията между държавите-членки може да бъде засегната при ограничителни действия или злоупотреби, свързани с международния морски транспорт, включително и вътрешния транспорт в Общността от и до нейни пристанища; като има предвид, че подобни ограничителни действия или злоупотреби могат да повлияят на конкуренцията първо между пристанища в различните държави-членки чрез промяна на акваториите им и, второ, между дейности, провеждани в тези акватории, като по този начин нарушат търговски практики в единния пазар;
като има предвид, че от забраната за ограничаващи конкуренцията дейности следва да се изключат някои видове технически споразумения, решения и съгласувани практики, на основание, че по правило те не ограничават конкуренцията;
като има предвид, че би следвало да се предвиди разпоредба за пълно изключване на линейни конференции; като има предвид, че линейните конференции имат стабилизираща роля, като осигуряват на превозващите сигурни услуги; като има предвид, че по правило те подпомагат да се осигурят адекватно ефективни морски превозни услуги по разписания и отчитат интересите на потребителите; като има предвид, че тези резултати са непостижими без съдействието, което корабните компании извършват в рамките на сдружени линии, във връзка с цените и, където е приложимо, с наличен капацитет или преразпределение на товари за превоз и приходи; като има предвид, че в повечето случаи конференциите продължават да се изявяват в конкурентна среда както от страна на несдружени редовни корабни линии, така и от страна на случайни корабни превозвачи и от други транспортни средства; като има предвид, че мобилността на флотите, която е характерна черта на предлагането в областта на корабите, подлага конференциите на постоянна конкуренция, която те не могат да отстранят с оглед на значителна част от съответните корабни услуги;
като има предвид, че, все пак, за да се предпазят конференциите от действия, които са несъвместими с член 85, параграф 3 от Договора, изключването им би следвало да бъде обвързано с определени условия и задължения;
като има предвид, че целта на условията е да попречат на конференциите да налагат ограничения на конкуренцията, които не са задължителни за постигане на целите, на базата на които е предоставено изключението; като има предвид, че, за тази цел конференциите не би следвало да разполагат с право за отделни цени и условия за превоз по определен маршрут само поради държавата на произход или на направлението на превозваните стоки, като по този начин пренасочват търговски пътища, причинявайки щети на някои пристанища, корабни превозвачи, превозващи и предоставящи спомагателни транспортни услуги; като има предвид, че, в допълнение споразумения за лоялност следва да се разрешат само съобразно правила, които не ограничават едностранно свободата на потребителите, и в резултат на това конкуренцията в търговското корабоплаване, без да се нарушават правата на конференциите да налагат наказания на потребители, които чрез неправомерни средства избягват задълженията си за лоялност, срещу които линейната конференция им отпуска рабати, намалени ставки на навлото или комисионни; като има предвид, че потребителите следва да имат свобода да определят предприятията, към които се обръщат за вътрешен воден транспорт или за услуги на кея, които не са включени в таксата за навло или в други договорени с корабната линия такси;
като има предвид, че при изключване би следвало да се прибавят и задължения; като има предвид, че в тази област потребителите следва да могат по всяко време да се запознаят с цените и условията на превоз, предлагани от членовете на линейната конференция, като при случаи на вътрешен воден транспорт, организиран от превозвачи, последното изискване продължава да е съобразно Регламент (ЕИО) № 1017/68; като има предвид, че следва да се приемат разпоредби, осигуряващи предоставянето на Комисията на арбитражни решения и препоръки от страна на помирители, приети от страните, за да може последната да провери дали конференциите не са избегнали условията по регламента и по този начин са нарушили разпоредбите на членове 85 и 86;
като има предвид, че провеждането на консултации между потребители и техни асоциации и линейни конференции са отговорни да осигурят по-ефективно опериране на морските транспортни услуги, като отчитат по-добре изискванията на потребителите; като има предвид, че в този смисъл следва да се изключат някои ограничителни практики, които могат да произтичат от подобни консултации;
като има предвид, че не може да има никакво освобождаване, когато не са изпълнени условията на член 85, параграф 3; като има предвид, че Комисията следва да разполага с правомощия за предприемане на съответните мерки, когато поради специални обстоятелства, споразумение или съвместна дейност имат несъвместими резултати с член 85, параграф 3; като има предвид, че с оглед на специфичната роля на конференциите в сектора на линейните услуги, реакцията на Комисията би следвало да е настъпателна и пропорционална; като има предвид, че Комисията би следвало първо да отправи препоръки, а след това да приеме решение;
като има предвид, че нищожността по естество, уредена в член 85, параграф 3, за споразумения и решения, които поради дискрими-национния си характер или други техни черти не са получили право на освобождаване от реда на член 85, параграф 3, се прилага само за елементи от споразумението, включени в забраната по член 85, параграф 1, и се отнася до цялостното споразумение само когато въпросните елементи не могат да се отделят от споразумението като цяло; като има предвид, че, когато открие нарушение на цялостното изключване, Комисията следва или да определи кои елементи от споразумението са забранени и следователно нищожни по естеството си, или да посочи защо тези елементи са неделими от цялостното споразумение и защо по този начин то е изцяло нищожно;
като има предвид, че с оглед на характеристиките на международния морски транспорт би следвало да се отчете фактът, че прилагането на настоящия регламент по отношение на някои ограничаващи конкуренцията дейности и злоупотреби може да доведе до правни и нормативни конфликти с някои трети страни и да нанесе значителни щети на интересите на Общността в областта на търговията и търговското корабоплаване; като има предвид, че Комисията влиза в консултации с такива държави и след разрешение от страна на Съвета, в преговори по политиката на Общността в областта на морския транспорт;
като има предвид, че настоящият регламент би следвало да предвиди разпоредби за процедурите, правомощията при вземане на решения и необходимите наказания, за да се наложи съобразяване със забраните по реда на член 85, параграф 1, и член 86, както и условията по прилагане на член 85, параграф 3;
като има предвид, че, в този смисъл, би следвало да се отчетат съществуващите процедурни правила по реда на Регламент (ЕИО) № 1017/68 относно вътрешния транспорт, тъй като те се ръководят от отличителните черти на транспортните дейности като цяло;
като има предвид, че поради спецификата на морския транспорт, основна отговорност на предприятията е да се уверят, че споразуменията, решенията и съвместните им дейности са съобразни с правилата в областта на конкуренцията, и в този смисъл не е задължително известяването им на Комисията;
като има предвид, че при определени обстоятелства предприятията могат да пожелаят да се обърнат към Комисията за потвърждение, че техните споразумения, решения и съгласувани практики са съобразни с действащите разпоредби; като има предвид, че за такива случаи би следвало да се приеме опростена процедура,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ I
Член 1
Предмет и обхват на регламента
1. Настоящият регламент определя правила за прилагане на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт.
2. Настоящият регламент се прилага само за международни морски транспортни услуги от или до едно или повече пристанища на Общността, без да включва случайни превози с плавателни съдове.
3. За целите на настоящия регламент:
а)
„случайни превози с плавателни съдове“ означава превоз на насипни или пакетирани товари в плавателен съд, нает изцяло или частично от един или повече превозвачи на базата на едно пътуване, или договор за наемане на кораб за период от време с екипажа, или под друга форма на договор за нередовно плаване или такова без реклама, при което стойността на ставките за навло се договаря свободно и според случая, съобразно съществуващото търсене и предлагане;
б)
„линейни конференции“ означава група от двама или повече корабни превозвачи, която осигурява международни линейни услуги за превоз на товари по определен маршрут или маршрути в конкретни географски граници и която има споразумение или договореност, от каквото и да е естество, в рамките на дейността си на единни или общи ставки на навлото, както и на всякакви други условия с оглед предоставяне на линейни услуги;
в)
„потребител на транспорт“ означава предприятие (т.е. товародател, получател, спедитор и т.н.), при условие че е влязло или показва желание да влезе в договорни или други отношения с конференции или корабна линия за морски транспорт на товари, или каквато и да е асоциация на корабни агенции.
Член 2
Технически споразумения
1. Забраната по реда на член 85, параграф 1 от Договора не се прилага за споразумения, решения или съгласувани практики, чиито единствени цел и резултат са да се приложат технически подобрения или сътрудничество чрез:
а)
въвеждане или единно прилагане на стандарти или видове с оглед на плавателните съдове и други превозни средства, оборудване, доставки или фиксирани инсталации;
б)
обмен или смесване за целите на действащи транспортни услуги на плавателни съдове, на тяхната вместимост или техни части, и други превозни средства, личен състав, оборудване или фиксирани инсталации;
в)
организация и изпълнение на последователни или допълнителни морски превозни дейности, както и определяне и прилагане на пакетни цени и условия за подобни дейности;
г)
координиране на транспортни разписания за свързани маршрути;
д)
консолидиране на отделни пратки;
е)
установяване или прилагане на единни правила, относно структурата и условията по прилагането на превозните тарифи.
2. При необходимост Комисията представя на Съвета предложение за разширяване или намаляване на списъка по параграф 1.
Член 3
Освобождаване за споразумения между превозвачи, засягащи дейности по предоставяне на услуги за редовни морски превози
Споразумения, решения и съгласувани практики на всички или част от членовете на една или повече линейни конференции се изключват от забраните по реда на член 85, параграф 1 от Договора, по реда на условията, поставени в член 4 на настоящия регламент, когато си поставят за цел да фиксират цени и условия по превоза на товари, и, според случая, имат една или повече от следните цели:
а)
координирането на разписанията за плавания, датите на плаване или датите на акостиране;
б)
определяне на честотата на плаванията или на акостиране;
в)
координиране или разпределение на плавания или акостиране сред членовете на линейна конференция;
г)
регламентиране на предлаганата от всеки един член товарна вместимост на превозите;
д)
разпределение на товари или доходи сред членовете.
Член 4
Условия, свързани с освобождаването
Освобождаванията по реда на членове 3 и 6 се отпускат при условие че споразуменията, решенията или съвместните дейности не причиняват загуби на пристанища, потребители на превоз или превозвачи, като прилагат за превоза на едни и същи стоки и в района на действие на споразуменията, решенията или съгласуваните практики, цени и условия за превоз, които се различават според държавата на произход на стоките или направлението, или пристанището на товарене или разтоварване, освен когато тези цени и условия могат да се докажат като икономически целесъобразни.
Всяко едно споразумение или решение, ако са делими, всяка част от подобно споразумение или решение, която не е съобразна с предходния параграф, се счита автоматично за нищожна по реда на член 85, параграф 2 от Договора.
Член 5
Задължения, свързани с освобождаването
Следните задължения се спазват при освобождаване по реда на член 3:
С цел търсене на решения на общи принципни въпроси, касаещи цените, условията и качеството на редовните морски превозни услуги, между потребители на превоз, от една страна, и линейни конференции, от друга, се провеждат консултации.
Консултациите се провеждат при поискване от която и да е от гореспоменатите страни.
Членовете на линейна конференция могат да въведат и поддържат в сила споразумения за лоялност с потребителите на превози, като формата и условията им се определят чрез консултации между организациите на конференциите и потребителите на превози. В тези споразумения за лоялност следва да се упоменат изрично правата на потребителите на превози и членовете на линейната конференция. Споразуменията могат да се основават на договорна система или на всякаква друга законна система на договаряне между страни.
Споразуменията за лоялност спазват следните условия:
а)
всяка линейна конференция предлага на потребителите си на превози система от незабавни рабати или избор между такава система и системата на отложени рабати:
-
по силата на системата за незабавни рабати, всяка една от страните може да прекрати споразумението за лоялност по всяко време и без наказателно плащане, при условие за предизвестие от не повече от шест месеца; този срок се намалява до три месеца, когато цените на линейната конференция се оспорват,
-
по силата на системата за отложени рабати нито срокът за лоялност, на базата на който се изчислява рабатът, нито последващият срок преди изплащане на отстъпката, не могат да надвишават шест месеца; този срок се намалява до три месеца, когато цените на линейната конференция се оспорват;
б)
след консултации със заинтересованите потребители на превози, линейната конференция определя:
i)
списък на товар и на част от товар, договорен с потребителите като специално изключен от обхвата на споразумението за лоялност; може да се предложи 100 % споразумение за лоялност, но това не може да се налага едностранно;
ii)
списък на обстоятелствата, при които потребителите на превози са освободени от задължението си за лоялност; те включват:
-
обстоятелства, при които товари се изпращат от или до пристанище в района на линейната конференция, но без да е рекламирано и когато искането за освобождаване може да се докаже, и
-
такива, при които изчакването в пристанището надвишава срока, определен за всяко пристанище и за всеки товар или клас товари, след консултации с потребителите на превоз, които са пряко заинтересувани от доброто обслужване в пристанището.
При всички случаи, линейната конференция задължително се информира предварително от потребител на превоз в рамките на определен срок за намерението му да изпрати товар от пристанище, което не е рекламирано от нея, или да използва плавателен съд, който не е на линейната конференция, в пристанище обслужвано от него, веднага щом установи от публикуваното разписание на плаванията, че максималният срок на изчакване ще бъде превишен.
Потребителите на превоз разполагат с правото да се договарят с предприятие за вътрешен превоз и услуги на кея, които не са включени в таксата за навло или в такси, по които са се договорили с корабната линия.
Тарифите, свързаните с тях условия, регламентирането им и измененията към тях се предоставят при поискване на разумна цена на потребителя на превоз или се предоставят за преглед в канторите на корабните линии и техните агенти. В тях се определят условията за товаро-разтоварните работи, точният размер на услугите, включени в таксата за навло, пропорционално на сухопътния и морски транспорт, или всякакви други събирани такси от корабната линия и обичайни практики по въпроса.
Когато уреждат спорове, свързани с дейности на конференциите по реда на член 4 и точки 2 и 3 по-горе и са приети от страните, съответните арбитражни решения и препоръки, направени от помирители, се известяват на Комисията.
Член 6
Освобождаване от споразумения между потребителите на превоз и конференциите при ползване на редовни морски превози
Споразумения, решения и съгласувани практики между потребители на превоз, от една страна, и, от друга - конференции, както и споразумения между потребители на превоз, свързани с тях, относно цени, условия и качество на линейните услуги, се освобождават от забраната по реда на член 85, параграф 1 от Договора, щом са предвидени в член 5, параграфи 1 и 2.
Член 7
Мониторинг на освободените споразумения
Когато въпросните лица нарушат задължение, което, по реда на член 5, се свързва с освобождаване по член 3, за да прекрати подобно нарушение и при условията, определени в раздел II, Комисията:
-
отправя препоръки до нарушителя,
-
при неспазване на препоръките от страна на лицето и в зависимост от тежестта на въпросното нарушение, приема решение, с което му забранява да извършва, или го задължава да извършва определени действия, или като го изключи от груповото освобождаване, което е ползвал, го освобождава индивидуално по реда на член 11, параграф 4, или изобщо му оттегля правото на групово освобождаване, което е ползвал.
а)
когато поради описаните по-долу специфични обстоятелства, споразумения, решения и съгласувани практики, които спадат към разрешеното по реда на членове 3 и 6 освобождаване, имат несъвместими резултати с условията, определени в член 85, параграф 3 от Договора, след получаване на жалба или по своя инициатива Комисията, спазвайки условията в раздел II, взема описаните в буква в) по-долу мерки. Строгостта на тези мерки задължително е пропорционална на сложността на положението;
б)
специфични обстоятелства възникват от:
i)
действия на конференциите или промяна в пазарните условия на определена търговия, които водят до отсъствие или отстраняване на действителна или възможна конкуренция, като ограничителни действия, чрез които търговията се прави недостъпна за конкурентите; или
ii)
действия на линейната конференция, които могат да спънат техническото или икономическо развитие, или очакванията на потребителя за печалби;
iii)
действия на трети държави, които:
-
препятстват участието на външни лица в търговията,
-
налагат несправедливи тарифи за членове на линейната конференция,
-
налагат споразумения, които биха спъвали техническото или икономическо развитие (поделяне на товара, ограничения на вида плавателни съдове);
в)
i)
когато няма действителна или възможна конкуренция или тя може да бъде отстранена в резултат на действия на трета държава, за да облекчи положението, Комисията започва консултации с компетентните органи на тази трета държава, като при необходимост те прерастват в преговори по насоки, дадени от Съвета.
Когато специалните обстоятелства водят до отсъствие или елиминиране на действителна или възможна конкуренция, противно на изискванията на член 85, параграф 3, буква б) от Договора, Комисията оттегля груповото освобождаване. По същото време тя разпорежда дали и кога, и при какви допълнителни условия и задължения се отпуска индивидуално освобождаване за определено споразумение на линейната конференция, за да получи последната достъп до пазара на линии, различни от нейните;
ii)
Когато поради специалните обстоятелства, посочени в буква б), има различни от упоменатите в подточка i) резултати, Комисията предприема една или повече мерки, описани в параграф 1.
Член 8
Последици, несъвместими с член 86 от Договора
1. Забранява се злоупотреба с господстващо положение по реда на член 86 от Договора, като за това не се изисква никакво предварително решение.
2. Когато Комисията установи, по своя инициатива или по молба на държава-членка или на физическо или юридическо лице със законен интерес, че в определен случай поведението на линейната конференция, която ползва освобождаване по реда на член 3, има несъвместими с член 86 от Договора последици, тя оттегля груповото освобождаване и съобразно член 10 предприема всички необходими мерки за прекратяване на нарушенията на член 86 от Договора.
3. Преди приемане на решение по случаите, описани в параграф 2, Комисията изпраща на въпросната линейна конференция препоръки за прекратяване на нарушението.
Член 9
Конфликти с международното право
1. Когато прилагането на настоящия регламент спрямо определени ограничителни действия или клаузи води до конфликт с разпоредби, включени в правото, нормативната база или административните наредби на трети страни, като това би застрашило значителни интереси на Общността в областта на търговията и корабоплаването, при първа възможност Комисията започва консултации с компетентните органи на въпросната държава с цел да се помирят, доколкото могат, гореспоменатите интереси с правото на Общността. За резултатите от проведените консултации Комисията информира упоменатия в член 15 Консултативен комитет.
2. Когато трябва да се преговаря за споразумения с трети страни, Комисията прави съответните препоръки на Съвета, който от своя страна я упълномощава да проведе преговорите.
При провеждане на преговорите Комисията се консултира с упоменатия в член 15 Консултативен комитет и спазва издадените за целта насоки от Съвета, когато има такива.
3. При упражняване на властта си по настоящия член, Съветът действа съобразно процедурата за вземане на решения по реда на член 84, параграф 2 от Договора.
РАЗДЕЛ II
ПРОЦЕДУРНИ ПРАВИЛА
Член 10
Процедури при жалби или по инициатива на Комисията
Като предприема мерки по получени жалби или по своя инициатива, Комисията започва процедура за прекратяване на всякакво нарушение на разпоредбите на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, или за спазване на член 7 от настоящия регламент.
Жалби могат да се подават от:
а)
държави-членки;
б)
всяко физическо или юридическо лице с легитимни интереси.
Член 11
Резултат от открити процедури по жалби или по инициатива на Комисията
1. Когато Комисията установи, че има нарушение на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, чрез свое решение тя задължава въпросните предприятия или асоциацията от предприятия да преустановят нарушението.
Без да се засягат разпоредбите на настоящия регламент, преди да пристъпи към вземане на решение по реда на предходната алинея, Комисията отправя препоръки до въпросните предприятия или асоциация от предприятия за преустановяване на нарушението.
2. Параграф 1 се прилага също така и за случаите по член 7 от настоящия регламент.
3. Когато в хода на проучвания по получена жалба Комисията стигне до заключение, че няма достатъчно основания за намеса по реда на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора или член 7 от този регламент във връзка с определено споразумение, решение или действие, тя издава решение, с което отхвърля подадената жалба като неоснователна.
4. Когато в хода на проучванията си, било по жалба, или по своя инициатива, Комисията реши, че определено споразумение, решение или действие отговаря на изискванията едновременно на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, тя издава решение по прилагане на член 85, параграф 3. Решението съдържа датата на влизане в сила. Датата може да е предходна спрямо тази на издаване на решението.
Член 12
Молби по член 85, параграф 3 - възражения
1. Предприятия и асоциации от предприятия, изискващи приложение на член 85, параграф 3 от Договора, във връзка със споразумения, решения или съгласувани практики, по които са страни и които попадат в обхвата на член 85, параграф 1, подават молби за целта пред Комисията.
2. Когато Комисията прецени, че молбата е допустима и притежава всичките налични доказателства по нея, както и след като се увери, че не са заведени съдебни дела по реда на член 10 срещу въпросното споразумение, решение или съгласувана практика, при първа възможност публикува в Официален вестник на Европейските общности изложение на молбата и приканва всички заинтересовани трети страни и държавите-членки да представят своите бележки и коментари в тридесетдневен срок. Въпросната публикация задължително отчита законните интереси на предприятията по защита на служебните им тайни.
3. Когато до деветдесет дни от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности Комисията не извести кандидата за наличие на съмнения от нейна страна относно приложимостта на член 85, параграф 3 в неговия случай, въпросното споразумение, решение или съгласувана практика се считат за освободени в рамките на описанието си, посочено в молбата, от забраната, която ги покрива по реда на настоящия регламент, за времето, което вече е изтекло, както и в бъдеще за не повече от шест години от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Когато след изтичане на деветдесетте дни, но преди изтичане на шестте години, Комисията установи, че условията по прилагане на член 85, параграф 3 повече не са спазват, тя издава решение, с което налага забрана по реда на член 85, параграф 1. Това решение може да влезе в сила със задна дата, когато заинтересованите страни са дали грешна или неточна информация, или когато са злоупотребили с освобождаването си от разпоредбите на член 85, параграф 1.
4. Комисията известява кандидатите по реда, упоменат в параграф 3, първа алинея, и също така при поискане от държава-членка, в срок от 45 дни от изпращането на молбата до държавата-членка в съответствие с член 15, параграф 2. Искането от страна на държавата-членка следва да е обосновано на базата на съображения по правилата на конкуренция в Договора.
Когато Комисията установи, че разпоредбите на член 85, параграф 1, и на член 85, параграф 3 са спазени, тя издава решение, като прилага член 85, параграф 3. В решението се посочва датата на влизането му в сила. Тази дата може да е предходна спрямо датата на подаване на молбата.
Член 13
Продължителност и отмяна на решения по прилагане на член 85, параграф 3
1. Всяко едно решение за прилагане на член 85, параграф 3, взето по реда на член 11, параграф 4, или на член 12, параграф 4, втора алинея, съдържа срока си на валидност; по правило този срок не следва да е по-малък от шест години. Към решението могат да се прибавят условията и задълженията по него.
2. Решението се подновява, щом като условията по реда на член 85, параграф 3 продължават да се спазват.
3. Комисията може да отмени или измени решението си или да забрани определени действия за страните:
а)
когато се промени някой от основните факти по вземане на решението;
б)
когато страните нарушат някое от задълженията си, прикрепени към решението;
в)
когато решението се основава на неточна информация или съдържа фалшифицирани данни;
г)
когато страните злоупотребяват с освобождаването си от забраната по реда на член 85, параграф 1, отпуснато по реда на решението.
В случаите по букви б), в) или г) решението може да се отмени със задна дата.
Член 14
Правомощия
Освен при преразглеждане от страна на Съда на Европейските общности, само Комисията има правомощия за:
-
налагане на задължения по реда на член 7;
-
издаване на решения по реда на член 85, параграф 3.
Компетентните органи на държавите-членки запазват правомощията си да решават дали определен случай попада в рамките на разпоредбите на член 85, параграф 1, или на член 86, до момента, когато Комисията не започне процедура, за да формулира решение по случая, или изпрати известия по реда на член 12, параграф 3, първа алинея.
Член 15
Връзки с органите на държавите-членки
1. Комисията провежда процедурите по реда на настоящия регламент в тясно и постоянно сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки, като последните имат право да изказват мнение по време на тези процедури.
2. Комисията изпраща незабавно на компетентните органи на държавите-членки копия от жалбите и молбите, както и на най-важните документи, придружаващи ги и изпратени до нея по време на процедурата.
3. Преди да се пристъпи към приемане на решение по реда на процедурата на член 10 или решение по процедурата по член 12, параграф 3, втора алинея, или по втора алинея на параграф 4 на същия член, се извършват консултации със Съвещателния комитет по споразуменията и доминиращи позиции в областта на морските превози. Консултативният комитет се консултира също така и преди прилагане на разпоредбите по реда на член 26.
4. Консултативният комитет се съставя от държавни служители, които са компетентни в областта на морските превози, споразумения и доминиращи позиции. Всяка държава-членка назначава двама свои служители за представители, като при отсъствие на единия от тях той може да бъде заменян от друг служител на съответната държава.
5. Консултациите се провеждат на общо събрание, свикано от Комисията. Събранието се провежда не по-късно от четиринадесет дни след изпращане на известието за свикването му. Въпросното известие съдържа за всеки един случай кратко описание заедно с опис на най-важните документи и предварително проекторешение.
6. Консултативният комитет може да даде становище, независимо от възможното отсъствие на някои от членовете му или техни заместници. Към проекторешението се прибавя протокол от консултативните разисквания. Последният не се публикува.
Член 16
Изискване на информация
1. За да изпълнява задълженията си по реда на настоящия регламент, Комисията получава цялата нужна информация от правителствата и компетентните органи на държавите-членки, както и от предприятия и асоциации от предприятия.
2. Когато изпраща искане за информация до предприятие и асоциация от предприятия, Комисията изпраща и копие от искането си до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е установено въпросното предприятие.
3. В искането си Комисията упоменава правната основа и целта на стъпката си, както и предвидените по реда на член 19, параграф 1, буква б) наказателни мерки при предоставяне на неточна информация.
4. Задължени по предоставяне на въпросната информация са собствениците на предприятия и асоциации от предприятия, а в случай на юридически лица - компании или фирми, или на асоциации без юридическо лице, упълномощеното от тях лице да ги представя пред закона и според техния устав.
5. Когато предприятие и асоциация от предприятия не предостави исканата информация в определения от Комисията срок или предостави непълна информация, Комисията издава решение, за да го задължи да предостави въпросната информация. Решението посочва каква точно информация се изисква, определя съответен срок за предоставянето ѝ и посочва предвидените в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква в) наказания, както и правото на обжалване на решението в Съда на Европейските общности.
6. Комисията изпраща копие от решението си до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е установено въпросното предприятие или асоциация от предприятия.
Член 17
Разследвания от страна на органите на държавите-членки
1. При иск от страна на Комисията, компетентните органи в държавите-членки предприемат проучвания, които тя счита за необходими, по реда на член 18, параграф 1, или е възложила по силата на прието решение по смисъла на член 18, параграф 3. Служителите на отговарящите за разследването органи на държавата-членка упражняват правото си при писмено разрешение, издадено от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се провежда разследването. В разрешителното се посочват предметът и целта на разследването.
2. Когато Комисията или компетентните органи, на чиято територия се провежда разследването, изискат участието на представители на Комисията, те могат да подпомогнат съответните органи при изпълнение на задълженията им.
Член 18
Правомощия за разследване на Комисията
1. При изпълнение на задълженията си по реда на настоящия регламент, Комисията извършва всички необходими разследвания в предприятия или асоциации от предприятия.
За тази цел упълномощените от нея служители имат следните правомощия:
а)
да проверяват счетоводни книги и други стопански регистри;
б)
да правят копия или вземат извадки от счетоводните книги и стопански регистри;
в)
да изискват устни обяснения за определени места от документацията;
г)
да влизат в помещения, недвижима собственост и моторни превозни средства на предприятията.
2. Упълномощените представители на Комисията за извършване на тези проучвания упражняват правомощията си при представяне на писмено разрешително, съдържащо предмета и целта на проучването и наказателните мерки по реда на член 19, параграф 1, буква в) за случаите, когато представените счетоводни книги или други стопански регистри са непълни по съдържание. В подходящ срок преди извършване на разследването, Комисията информира компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе то, за задълженията им и за самоличността на упълномощените служители.
3. Предприятията и асоциациите от предприятия се подчиняват на възложено по силата на решение на Комисията проучване. Решението посочва каква точно информация се изисква, определя съответен срок за предоставянето ѝ, и посочва предвидените в член 19, параграф 1, буква в), и член 20, параграф 1, буква г) наказания, както и правото на обжалване на решението в Съда на Европейските общности.
4. Комисията приема упоменатите по реда на параграф 3 решения след консултация с компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се извършва разследването.
5. При иск от страна на Комисията или на компетентните органи, служители на тези компетентни органи на държавата-членка, на чиято територия се извършва разследването, могат да подпомогнат служителите на Комисията при изпълнение на задълженията им.
6. Когато едно предприятие се противопоставя на разследване, наредено по реда на настоящия член, въпросната държава-членка, където е установено, предлага необходимата помощ на упълномощените служители на Комисията, за да им позволи да осъществят проучването си. След консултации с Комисията, държавите-членки приемат необходимите разпоредби в този смисъл в законодателствата си преди 1 януари 1989 г.
Член 19
Глоби
1. По силата на свое решение Комисията може да наложи глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 100 до 5 000 ECU, когато, преднамерено или по невнимание:
а)
са предоставили неточна или подвеждаща информация в известие по реда на член 5, параграф 5, или заявление по реда на член 12; или
б)
предоставят неточна информация в отговор на искане по реда на член 16, параграф 3 или 5, или не предоставят информация в определения срок по силата на решение, взето по член 16, параграф 5; или
в)
представят изисканите им счетоводни книги или други стопански регистри в непълна форма по време на проучване по член 17 или член 18, или откажат да ги представят за проучване, наредено по силата на решение, издадено съобразно член 18, параграф 3.
2. По силата на свое решение Комисията може да наложи глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 1 000 до един милион екю или по-голяма сума, но не и надвишаваща 10 % от оборота през предходната стопанска година на всички предприятия, участвали в нарушението, било съзнателно или по невнимание:
а)
когато нарушават член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, или не спазват задължение по реда на член 7 от настоящия регламент; или
б)
когато нарушат задължение по реда на член 5 или член 13, параграф 1.
При определяне на размера на глобата се отчита както тежестта на нарушението, така и продължителността му.
3. Прилага се член 15, параграфи 3 и 4.
4. Решенията, взети по реда на параграфи 1 и 2, не се считат за присъда от наказателноправен смисъл.
Глоби по реда на параграф 2, буква а) не се налагат за действия, извършени, след като бъде известена Комисията и преди решението ѝ по прилагане на член 85, параграф 3 от Договора, при условие че са в рамките на описаната в известието дейност.
Последната разпоредба не се прилага, когато Комисията е известила въпросните предприятия, че се прилага член 85, параграф 1 от Договора, и прилагането на член 85, параграф 3 е необосновано.
Член 20
Периодични глоби
1. По силата на свое решение Комисията може да наложи периодични глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 50 до 1 000 ECU дневно, изчислявани от дата, посочена във въпросното решение, за да ги задължи:
а)
да преустановят нарушение на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, като прекратяването е наредено по силата на член 11, или да спазват задължение по силата на член 7;
б)
да се въздържат от действия, забранени по реда на член 13, параграф 3;
в)
да предоставят пълна и точна информация, изискана им по реда на член 16, параграф 5;
г)
да се подчинят на проучване, възложено по силата на взето по реда на член 18, параграф 3 нейно решение.
2. Когато предприятие или асоциация от предприятия спазят задълженията, по силата на които са били наложени наказателни периодични плащания, Комисията може да намали общата сума на тези плащания спрямо посочената в първоначалното решение.
3. Прилага се член 15, параграфи 3 и 4.
Член 21
Преразглеждане от Съда на Европейските общности
Съдът на Европейските общности разполага с неограничени правомощия по реда на член 172 от Договора за преразглеждане на решения, чрез които Комисията е определила глоба или периодично наказателно плащане. Той може да отмени, намали или увеличи наложената глоба или периодична глоба.
Член 22
Счетоводна единица
За целите на прилагане на членове 19-21, екюто е единицата, приета при създаване на бюджета на Общността съобразно членове 207 и 209 от Договора.
Член 23
Изслушване на страните и трети лица
1. Преди да вземе решение по реда на член 11, член 12, параграф 3, втора алинея, и член 12, параграф 4, член 13, параграф 3, членове 19 и 20, Комисията предоставя възможност на засегнатото предприятие или асоциация от предприятия да бъдат изслушани по въпросите, по които Комисията им противостои.
2. Когато Комисията или компетентните органи на държавите-членки считат за необходимо, те могат да изслушат и други физически или юридически лица. Молби за изслушване от такива лица се приемат и одобряват, когато последните са доказали достатъчна заинтересованост по въпроса.
3. Когато по реда на член 85, параграф 3 от Договора Комисията възнамерява да реши отрицателно въпрос, тя публикува изложение на споразумението, решението и съгласуваната практика и приканва всички заинтересовани трети страни да представят наблюденията си в срок, определен от нея, но не по-малък от един месец. Въпросната публикация задължително отчита законните интереси на предприятията по защита на деловите им тайни.
Член 24
Професионална тайна
1. Получената по реда на членове 17 и 18 информация се използва само и единствено за целите на съответното искане или проучване.
2. Без да нарушават разпоредбите на членове 23 и 25, Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техните служители и други държавни служители, не разкриват получена от тях информация при прилагане на настоящия регламент, както и такава, от естество, признато за професионална тайна.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 не ограничават публикуването на обща информация или обзори, които не съдържат информация, отнасяща се до определено предприятие или асоциация от предприятия.
Член 25
Публикуване на решения
1. Комисията публикува решенията си, взети по реда на член 11, член 12, параграф 3, втора алинея, член 12, параграф 4 и член 13, параграф 3.
2. В публикацията се указват имената на страните и основното съдържание на решението, в нея задължително се отчитат законните интереси на предприятията по защита на служебните им тайни.
Член 26
Изпълнителни разпоредби
Комисията има правомощия да приема изпълнителни разпоредби по реда на член 5, параграф 5, формата, съдържанието и други данни, отнасящи се до жалби по реда на член 10, молби по реда на член 12 и изслушвания по реда на член 23, параграфи 1 и 2.
Член 27
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 1987 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1986 година.