KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1020/2009
af 28. oktober 2009
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2003/2003 om gødninger med henblik på tilpasning af bilag I, III, IV og V til den tekniske udvikling
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2003/2003 af 13. oktober 2003 om gødninger (1), særlig artikel 31, stk. 1 og 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2003/2003 må en gødning, der tilhører en af typerne i forordningens bilag I, og som opfylder forordningens bestemmelser, betegnes »EF-gødning«.
(2)
Delvist oplukket råphosphat er en gødning indeholdende hovednæringsstoffer og anført i bilag I til forordning (EF) nr. 2003/2003. I henhold til artikel 16 i nævnte forordning må der tilsættes sekundærnæringsstoffer til alle typer gødninger indeholdende hovednæringsstoffer. Det fastsatte minimumsindhold af phosphorpentaoxid for den eksisterende type gødning med delvist oplukket råphosphat er imidlertid for højt til, at der kan tilsættes sekundærnæringsstoffer. Der bør derfor indføres en ny gødningstype, så det bliver muligt at markedsføre blandinger af delvist oplukket råphosphat og det sekundære næringsstof magnesium som »EF-gødning«.
(3)
Magnesiumsulfat eller magnesiumoxid tilsættes til formalet råphosphat for at kunne afhjælpe manglen på phosphat og magnesium i visse landbrugsjorder. Delvis oplukning gør, at phosphat og magnesium hurtigt kan optages af afgrøderne over en kort periode, mens de ikkeoplukkede bestanddele giver en langsommere og længerevarende forsyning med phosphat og magnesium. Både phosphat og magnesium bør være til stede i samme gødningstype af hensyn til landbrugerne.
(4)
Magnesiumsulfat er en gødning indeholdende sekundærnæringsstoffer og anført i bilag I til forordning (EF) nr. 2003/2003. I henhold til artikel 20 i nævnte forordning må der tilsættes mikronæringsstoffer til alle typer gødninger indeholdende sekundærnæringsstoffer. Det fastsatte minimumsindhold af svovltrioxid og meagnesiumtrioxid i den eksisterende type gødning med magnesiumsulfat er imidlertid for højt til, at der kan tilsættes mikronæringsstoffer. På grund af den voksende interesse for afbalanceret gødskning anvendes mikronæringsstoffer i stigende grad. En blanding af magnesiumsulfat og mikronæringsstoffer vil gøre det lettere for landbrugerne at anvende mikronæringsstoffer. Gødningstypen magnesiumsulfat bør derfor ændres, så det bliver muligt at markedsføre blandinger af magnesiumsulfat og mikronæringsstoffer som »EF-gødning«.
(5)
Bilag III til forordning (EF) nr. 2003/2003 indeholder tekniske forskrifter for ammoniumnitratgødning med højt kvælstofindhold. Det bør præciseres, at analysemetoderne kan anvendes for de forskellige former for ammoniumnitratgødninger (prillede eller granulerede gødninger). I de nævnte beskrivelser af analysemetoder anvendes der desuden forældede enheder for tryk i stedet for de gældende SI-enheder.
(6)
I henhold til artikel 29, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2003/2003 skal kontrol af EF-gødninger, der hører til de gødningstyper, der er anført i bilag I til forordningen, foretages efter de metoder, der er beskrevet i bilag III og IV til forordningen. Da disse metoder ikke er internationalt anerkendt, fik Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) mandat til at udarbejde tilsvarende EN-standarder til erstatning for de eksisterende metoder.
(7)
Som et delvist resultat af CEN-mandat M/335 om modernisering af analysemetoder for gødninger og jordbrugskalk er der blevet udarbejdet 20 EN-standarder, og disse bør indsættes i bilag IV til forordning (EF) nr. 2003/2003. Nogle af disse standarder bør erstatte eksisterende analysemetoder, mens andre er nye.
(8)
Validerede metoder, der offentliggøres som EN-standarder, indbefatter sædvanligvis en ringtest med henblik på at bestemme analysemetodernes reproducerbarhed mellem forskellige laboratorier. En foreløbig evaluering af de metoder, der skulle indgå i mandatet, viste, at nogle af metoderne ikke bruges ret meget. I de tilfælde fandtes det tilstrækkeligt med en ændring af teksten og unødvendigt med en ringtest. Der bør derfor sondres mellem validerede EN-standarder og ikkevaliderede metoder, således at det fremgår, hvilke EN-standarder der er blevet underkastet en sammenlignende test på flere laboratorier, således at de ansvarlige får korrekt information om EN-standardernes statistiske pålidelighed.
(9)
For at forenkle lovgivningen og lette fremtidige ændringer af den bør hele teksten til standarderne i bilag IV til forordning (EF) nr. 2003/2003 erstattes med henvisninger til de EN-standarder, der offentliggøres af CEN.
(10)
For at kunne gennemføre analyser af gødningsprøver i forbindelse med officiel kontrol skal laboratorier i henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 2003/2003 have kompetence hertil og være godkendt af medlemsstaterne. Sådanne godkendte laboratorier skal opfylde de akkrediteringskrav, der er anført i bilag V, punkt B. Da akkrediteringen har vist sig i praksis at tage længere tid end oprindelig forudset, bør bilag V ændres, så det med henblik på en effektiv kontrol bliver muligt for medlemsstaterne at godkende laboratorier, der har kompetence til at foretage officiel kontrol, men som endnu ikke er akkrediteret.
(11)
Forordning (EF) nr. 2003/2003 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det ved artikel 32 i forordning (EF) nr. 2003/2003 nedsatte udvalg -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 2003/2003 foretages følgende ændringer:
1)
Bilag I ændres som angivet i bilag I til nærværende forordning.
2)
Bilag III ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.
3)
Bilag IV ændres som angivet i bilag III til nærværende forordning.
4)
Bilag V ændres som angivet i bilag IV til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. oktober 2009.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1020/2009 НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно торовете с цел привеждане на приложения I, III, IV и V към него в съответствие с техническия прогрес
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. относно торовете (1), и по-специално член 31, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 3 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 предвижда, че тор, който принадлежи към видовете торове, изброени в приложение I към него, и отговаря на условията, установени в посочения регламент, може да бъде обозначен като „ЕО тор“.
(2)
Частично разтворимият фосфорит спада към торовете с основни хранителни елементи, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Член 16 от посочения регламент позволява добавянето на второстепенни хранителни елементи към всички торове с основни хранителни елементи. Минималното съдържание на фосфорен пентаоксид, установено за съществуващия вид тор частично разтворим фосфорит, обаче е прекалено високо, за да позволи добавянето на второстепенни хранителни елементи. Поради това следва да се въведе нов вид тор, който да позволи смесите от частично разтворим фосфорит и магнезиеви второстепенни хранителни елементи да бъдат обозначавани като „ЕО тор“.
(3)
Магнезиевият сулфат или магнезиевият оксид се добавя към смления фосфорит, за да се преодолее недостигът на фосфат и магнезий в някои селскостопански почви. Частичната разтворимост прави фосфата и магнезия бързо достъпни за културите за кратък период от време, докато неразтворимите съставки осигуряват по-бавно, но по-трайно снабдяване с фосфат и магнезий. За да бъдат от полза за земеделските производители, фосфатните и магнезиевите хранителни елементи следва да се съдържат в рамките на един и същ вид тор.
(4)
Магнезиевият сулфат спада към торовете с второстепенни хранителни елементи, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Член 20 от посочения регламент позволява добавянето на хранителни микроелементи към всички торове с второстепенни хранителни елементи. Минималното съдържание на серен триоксид и магнезиев оксид, установено за съществуващия вид тор магнезиев сулфат, е прекалено високо, за да позволи добавянето на хранителни микроелементи. Поради растящия интерес към балансираното хранене на растенията нарасна употребата на хранителни микроелементи. Смесването на магнезиев сулфат с хранителни микроелементи ще направи по-лесно за земеделските производители използването на тези хранителни микроелементи. Поради това следва да се преразгледа съставът на вида тор магнезиев сулфат, така че той да позволи сместите от магнезиев сулфат с хранителни микроелементи да бъдат обозначени като „ЕО тор“.
(5)
Приложение III към Регламент (ЕО) № 2003/2003 съдържа технически разпоредби за контрол на амониево-нитратни торове с високо съдържание на азот. Следва да се поясни, че методите за анализ могат да се използват за различни форми на амониево-нитратни торове (перли или гранули). Освен това при тези описания на методи за анализ се използват остарели единици за налягане, а не сега използваните единици по системата SI.
(6)
Член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 изисква контролът на ЕО торове от видовете, изброени в приложение I към посочения регламент, да се извършва в съответствие с подробно описаните в приложения III и IV към същия регламент методи за анализ. Тъй като тези методи не са международно признати, на Европейския комитет по стандартизация (CEN) бе възложено да разработи равностойни ЕN стандарти, които да заменят съществуващите методи.
(7)
Като частичен резултат от възложения на CEN мандат M/335 за модернизация на аналитичните методи за торове и материали за варуване, са разработени 20 EN стандарта, които следва да бъдат включени в приложение IV към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Някои от тези стандарти следва да заменят съществуващите методи за анализ, докато други са нови.
(8)
Утвърдените методи, публикувани като EN стандарти, обикновено включват ринг-тест (междулабораторен тест) за проверка на възпроизводимостта на аналитичните методи между различните лаборатории. Предварителната оценка на методите, които се предвижда да бъдат въведени в мандата, обаче показа, че някои от тях са малко използвани. В този случай бе счетено, че е достатъчен редакционен преглед, без да е необходим ринг-тест. Поради това следва да се прави разграничение между утвърдени EN стандарти и неутвърдени методи, което би спомогнало за идентифициране на EN стандартите, които са преминали междулабораторен тест, за да се информират правилно контролните органи за статистическата надеждност на EN стандартите.
(9)
С оглед опростяване на законодателството и за да се улесни бъдещото преразглеждане, е целесъобразно да се замени пълният текст на стандартите в приложение IV към Регламент (ЕО) № 2003/2003 с препратки към EN стандартите, които предстои да бъдат публикувани от CEN.
(10)
Член 30 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 изисква лабораториите да бъдат компетентни и одобрени от държава-членка, когато извършват анализ на проби от торове за целите на официалния контрол. Такива одобрени лаборатории трябва да отговарят на стандартите за акредитация, посочени в приложение V, раздел Б. Тъй като практиката показва, че акредитацията отнема повече време от първоначално предвиденото, приложение V трябва да бъде изменено, за да се гарантират ефективни контролни действия, като се даде възможност на държавите-членки да оторизират лаборатории, които са компетентни по отношение на официалния контрол, но все още не са акредитирани.
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 2003/2003 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 32 от Регламент (ЕО) № 2003/2003,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2003/2003 се изменя, както следва:
1.
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
2.
Приложение III се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
3.
Приложение IV се изменя в съответствие с приложение III към настоящия регламент.
4.
Приложение V се изменя в съответствие с приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2009 година.