*****
RAADETS DIREKTIV
af 3. maj 1989
om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet
(89/336/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der vedtages foranstaltninger med henblik paa gradvist at etablere det indre marked i loebet af en periode, der udloeber den 31. december 1992; det indre marked omfatter et omraade uden indre graenser, inden for hvilket der er fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
det paahviler medlemsstaterne at soerge for, at radiokommunikation samt mekanismer, apparater og systemer, hvis funktion kan vanskeliggoeres af elektromagnetiske forstyrrelser fremkaldt af elektriske og elektroniske apparater, er tilstraekkelig beskyttet mod problemer foraarsaget af disse forstyrrelser;
det paahviler ligeledes medlemsstaterne at soerge for, at eldistributionsnettene og udstyr, som forsynes med elektricitet fra disse net, er beskyttet mod eventuelle elektromagnetiske forstyrrelser;
Raadets direktiv 86/361/EOEF af 24. juli 1986 om foerste fase af den gensidige anerkendelse af typegodkendelser af teleterminaludstyr (4) omhandler navnlig de signaler, dette udstyr udsender under normal funktion, og beskyttelse af de offentlige telekommunikationsnet mod beskadigelse; tilbage staar derfor at soerge for en tilstraekkelig beskyttelse af disse net, herunder de apparater, der er tilsluttet dem, mod forbigaaende forstyrrelser fremkaldt af utilsigtede signaler, som disse apparater vil kunne udsende;
der foreligger i en raekke medlemsstater ufravigelige bestemmelser, som navnlig vedroerer dels tilladelige niveauer for elektromagnetiske forstyrrelser, som disse apparater kan taenkes at fremkalde, dels apparaternes grad af immunitet over for saadanne signaler; disse ufravigelige bestemmelser medfoerer ikke noedvendigvis forskellige beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne, men paa grund af deres uensartethed udgoer de hindringer for samhandelen i Faellesskabet;
de nationale bestemmelser vedroerende denne beskyttelse, boer harmoniseres for at garantere den frie bevaegelighed for elektriske og elektroniske apparater, uden at medlemsstaternes nuvaerende, velbegrundede beskyttelsesniveauer saenkes;
uanset reglen om fri bevaegelighed for varer, som er en af Faellesskabets grundregler, boer hindringer for den frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, som skyldes uoverensstemmelser mellem de enkelte landes retsregler om produkternes markedsfoering, ifoelge gaeldende faellesskabsret godkendes, for saa vidt de kan betragtes som noedvendige for at opfylde ufravigelige krav; harmonise
ringen af lovgivningen boer derfor i det foreliggende tilfaelde begraenses til de forskrifter, som er noedvendige for at opfylde beskyttelseskravene med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet; disse krav boer erstatte de nationale forskrifter paa omraadet;
i dette direktiv opstilles derfor kun beskyttelseskravene med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet; for at lette bevisfoerelsen for overensstemmelse med disse krav er det vigtigt, at elektromagnetisk kompatibilitet er omfattet af harmoniserede europaeiske standarder, hvis overholdelse sikrer produkterne en forhaandsformodning om, at de er i overensstemmelse med beskyttelseskravene; saadanne harmoniserede europaeiske standarder udarbejdes af private organer og boer bevare deres ikke-bindende status; i dette oejemed anerkendes Den Europaeiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC) som organ med kompetence til paa dette direktivs omraade at vedtage harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen, Den Europaeiske Komité for Standardisering (CEN) og CENELEC, som blev underskrevet den 13. november 1984; i dette direktiv forstaas der ved en harmoniseret standard en teknisk specifikation (europaeisk standard eller harmoniseringsdokument), som er vedtaget af CENELEC efter henstilling fra Kommissionen i overensstemmelse med Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (1), senest aendret ved direktiv 88/182/EOEF (2), og ovennaevnte generelle retningslinjer;
indtil harmoniserede standarder i dette direktivs forstand er vedtaget, boer den frie bevaegelighed for varer lettes ved som en overgangsforanstaltning at gennemfoere accept paa faellesskabsplan af apparater, som er i overensstemmelse med nationale standarder, udvalgt efter en faellesskabsprocedure til kontrol af, at disse nationale standarder opfylder beskyttelseskravene i dette direktiv;
EF-overensstemmelseserklaering for apparatet udgoer en formodning om apparatets overensstemmelse med dette direktiv; denne erklaering boer vaere udformet saa enkelt som muligt;
for at opnaa en effektiv beskyttelse paa omraadet elektromagnetisk kompatibilitet boer overholdelsen af dette direktivs bestemmelser imidlertid, for saa vidt angaar de apparater, der er omfattet af direktiv 86/361/EOEF, attesteres ved overensstemmelsesmaerker eller -certifikater, der udstedes af organer, som medlemsstaterne har anmeldt; for at lette den gensidige anerkendelse af de maerker og certifikater, der udstedes af disse organer, boer kriterierne for, hvorledes de udpeges, harmoniseres;
alligevel kan det ske, at apparater foraarsager gener for radiokommunikationen og telekommunikationsnettene; der boer derfor indfoeres en procedure med henblik paa at afboede denne risiko;
dette direktiv gaelder for de apparater og det materiel, der er omfattet af direktiv 76/889/EOEF (3) og 76/890/EOEF (4) om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om dels radiostoej, foraarsaget af elektriske husholdningsapparater, transportabelt vaerktoej og lignende apparater, dels radiostoejdaempning af armaturer med starter for lysstofroer; de naevnte direktiver boer derfor ophaeves -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstaas ved:
1) »apparater«: alle elektriske og elektroniske apparater samt udstyr og anlaeg, der indeholder elektriske og/eller elektroniske komponenter
2) »elektromagnetisk forstyrrelse«: elektromagnetisk faenomen, der kan forstyrre en mekanismes, et apparats eller et systems funktion. En elektromagnetisk forstyrrelse kan vaere elektromagnetisk stoej, et uoensket signal eller en aendring i selve udbredelsesmediet
3) »immunitet«: en mekanismes, et apparats eller et systems evne til at fungere uden forringelse af kvaliteten, naar der optraeder en elektromagnetisk forstyrrelse
4) »elektromagnetisk kompatibilitet«: en mekanismes, et apparats eller et systems evne til at fungere tilfredsstillende i sit elektromagnetiske miljoe uden at frembringe elektromagnetiske forstyrrelser, der er uantagelige for nogen del af dette miljoe
5) »kompetent organ«: organ, som opfylder kriterierne i bilag II, og som er anerkendt som et saadant
6) »EF-typeattest«: dokument, hvorved et organ, der er anmeldt i henhold til artikel 10, stk. 6, attesterer, at den undersoegte apparattype opfylder de relevante bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse paa apparater, der kan taenkes at fremkalde elektromagnetiske forstyrrelser, eller hvis funktion kan taenkes at blive paavirket af saadanne forstyrrelser.
Direktivet fastsaetter beskyttelseskrav og bestemmelser om kontrolforanstaltninger i denne forbindelse.
2. Dersom beskyttelseskrav i dette direktiv for visse apparaters vedkommende harmoniseres ved saerdirektiver, finder dette direktiv ikke anvendelse, eller det ophoerer med at finde anvendelse for disse apparater og beskyttelseskrav, saa snart disse saerdirektiver traeder i kraft.
3. Radioudstyr, der anvendes af radioamatoerer ifoelge definition nr. 53 i artikel 1 i radioreglementet, der indgaar i Den Internationale Telekommunikationskonvention, er ikke omfattet af dette direktivs anvendelsesomraade, medmindre udstyret findes i handelen.
Artikel 3
Medlemsstaterne traeffer passende foranstaltninger til at sikre, at de i artikel 2 omhandlede apparater kun kan markedsfoeres eller tages i brug, hvis de opfylder de krav, der er fastsat i dette direktiv, er korrekt installerede og vedligeholdt og anvendt i overensstemmelse med deres formaal.
Artikel 4
De i artikel 2 omhandlede apparater skal vaere konstrueret paa en saadan maade, at
a) de ikke frembringer kraftigere elektromagnetiske forstyrrelser, end at radio- og telekommunikationsapparater samt andre apparater kan fungere i overensstemmelse med deres formaal
b) apparaterne har tilstraekkelig iboende immunitet over for elektromagnetiske forstyrrelser, saa de kan fungere i overensstemmelse med deres formaal.
De vigtigste beskyttelseskrav findes i bilag III.
Artikel 5
Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedroerer elektromagnetisk kompatibilitet, modsaette sig, at apparater som omhandlet i dette direktiv, der opfylder dettes bestemmelser, markedsfoeres og tages i brug paa deres omraade.
Artikel 6
1. Forskrifterne i dette direktiv er ikke til hinder for anvendelse i en medlemsstat af foelgende saerlige foranstaltninger:
a) foranstaltninger vedroerende ibrugtagningen og brugen af apparatet, der traeffes med henblik paa en saerlig lokalitet for at afhjaelpe et eksisterende eller forventet problem vedroerende elektromagnetisk kompatibilitet
b) foranstaltninger vedroerende installeringen af apparatet, der traeffes for at beskytte offentlige telekommunikationsnet eller modtage- eller sendestationer, der anvendes af sikkerhedsgrunde.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater om de saerlige foranstaltninger, der traeffes i medfoer af stk. 1, jf. dog direktiv 83/189/EOEF.
3. Saerlige foranstaltninger, der anerkendes som vaerende berettigede, offentliggoeres af Kommissionen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa behoerig maade.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne formoder, at apparaterne opfylder de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, naar de er i overensstemmelse med:
a) de relevante nationale standarder til gennemfoerelse af de harmoniserede standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse nationale standarder
b) eller de i stk. 2 omhandlede relevante nationale standarder, for saa vidt der paa de omraader, disse standarder omfatter, ikke findes harmoniserede standarder.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af deres i stk. 1, litra b), omhandlede nationale standarder, som efter deres opfattelse opfylder de beskytttelseskrav, der er omtalt i artikel 4. Kommissionen videresender straks disse tekster til de andre medlemsstater. Efter fremgangsmaaden i artikel 8, stk. 2, meddeler den medlemsstaterne de af de naevnte standarder, der giver anledning til formodning om overensstemmelse med de i artikel 4 omtalte beskyttelseskrav.
Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse standarder. Kommissionen offentliggoer dem endvidere i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
3. Medlemsstaterne anerkender, at apparater, for hvilke fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt de i stk. 1 omhandlede standarder, eller for hvilke der ikke findes standarder, formodes at vaere i overensstemmelse med beskyttelseskravene i artikel 4, naar deres overensstemmelse med disse krav attesteres paa den i artikel 10, stk. 2, omhandlede maade.
Artikel 8
1. Skoenner en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 7, stk. 1, litra a) omhandlede harmoniserede standarder ikke fuldt ud opfylder kravene i artikel 4, forelaegger medlemsstaten eller Kommissionen spoergsmaalet for det staaende udvalg, der er oprettet ved direktiv 83/189/EOEF, i det foelgende benaevnt »udvalget«, og anfoerer sine bevaeggrunde herfor. Udvalget afgiver straks udtalelse.
Paa baggrund af udvalgets udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om de paagaeldende standarder helt eller delvis skal udgaa af de i artikel 7, stk. 1, litra a), naevnte publikationer. 2. Efter at have modtaget den i artikel 7, stk. 2, naevnte meddelelse, hoerer Kommissionen udvalget. Paa baggrund af dettes udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om den paagaeldende nationale standard skal give anledning til formodning om overensstemmelse, og i bekraeftede fald, om dens referencer skal offentliggoeres i de enkelte lande.
Skoenner Kommissionen eller en medlemsstat, at en national standard ikke laengere opfylder de noedvendige betingelser for at blive betragtet som vaerende i overensstemmelse med beskyttelseskravene i artikel 4, hoerer Kommissionen udvalget, som straks afgiver udtalelse. Paa baggrund af dettes udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om den paagaeldende standard stadig giver anledning til formodning om overensstemmelse, og i benaegtende fald om den helt eller delvist skal udgaa af de i artikel 7, stk. 2, omhandlede publikationer.
Artikel 9
1. Konstaterer en medlemsstat, at et apparat, der er ledsaget af en af de i artikel 10 fastlagte former for attestering, ikke opfylder de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, traeffer den alle fornoedne foranstaltninger for at traekke det paagaeldende apparat tilbage fra markedet, forbyde markedsfoering af det eller begraense dets frie bevaegelighed.
Medlemsstaten underretter omgaaende Kommissionen om denne foranstaltning og anfoerer begrundelsen for sin afgoerelse, herunder om den manglende overensstemmelse skyldes:
a) manglende opfyldelse af kravene i artikel 4, hvis apparatet ikke svarer til de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder
b) forkert anvendelse af de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder
c) en mangel i selve de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder.
2. Kommissionen hoerer snarest muligt de beroerte parter. Konstaterer den efter denne hoering, at foranstaltningen er berettiget, underretter den omgaaende den initiativtagende medlemsstat samt de oevrige medlemsstater.
Er den i stk. 1 naevnte afgoerelse begrundet i en mangel i standarderne, og agter den medlemsstat, der har truffet de paagaeldende foranstaltninger, at opretholde disse, forelaegger Kommissionen, efter at have hoert parterne, sagen for udvalget inden to maaneder og ivaerksaetter fremgangsmaaden i artikel 8.
3. Hvis et apparat, der ikke opfylder kravene, er ledsaget af en af de i artikel 10 naevnte former for attestering, traeffer den paagaeldende medlemsstat passende foranstaltninger mod den, den har foretaget attesteringen, og underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom.
4. Kommissionen soerger for, at medlemsstaterne holdes underrettet om denne procedures forloeb og resultater.
Artikel 10
1. For saa vidt angaar apparater, for hvilke fabrikanten har anvendt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder, attesteres apparaternes overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv ved en EF-overensstemmelseserklaering, der udstedes af fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet. Denne erklaering skal stilles til raadighed for den kompetente myndighed, i en periode paa ti aar efter at markedsfoeringen af apparaterne er paabegyndt.
Endvidere anbringer fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, EF-overensstemmelsesmaerket paa apparatet eller, hvis dette ikke er muligt, paa emballagen, brugsanvisningen eller garantibeviset.
Hvis hverken fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede er etableret i Faellesskabet, paahviler ovennaevnte pligt til at stille EF-overensstemmelseserklaeringen til raadighed enhver person, som markedsfoerer apparatet i Faellesskabet.
Bestemmelserne vedroerende EF-erklaeringen og EF-maerket findes i bilag I.
2. For saa vidt angaar apparater, for hvilke fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder, eller saafremt der ikke findes nogen standarder, skal fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, saa snart markedsfoeringen paabegyndes, stille et teknisk konstruktionsdossier til raadighed for de kompetente myndigheder. Dette dossier skal indeholde en beskrivelse af apparatet og af de foranstaltninger, der er truffet for at sikre apparatets overensstemmelse med de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, og skal omfatte en teknisk rapport eller et certifikat fra et kompetent organ.
Dette dossier skal stilles til raadighed for de kompetente myndigheder, i en periode paa ti aar efter at markedsfoeringen af apparaterne er paabegyndt.
Hvis hverken fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede er etableret i Faellesskabet, paahviler denne pligt til at stille et teknisk dossier til raadighed enhver person, som markedsfoerer apparatet i Faellesskabet.
Apparatets overensstemmelse med det, der er beskrevet i det tekniske dossier, attesteres efter fremgangsmaaden i stk. 1.
Medlemsstaterne formoder, at disse apparater er i overensstemmelse med de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, jf. dog bestemmelserne i naervaerende stykke. 3. For saa vidt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder endnu ikke findes, kan de paagaeldende apparater med forbehold af stk. 2 i naervaerende artikel i en overgangsperiode indtil senest den 31. december 1992 fortsat vaere underlagt de nationale ordninger, der er gaeldende paa datoen for dette direktivs vedtagelse, forudsat at disse ordninger er forenelige med Traktatens bestemmelser.
4. Overensstemmelse med dette direktiv attesteres for saa vidt angaar apparater, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 86/361/EOEF, ifoelge fremgangsmaaden i stk. 1, efter at fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, for disse apparater har faaet meddelt EF-typeattest, der udstedes af et af de anmeldte organer, der er naevnt i stk. 6 i naervaerende artikel.
5. For apparater, der er bygget til udsendelse af radiomeddelelser, som defineret i Den Internationale Telekommunikationsunions konvention, attesteres overensstemmelse med dette direktiv ifoelge fremgangsmaaden i stk. 1, efter at fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, for disse apparater har faaet meddelt EF-typeattest, der udstedes af et af de anmeldte organer, der er naevnt i stk. 6.
Denne bestemmelse finder ikke anvendelse paa ovennaevnte apparater, naar de udelukkende er bygget og bestemt til radioamatoerbrug som anfoert i artikel 2, stk. 3.
6. Hver medlemsstat giver Kommissionen og de andre medlemsstater meddelelse om, hvilke myndigheder der er de kompetente som omhandlet i denne artikel, og om, hvilke organer der skal udstede de EF-typeattester, der er omhandlet i stk. 4 og 5. Kommissionen offentliggoer til orientering i De Europaeiske Faellesskabers Tidende en liste over disse myndigheder og organer og soerger for, at den ajourfoeres.
Det praeciseres i meddelelsen, om disse organer er kompetente i forbindelse med alle de apparater, der er omfattet af dette direktiv, eller om deres ansvar er begraenset til visse saerlige omraader.
Medlemsstaterne anvender kriterierne i bilag II ved vurderingen af de organer, der skal anmeldes.
De organer, der opfylder de i de paagaeldende harmoniserede standarder fastsatte vurderingskriterier, formodes at opfylde ovennaevnte kriterier.
En medlemsstat, som har anmeldt et organ, skal traekke sin godkendelse tilbage, hvis den konstaterer, at dette organ ikke laengere opfylder kriterierne i bilag II. Den underretter straks Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom.
Artikel 11
Direktiv 76/889/EOEF og direktiv 76/890/EOEF ophaeves fra den 1. januar 1992.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer inden den 1. juli 1991 de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 1992.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. maj 1989.
31989L0336
L 139/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 3 май 1989 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост
(89/336/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че е необходимо да се постановят мерките, насочени към постепенно изграждане на вътрешния пазар в периода до 31 декември 1992 г.; че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали;
като има предвид, че държавите-членки носят отговорност за осигуряване на достатъчна защита на радиовръзките, както и на другите съоръжения, апаратури или системи, на чиято работа, вредно влияние могат да окажат електромагнитните смущения, предизвиквани от електрически или електронни уреди;
като има предвид, че държавите-членки носят отговорност също за защитата на електроразпределителните мрежи от електромагнитни смущения, които могат да се отразят и върху съоръженията захранвани от тези мрежи;
като има предвид, че Директива 86/361/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно първия етап на взаимното признаване на одобряването на терминални устройства за далекосъобщения (4) урежда по-специално сигналите, емитирани от тези устройства при тяхното нормално функциониране, както и за защитата на публичните телекомуникационни мрежи от всякакви увреждания; като има предвид, че следователно остава да се осигури достатъчна защита на тези мрежи, включително и на свързаните с тях апарати, срещу моментни смущения, предизвикани от сигнали със случаен характер, които биха могли да се емитират от тези апарати;
като има предвид, че в някои държави-членки действат задължителни разпоредби, определящи по-специално допустимите нива на електромагнитни смущения, които тези апарати могат да предизвикат и степента на техния имунитет срещу същите сигнали; като има предвид, че тези задължителни разпоредби не водят на всяка цена до различни нива на защита в различните държави, но въпреки това поради различията ще затрудняват обмена в рамките на Общността;
като има предвид, че националните разпоредби, които осигуряват тази защита трябва да бъдат хармонизирани с цел гарантиране на свободното движение на електрически и електронни апарати, без при това да се понижават съществуващите и оправдани нива на защита в държавите-членки;
като има предвид, че при съвременното състояние на законодателството на Общността, независимо от едно от основните правила на Общността, а именно свободното движение на стоките, пречките за вътрешния обмен, в резултат на различия в националните разпоредби, отнасящи се до търговията с продуктите, трябва да се допуснат само, доколкото тези разпоредби могат да бъдат признати като необходими за удовлетворяване на съществените изисквания; като има предвид, че поради това, хармонизирането на законодателството в дадения случай трябва да се ограничи единствено до разпоредбите, необходими за удовлетворяване на задължителните изисквания за защита в областта на електромагнитната съвместимост; като има предвид, че тези изисквания трябва да заменят националните разпоредби в тази област;
като има предвид поради това, че тази директива определя единствено изисквания за защита в областта на електромагнитната съвместимост; като има предвид, че за да се улесни потвърждаването на съответствието с тези изисквания, от значение е наличността на хармонизирани стандарти на европейско равнище, относно електромагнитната съвместимост, така че продуктите, съответстващи на тях, се счита, че съответстват на изискванията за защита; че стандартите, хармонизирани на европейско ниво се разработват от частно-правни органи и те трябва да запазят своя характер на незадължителни текстове; като има предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (CENELEC) е признат орган, компетентен в областта на тази директива да приема хармонизираните стандарти, в съответствие с общите насоки на сътрудничеството между Комисията и Европейския комитет по стандартизация (СЕN) и CENELEC, подписани на 13 ноември 1984 г.; като има предвид, че по смисъла на тази директива хармонизираният стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизиране), приета от CENELEC, по мандат на Комисията, съгласно разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г., установяваща процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и предписания (5), изменена по-късно с Директива 88/182/ЕИО (6), както и по силата на горепосочените общи насоки;
като има предвид, че до приемането на хармонизирани стандарти по смисъла на тази директива, свободното движение на стоките е уместно да се улеснява, чрез временно допускане в Общността на апарати, които отговарят на националните стандарти, приети, съгласно една процедура за контрол в Общността, гарантираща, че тези национални стандарти отговарят на изискванията за защита на тази директива;
като има предвид, че декларацията „ЕО“ за съответствие на апарата представлява презумция за неговото съответствие с тази директива; като има предвид, че тази декларация трябва да се представи във възможно най-опростена форма;
като има предвид, че за да се получи ефикасна защита по отношение на електромагнитната съвместимост на апаратите, обхванати от Директива 86/361/ЕИО, съблюдаването на разпоредбите на настоящата директива трябва да се потвърди чрез маркировка или сертификати за съответствие, издадени от органи, обявени от държавите-членки; като има предвид, че за улесняване на взаимното признаване на маркировките и сертификатите, издадени от тези органи, е уместно да се хармонизират критериите за назначаването им;
като има предвид, че все пак може да случи, че отделни апарати смущават радиокомуникационните и телекомуникационните мрежи; като има предвид, че е уместно да се предвиди процедура за намаляване на тази опасност;
като има предвид, че тази директива се прилага за апаратите и съоръженията, предмет на Директиви 76/889/ЕИО (7) и 76/890/ЕИО (8), които се отнасят за сближаването на законодателствата на държавите-членки съответно за радиоелектрическите смущения, предизвиквани от домашни електроуреди, преносими електроинструменти и подобни апарати, и от прекалената намеса на радио интерференцията по отношение на осветителните тела със стартер за луминисцентни лампи; уместно е следователно горните директиви да бъдат отменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива:
1.
„апарати“ са всички електрически и електронни апарати, както и съоръжения и инсталации, които съдържат електрически и/или електронни компоненти.
2.
„електромагнитни смущения“ са електромагнитните явления, способни да създават смущения във функционирането на устройство, апарат или система. Електромагнитното смущение може да бъде електромагнитен шум, нежелателен сигнал или промяна в самата среда на разпространение.
3.
„имунитет“ е способността на устройство, апарат или система да функционира при наличност на електромагнитно смущение без понижаване на качеството.
4.
„електромагнитна съвместимост“ е способността на апарат, устройство или система да функционира по задоволителен начин в неговата/нейната електромагнитна среда, без самият/то/та той/то/тя да създава нетърпими електромагнитни смущения за всичко, което се намира в тази среда.
5.
„компетентен орган“ е орган, отговарящ на критерии, изброени в приложение II и признат като такъв.
6.
„сертификат са типово изпитване на ЕО“ е документа, с който орган, уведомен съгласно член 10, параграф 6, потвърждава, че типът на изпитания апарат отговаря на разпоредбите на тази директива, които се отнасят за него.
Член 2
1. Настоящата директива се отнася за апаратите, способни да създават електромагнитни смущения или чието функциониране може да бъде засегнато от такива смущения.
Тя определя изискванията за защита в тази област, както и съответните условия за контрол.
2. Доколкото изискванията за защита, определени в тази директива, за някои апарати са хармонизирани със специфични директиви, настоящата директива не се прилага или престава да се прилага за тези апарати и за тези изисквания за защита към момента, в който тези специфични директиви влязат в сила.
3. Радиоапаратурите, използувани от радиолюбители по смисъла на определение 53 от член 1 на „радио правилника“, който съставлява част от Международната конвенция за телекомуникациите, се изключват от областта на приложение на тази директива, освен ако апаратурата се предлага за продажба в търговската мрежа.
Член 3
Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че апаратите, предвидени в член 2 няма да се пускат на пазара или в експлоатация, ако не отговарят на изискванията, определени в настоящата директива, когато те са правилно инсталирани и поддържани и се използуват по предназначението им.
Член 4
Апаратите, предвидени в член 2, трябва да бъдат конструирани така че:
а)
генерираните електромагнитни смущения да бъдат ограничени до ниво, позволяващо на апарати за радио- и телекомуникации, както и другите апарати да работят съобразно тяхното предназначение;
б)
апаратите да имат адекватно ниво на вътрешен имунитет срещу електромагнитните смущения, което да позволява да работят съобразно тяхното предназначение.
Основните изисквания по отношение на защитата фигурират в приложение III.
Член 5
Държавите-членки не бива да пречат, по съображения, свързани с електромагнитната съвместимост, на пускането на пазара, нито на пускането в експлоатация на тяхната територия на апарати, предвидени в тази директива, които отговарят на нейните изисквания.
Член 6
1. Разпоредбите на настоящата директива не са пречка за прилагането в държавите-членки на следните специални мерки:
а)
мерките, предприемани за пускането в експлоатация и използуването на апарати на специално място, с цел да се отстрани съществуващ или предвидим проблем на електромагнитна съвместимост;
б)
мерките, свързани с инсталирането на апарата, за защита на публичните мрежи за телекомуникации или на приемателните или предавателните станции, използувани по съображения за безопасност.
2. Без да се засягат разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО, държавите-членки информират Комисията и другите държави-членки за специалните мерки, предприети съгласно параграф 1.
3. Специалните мерки, признати като оправдани, се съдържат в подходяща забележка, направена от Комисията в Официален вестник на Европейските общности.
Член 7
1. Държавите-членки приемат по презумция, за отговарящи на изискванията за защита, предвидените в член 4, апарати съответстващи:
а)
на националните стандарти, отнасящи се за тях, които въвеждат хармонизирани стандарти, предмет на обявяване в Официален вестник на Европейските общности. Държавите-членки трябва да публикуват референтните номера на тези национални стандарти;
б)
или на националните стандарти, отнасящи се за тях, предвидени в параграф 2, ако в областите на тези стандарти, липсват хармонизирани стандарти.
2. Държавите-членки трябва да предоставят на Комисията текста на техните национални стандарти, предвидени в параграф 1, буква б), които считат, че отговарят на изискванията за защита, предвидени в член 4. Комисията предоставя незабавно този текст на другите държави-членки. Съгласно процедурата, предвидена в член 8, параграф 2, тя съобщава на държавите-членки онези национални стандарти, за които важи презумцията за съответствие с изискванията за защита, упоменати в член 4.
Държавите-членки публикуват референтните номера на тези стандарти. Комисията също ги публикува в Официален вестник на Европейските общности.
3. Държавите-членки приемат, че апаратите, за които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, предвидени в параграф 1, както или при отсъствието на стандарти, апаратите ще се считат по презумция съответстващи на изискванията за защита, ако съответствието с тези изисквания е потвърдено посредством атестирането, предвидено в член 10, параграф 2.
Член 8
1. Когато една държава-членка или Комисията счете, че хармонизираните стандарти, предвидени в член 7, параграф 1, буква а) не отговарят напълно на изискванията, упоменати в член 4, съответната държава-членка или Комисията поставя въпроса за разглеждане от постоянния комитет, учреден с Директива 83/189/ЕИО, наричан по-долу „комитетът“, като излага своите съображения. Комитетът излиза със спешно становище.
Съобразно становището на комитета, Комисията информира възможно най-бързо държавите-членки, дали съответните стандарти трябва да бъдат заличени или не от публикациите, визирани в член 7, параграф 1, буква а), изцяло или отчасти.
2. След получаване на информацията, предвидена в член 7, параграф 2, Комисията се консултира с комитета. При получаване на неговото становище, Комисията информира възможно най-бързо държавите-членки, дали съответния национален стандарт трябва или не да се ползва от презумцията за съответствие и ако е така, че препратката за него подлежи на национално публикуване.
Ако Комисията или държава-членка счете, че даден национален стандарт не отговаря на необходимите условия, за да се ползва от презумцията за съответствие с изискванията за защита, предвидени в член 4, Комисията се консултира с комитета, който дава незабавно своето становище. Съобразно неговото становище, тя съобщава възможно най-бързо на държавите-членки, дали съответният стандарт продължава или не бива повече да се ползува от презумцията за съответствие и в последния случай трябва да бъде оттеглен, изцяло или отчасти от публикациите, предвидени в член 7, параграф 2.
Член 9
1. Когато една държава-членка констатира, че апарат, придружен от някое от средствата за сертификация, предвидени в член 10, не отговаря на изискванията за защита, посочени в член 4, тя предприема всички необходими мерки за изтеглянето на съответния апарат от пазара, за забраняване на пускането на пазара и ограничаване на свободното му движение.
Въпросната държава-членка незабавно информира Комисията за тази мярка и съобщава причините за своето решение и по-специално, дали несъответствието се дължи:
а)
на несъблюдаване на изискванията за защита, упоменати в член 4, когато апаратът не отговаря на стандартите, визирани в член 7, параграф 1;
б)
на неправилно прилагане на стандартите, упоменати в член 7, параграф 1;
в)
на съществуващи пропуски в самите стандарти, посочени в член 7, параграф 1.
2. В най-кратък срок Комисията се консултира със заинтересуваните страни. Когато, след тези консултации, тя констатира че действието е оправдано, тя незабавно информира за това държавата-членка, предприела инициативата, както и другите държави-членки.
Когато решението, упоменато в параграф 1 е мотивирано с пропуски в стандартите, Комисията, след консултация със страните, ако държавата-членка, предприела мерките ги поддържа, в срок от два месеца повдига въпроса пред Комитета и предприема процедурата, упомената в член 8.
3. Когато апарат, който не отговаря на изискванията е придружен от някое от средствата за атестиране, предвидени в член 10, компетентната държава-членка предприема подходящи мерки срещу автора на атестацията и информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията гарантира, че държавите-членки биват информирани за напредъка и резултата от тази процедура.
Член 10
1. Когато се касае за апарати, за които производителят е приложил стандартите, предвидени в член 7, параграф 1, съответствието на апаратите с разпоредбите на тази директива се потвърждава чрез декларация ЕО за съответствие, издадена от производителя или от негов упълномощен представител в Общността. Тази декларация трябва да се държи на разположение на компетентните органи в продължение на десет години от момента на пускането на апаратите на пазара.
Производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, трябва да постави върху апарата знака за съответствие ЕО, а при невъзможност, върху опаковката, върху упътването за работа или върху неговата гаранционна карта.
Когато нито производителят, нито неговият упълномощен представител не са установени в Общността, гореспоменатото задължение за поддържане на разположение на декларацията ЕО за съответствие се пада на лицето, което предлага апарата на пазара на Общността.
Разпоредбите, отнасящи се до декларацията ЕО и знака ЕО са дадени в приложение I.
2. Когато се касае за апарати, за които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, визирани в член 7, параграф 1, или при липса на стандарти, производителят или неговият представител, установени в Общността, държат на разположение на компетентните органи от момента на пускането на пазара на апарата съответна техническа конструктивна документация. Тази документация трябва да съдържа описание на апарата, да уточнява начините за осигуряване на съответствието на апарата с изискванията за защита, упоменати в член 4 и да съдържа технически отчет или сертификат, единия или другия, получен от компетентен орган.
Документацията трябва да се държи на разположение на компетентните органи в продължение на десет години от момента на пускането на апарата на пазара.
Когато нито производителят, нито неговият упълномощен представител не са установени в Общността, гореспоменатата отговорност за поддържане на разположение на техническата документация се носи от лицето, което предлага апарата на пазара на Общността.
Съответствието на апаратите с образеца описан в техническата документация се установява съгласно процедурата, предвидена в параграф 1.
Държавите-членки приемат по презумция, при условията на разпоредбите на този параграф, че тези апарати отговарят на изискванията за защита, посочени в член 4.
3. Ако стандартите, предвидени в член 7, параграф 1, все още не са публикувани и като се спазват разпоредбите на параграф 2 от този член, съответните апарати могат до 31 декември 1992 г. временно да се подлагат на действащия национален режим, който е в сила към датата на приемане на тази директива, при условие че има съвместимост на тези режими с разпоредбите на договора.
4. Съответствието на апаратите, предвидени в член 2, параграф 2 от Директива 86/361/ЕИО с разпоредбите на тази директива се потвърждава съгласно процедурата, предвидена в параграф 1, след като производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е получил сертификат за типово изпитване на ЕО на тези апарати, издаден от един от нотифицираните органи, посочени в параграф 6 на този член.
5. Съответствието на апаратите, проектирани като предаватели за радиовръзки, определени в Конвенцията на Международния съюз по телекомуникации, с разпоредбите на тази директива се потвърждава чрез процедурата, предвидена в параграф 1, след като производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е получил сертификат за типово изпитване на ЕО на тези апарати, издаден от един от нотифицираните органи, посочени в параграф 6 по-долу.
Тази разпоредба не се прилага за апаратите, посочени по-горе, когато те са проектирани и предназначени изключително за радиолюбители, по смисъла на член 2, параграф 3.
6. Всяка държава-членка нотифицира до Комисията и другите държави-членки компетентните органи, предвидени в този член и органите, натоварени да издават сертификати за типово изпитване на ЕО, предвидени в параграфи 4 и 5. Комисията публикува с информативна цел в Официален вестник на Европейските общности списъка на тези органи и организации и осигурява неговото актуализиране.
Нотификацията уточнява, дали тези организации са компетентни за всички апарати, за които се отнася тази директива и дали тяхната отговорност се ограничава само за някои специфични области.
Държавите-членки прилагат критериите, изброени в приложение II за оценката на органите, които да бъдат нотифицирани.
По презумция се приема, че органите, които отговарят на критериите за оценка, установени със съответните хармонизирани стандарти, отговарят на горепосочените критерии.
Държава-членка, която е нотифицирала даден орган трябва да оттегли своето одобрение, ако констатира, че този орган не отговаря вече на критериите, изброени в приложение II. Тя трябва незабавно да информира Комисията и другите държави-членки за това.
Член 11
Директиви 76/889/ЕИО и 76/890/ЕИО се отменят от 1 януари 1992 г.
Член 12
1. Държавите-членки трябва да приемат и да публикуват до 1 юли 1991 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те информират незабавно Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 1992 г.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 май 1989 година.