EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1298/2008/EF
af 16. december 2008
om oprettelse af handlingsprogrammet Erasmus Mundus 2009-2013, der skal højne kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 149, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2317/2003/EF (3) blev der etableret et program, der skulle øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008).
(2)
Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (4) oprettede et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 (5) oprettede et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (6) oprettede et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde, Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 (7) oprettede et instrument til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier og partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou (8) (AVS-EF-partnerskabsaftalen), og den interne aftale om finansiering af Fællesskabets bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (9) (den interne AVS-EF-aftale), regulerer Den Europæiske Udviklingsfond.
(3)
Det nye program Erasmus Mundus er i overensstemmelse med de målsætninger om høj kvalitet, der blev opstillet i programmet for perioden 2004-2008. Det bidrager til at tiltrække de bedste studerende fra tredjelande i kraft af kvaliteten af de udbudte uddannelser, kvaliteten af modtagelsesfaciliteterne og en stipendieordning, der er konkurrencedygtig på internationalt plan.
(4)
Under forhandlingerne om de eksterne støtteinstrumenter og den interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (10) nåede Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen til enighed på en række punkter med hensyn til demokratisk kontrol og sammenhæng i foranstaltningerne udadtil, således som de fremgår af erklæring 4 til den interinstitutionelle aftale.
(5)
Ved Bologna-erklæringen, der blev undertegnet af undervisningsministrene fra 29 europæiske lande den 19. juni 1999, blev der iværksat en mellemstatslig proces med henblik på at skabe et »europæisk område for videregående uddannelse« inden 2010, hvilket støttes aktivt på fællesskabsplan. De 45 ministre for videregående uddannelse fra de lande, der deltager i Bologna-processen, vedtog på mødet i London den 17. og 18. maj 2007 strategien »Det europæiske område for videregående uddannelse i en global kontekst« og fastslog samtidigt, at de prioriterede emner i 2009 skulle være bedre information om det europæiske område for videregående uddannelse og større anerkendelse af kvalifikationer erhvervet på videregående uddannelsesinstitutioner i andre dele af verden.
(6)
På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 blev der sat et strategisk mål for Den Europæiske Union, nemlig at EU skulle være den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, og Rådet (uddannelse, ungdom og kultur) blev opfordret til mere overordnet at overveje uddannelsessystemernes konkrete fremtidige mål, idet der skulle fokuseres på fælles problemer og prioriteter, samtidig med at den nationale mangfoldighed skulle respekteres. Den 12. februar 2001 vedtog Rådet en rapport om uddannelsessystemernes konkrete fremtidige mål. Den 14. juni 2002 vedtog Rådet så et detaljeret arbejdsprogram om opfølgningen af disse mål, som krævede støtte på fællesskabsplan. På Det Europæiske Råds møde i Barcelona den 15. og 16. marts 2002 blev det sat som mål, at Den Europæiske Unions uddannelsessystemer skulle være en kvalitetsreference på verdensplan senest i 2010.
(7)
I Kommissionens meddelelser af 20. april 2005 og 10. maj 2006 om »Mobilisering af Europas intellektuelle ressourcer: Hvordan universiteternes bidrag til Lissabonstrategien kan maksimeres« og »Virkeliggørelse af universiteternes moderniseringsdagsorden for uddannelse, forskning og innovation«, i Rådets resolution af 23. november 2007 om modernisering af universiteterne med henblik på Europas konkurrenceevne i en global vidensøkonomi og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 294/2008 af 11. marts 2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (11) understreges det, at de videregående uddannelsesinstitutioner i Europa er nødt til at overvinde deres fragmentering og gå sammen om at skabe øget kvalitet i undervisning og forskning og sikre bedre overensstemmelse med arbejdsmarkedets skiftende behov. Det Europæiske Råd godkendte på mødet i Bruxelles den 15. og 16. juni 2006, at det var nødvendigt at modernisere de videregående uddannelser i Europa.
(8)
Det blev i rapporten om midtvejsevalueringen af det nuværende Erasmus Mundus-program og under den offentlige høring om programmets fremtid fremhævet, at det nuværende programs målsætninger og aktioner er meget relevante, og der blev udtrykt ønske om kontinuitet, dog med visse ændringer, f.eks. en udvidelse af programmet til at omfatte ph.d.-niveauet, større integrering af tredjelandenes videregående uddannelsesinstitutioner og disse landes behov i programmet samt tilvejebringelse af flere økonomiske midler til de europæiske deltagere i programmet.
(9)
Målsætningerne for et samarbejdsprogram vedrørende videregående uddannelser, der er rettet mod tredjelande, er at forbedre de europæiske videregående uddannelsers kvalitet, fremme den mellemfolkelige forståelse og medvirke til den bæredygtige udvikling af videregående uddannelser i tredjelandene og samtidig undgå hjerneflugt og begunstige sårbare grupper. Den mest effektive måde at nå disse mål på gennem et ekspertiseprogram er at tilbyde fuldt integrerede studieprogrammer på ph.d.-niveau samt, med hensyn til Erasmus Mundus-partnerskaber (aktion 2), indgå partnerskaber med tredjelande på alle uddannelsesniveauer, tildele stipendier til de dygtigste studerende og gennemføre projekter, der skal gøre de europæiske videregående uddannelsers mere attraktive over for resten af verden. Nærmere bestemt bør målsætningerne om ekspertise forfølges gennem fælles Erasmus Mundus-programmer (aktion 1) og aktion 2, mens målsætningerne om udvikling kun bør forfølges gennem aktion 2. Ved evalueringen af programmet bør Kommissionen være særlig opmærksom på dets potentielle indvirkning for så vidt angår hjerneflugt.
(10)
For at sikre de personer, der er omfattet af programmet, en modtagelse og et ophold af høj kvalitet bør medlemsstaterne forsøge at gøre visumbehandlingen for disse personer så enkel som muligt. Kommissionen bør sikre, at alle medlemsstaternes relevante hjemmesider og kontaktoplysninger i medlemsstaterne er tilgængelige på Erasmus Mundus-webstedet.
(11)
Der er brug for at optrappe bekæmpelsen af alle former for udstødelse, herunder racisme, fremmedhad og alle former for forskelsbehandling, og at optrappe Fællesskabets indsats for at fremme mellemfolkelig dialog og forståelse over hele verden. På grund af den sociale dimension ved videregående uddannelser og idealerne demokrati og overholdelse af menneskerettighederne, herunder de spørgsmål om ligestilling mellem mænd og kvinder, som den tilskynder til, giver mobiliteten på dette område personer mulighed for at opleve nye kulturelle og sociale miljøer og befordrer deres forståelse af andre kulturer. Forfølgelsen af disse målsætninger respekterer de rettigheder og overholder de principper, der er afspejlet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (12), særlig dettes artikel 21, stk. 1.
(12)
Fremme af sprogundervisning, sproglæring og sproglig mangfoldighed bør prioriteres højt i fællesskabsforanstaltninger til fordel for videregående uddannelse. Sprogundervisning og -læring er særligt relevant i forhold til tredjelande og for studerende fra Europa, der opholder sig i disse lande.
(13)
I perioden 2004-2008 har landespecifikke stipendier finansieret gennem Kommissionens instrumenter for det eksterne samarbejde været et supplement til Erasmus Mundus-stipendierne, således at endnu flere stipendiemodtagere fra bestemte tredjelande, f.eks. Kina, Indien, landene på det vestlige Balkan og AVS-landene, har kunnet studere i Europa. Lignende muligheder kan overvejes for perioden 2009-2013 i overensstemmelse med de politiske prioriteringer, reglerne og procedurerne for de relevante instrumenter for det eksterne samarbejde under overholdelse af programmets målsætninger om akademisk ekspertise, der fastlægges ved denne afgørelse, og under hensyntagen til en så ligelig geografisk repræsentation af de personer, der er omfattet af programmet, som muligt.
(14)
I alle sine aktiviteter må Fællesskabet tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder, jf. traktatens artikel 3, stk. 2.
(15)
Ved gennemførelsen af alle programmets dele er det nødvendigt at udvide ugunstigt stillede gruppers adgang til videregående uddannelse og aktivt løse de særlige problemer, som handicappede står over for i uddannelsessituationen, bl.a. ved at yde højere stipendier, som skal dække de handicappede deltageres ekstraudgifter.
(16)
I overensstemmelse med traktatens artikel 149 berører denne afgørelse ikke de nationale juridiske rammer og procedurer vedrørende navnlig oprettelse og anerkendelse af videregående uddannelsesinstitutioner.
(17)
For at sikre programmet større offentlig opmærksomhed inden for Den Europæiske Union og uden for dens grænser, således at målsætningerne lettere kan opfyldes og resultaterne af programmet formidles, er der behov for en integreret offentlig informationspolitik for at sikre en rettidig og detaljeret information af borgerne om hver enkelt af de aktioner og muligheder, som programmet tilbyder, samt for at gøre det klart, hvilke procedurer der skal følges. Informationspolitikken, som hovedsagelig skal gennemføres via de videregående uddannelsesinstitutioner, der deltager i programmet, har navnlig særlig stor betydning i lande med lav programdeltagelse.
(18)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (13), og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (14), som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, bør finde anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelthed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, programmets målsætninger om akademisk ekspertise og kravet om, at der skal være et rimeligt forhold mellem ressourcernes størrelse og den administrative byrde, der er forbundet med anvendelsen heraf.
(19)
I denne afgørelse fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (15).
(20)
I overensstemmelse med programmets målsætninger om akademisk ekspertise bør de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af aktion 1 og fremme af europæiske videregående uddannelser (aktion 3), vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (16). De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af aktion 2, bør vedtages i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1085/2006, forordning (EF) nr. 1638/2006, forordning (EF) nr. 1905/2006, og forordning (EF) nr. 1934/2006 samt AVS-EF-partnerskabsaftalen og den interne AVS-EF-aftale.
(21)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af behovet for multilaterale partnerskaber, multilateral mobilitet og udveksling af information mellem Fællesskabet og tredjelande, og kan derfor på grund af karakteren af de nødvendige aktioner og foranstaltninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Oprettelse af programmet
1. Ved denne afgørelse oprettes programmet Erasmus Mundus (i det følgende benævnt »programmet«), der dels skal fremme kvaliteten af de videregående uddannelser i Europa og den mellemfolkelige forståelse gennem et samarbejde med tredjelande dels bidrage til udvikling af videregående uddannelse i tredjelande. Programmet bør gennemføres under overholdelse af målsætningerne om akademisk ekspertise og under hensyntagen til en så ligelig geografisk repræsentation af de personer, der er omfattet af programmet, som muligt.
2. Programmet gennemføres over en periode, der indledes den 1. januar 2009 og slutter den 31. december 2013. De forberedende foranstaltninger, herunder afgørelser, der træffes af Kommissionen i henhold til artikel 7, kan dog iværksættes allerede fra denne afgørelses ikrafttræden.
3. Programmet støtter og supplerer initiativer, der tages af og i medlemsstaterne, og respekterer fuldt ud deres ansvar for uddannelsernes indhold og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
1)
»videregående uddannelse«: ethvert uddannelsesforløb eller række af uddannelsesforløb, erhvervsrettede uddannelser eller forskningsuddannelser på post-gymnasialt niveau, der er anerkendt af den relevante nationale myndighed som en del af landets videregående uddannelsessystem
2)
»videregående uddannelsesinstitution«: enhver institution, der udbyder en videregående uddannelse, som er anerkendt af den relevante nationale myndighed som en del af det videregående uddannelsessystem
3)
»studerende på første trin«: en person, der er indskrevet på et videregående uddannelsesprograms første trin, og som ved programmets afslutning opnår en første akademisk grad
4)
»masterstuderende« (studerende på andet trin): en person, der er indskrevet på et videregående uddannelsesprograms andet trin, og som allerede har opnået en første akademisk grad eller har et tilsvarende uddannelsesniveau, der er anerkendt i overensstemmelse med national lovgivning og praksis
5)
»ph.d.-studerende« (studerende på tredje trin): en forsker i begyndelsen af forskningskarrieren, der starter den dag, hvorpå han opnår den grad, der formelt giver adgang til ph.d.-studier
6)
»forsker«: en erfaren forsker, der har en ph.d.-grad, eller som har mindst tre fuldtidsækvivalente års forskningserfaring, inklusive forskningsuddannelsesperioden, ved et forskningscenter, der er oprettet i overensstemmelse med national lovgivning og praksis, efter opnåelse af den grad, der formelt gav ham adgang til ph.d.-studier udbudt af en videregående uddannelsesinstitution
7)
»akademiker«: en person med ekstraordinær akademisk og/eller faglig erfaring, der forelæser eller forsker ved en videregående uddannelsesinstitution eller et forskningscenter, der er oprettet i overensstemmelse med den nationale lovgivning og praksis
8)
»personale inden for videregående uddannelser«: alle personer, der i kraft af deres arbejde deltager direkte i uddannelsesprocessen inden for videregående uddannelser
9)
»europæisk land«: et land, der er medlemsstat, eller som deltager i programmet, jf. artikel 9. Når »europæisk« anvendes om en person, betyder det, at den pågældende er statsborger eller bosiddende i et europæisk land. Når »europæisk« anvendes om en institution, betyder det, at den pågældende institution befinder sig i et europæisk land
10)
»tredjeland«: et land, der ikke er et europæisk land. Når »tredjeland« anvendes i forbindelse med en person, betyder det, at den pågældende hverken er statsborger eller bosiddende i et europæisk land. Når »tredjeland« anvendes i forbindelse med en institution, betyder det, at den pågældende institution ikke befinder sig i et europæisk land. De lande, der deltager i handlingsprogrammet for livslang læring, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF (17), betragtes ikke som tredjelande ved gennemførelsen af aktion 2
11)
»masterprogram«: (andet trin) videregående uddannelsesprogram på andet trin, der efterfølger en videregående uddannelse på første trin eller et tilsvarende uddannelsesniveau og resulterer i en mastertitel fra en videregående uddannelsesinstitution
12)
»ph.d.-studieprogram«: (tredje trin) forskningsrelateret videregående uddannelsesprogram, der efterfølger en videregående uddannelse og giver en ph.d.-grad fra en videregående uddannelsesinstitution eller et forskningscenter i de medlemsstater, hvor dette er i overensstemmelse med national lovgivning og praksis
13)
»mobilitet«: fysisk flytning til et andet land med henblik på studium, erhvervserfaring, forskning, anden lærings-, undervisnings- eller forskningsaktivitet eller hermed forbundet administrativ aktivitet, som, når det er muligt, understøttes af forberedelseskurser i værtslandets sprog
14)
»dobbelte eller flere grader«: to eller flere nationale eksamensbeviser udstedt af to eller flere videregående uddannelsesinstitutioner og officielt anerkendt i de lande, hvor de institutioner, som har udstedt eksamensbeviserne, har hjemme
15)
»fælles grad«: et eksamensbevis udstedt af mindst to videregående uddannelsesinstitutioner, der tilbyder et integreret program, og officielt anerkendt i de lande, hvor de institutioner, som har udstedt eksamensbeviserne, har hjemme
16)
»virksomhed«: ethvert foretagende, der er beskæftiget med en økonomisk aktivitet i den offentlige eller private sektor, uanset størrelse, retlig status eller hvilken økonomisk sektor, det er beskæftiget i, herunder den sociale økonomi.
Artikel 3
Overordnede mål og specifikke målsætninger for programmet
1. De overordnede mål med programmet er at fremme de europæiske videregående uddannelser samt bidrage til at forbedre og udvide karrieremulighederne for unge og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande i overensstemmelse med målene for EU's eksterne politik for dermed at medvirke til tredjelandenes bæredygtige udvikling inden for videregående uddannelse.
2. Programmet har følgende specifikke målsætninger:
a)
at fremme et struktureret samarbejde mellem videregående uddannelsesinstitutioner og et udbud af høj kvalitet inden for videregående uddannelse, der har en klar europæisk merværdi, og som er tiltrækkende både inden for Den Europæiske Union og uden for dennes grænser, idet målet er at skabe ekspertisecentre
b)
at bidrage til samfundenes gensidige berigelse ved at udvikle mænds og kvinders kvalifikationer, således at de råder over kompetencer, der er tilpasset navnlig til arbejdsmarkedet, og at de har en åben indstilling og international erfaring, hvilket skal ske ved at fremme mobiliteten både for de dygtigste studerende og akademikere fra tredjelande, så de kan få kvalifikationer og/eller erfaring i Den Europæiske Union, og ved at lade de dygtigste studerende og akademikere fra Europa rejse til et tredjeland
c)
at bidrage til udviklingen af tredjelandenes videregående uddannelsesinstitutioners menneskelige ressourcer og internationale samarbejdsevne gennem forstærkede mobilitetsstrømme mellem Den Europæiske Union og tredjelande
d)
at forbedre adgangen til de europæiske videregående uddannelser og højne deres profil og synlighed over for resten af verden og gøre dem mere attraktive for tredjelandsstatsborgere og europæiske borgere.
3. Kommissionen sørger for, at ingen gruppe af tredjelandsstatsborgere eller europæiske borgere udelukkes eller forfordeles.
Artikel 4
Programmets aktioner
1. De overordnede mål og specifikke målsætninger for programmet, jf. artikel 3, forsøges opfyldt ved hjælp af følgende aktioner:
a)
Aktion 1: fælles Erasmus Mundus-programmer (masterprogrammer og ph.d.-studieprogrammer) af ekstraordinær akademisk kvalitet, herunder en stipendieordning
b)
Aktion 2: Erasmus Mundus-partnerskaber mellem videregående uddannelsesinstitutioner i Europa og tredjelande som grundlag for struktureret samarbejde, udveksling og mobilitet på alle niveauer af de videregående uddannelser, herunder en stipendieordning
c)
Aktion 3: fremme af europæiske videregående uddannelser gennem foranstaltninger til at gøre Europa til et attraktivt uddannelsessted og et globalt ekspertisecenter.
Der findes yderligere oplysninger om disse aktioner i bilaget.
2. Hvad angår aktion 2 finder bestemmelserne i denne afgørelse kun anvendelse, i det omfang disse bestemmelser er i overensstemmelse med den retsakt, der danner grundlag for finansieringen, jf. artikel 12, stk. 2.
3. Følgende tilgange kan anvendes og om nødvendigt kombineres:
a)
støtte til udvikling af fælles uddannelsesprogrammer af høj kvalitet og samarbejdsnetværk, der letter udveksling af erfaring og god praksis
b)
udvidet støtte til mobilitet, navnlig fra tredjelande til europæiske lande, for personer i det videregående uddannelsessystem, der er udvalgt på grundlag af akademisk ekspertise under hensyntagen til principperne om ligestilling mellem mænd og kvinder og ønsket om en så afbalanceret geografisk fordeling som muligt, samtidig med at adgangen til programmet lettes i overensstemmelse med princippet om lige muligheder og ikke-forskelsbehandling
c)
fremme af sprogkundskaber i videst muligt omfang, ved at give de studerende mulighed for at lære mindst to af de sprog, der tales i de lande, hvor de videregående uddannelsesinstitutioner er beliggende, samt fremme af forståelsen af forskellige kulturer
d)
støtte til pilotprojekter baseret på partnerskaber med en ekstern dimension med henblik på at sikre innovation og kvalitet i de videregående uddannelser, og navnlig til muligheden for at fremme partnerskaber mellem akademiske og økonomiske aktører
e)
støtte til analyse og opfølgning af tendenser og udvikling inden for de videregående uddannelser set i et internationalt perspektiv.
4. Programmet giver mulighed for tekniske støtteforanstaltninger, herunder undersøgelser og ekspertmøder samt udarbejdelse af information og publikationer, der er direkte forbundet med opfyldelsen af programmets målsætninger.
5. Kommissionen sikrer den størst mulige formidling af information om udviklingen af programmet og om dets aktiviteter, fortrinsvis gennem Erasmus Mundus-websiden.
6. Kommissionen kan støtte aktionerne i denne artikel, efter at den har undersøgt svarene på indkaldelser af forslag og/eller udbud. Med hensyn til de foranstaltninger, der træffes i henhold til stk. 4, kan Kommissionen eventuelt gennemføre disse foranstaltninger direkte i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002. Den underretter systematisk Europa-Parlamentet og det i denne afgørelses artikel 8, stk. 1, omhandlede udvalg.
Artikel 5
Adgang til programmet
I henhold til de betingelser og bestemmelser for gennemførelsen, der er anført i bilaget, og under hensyntagen til definitionerne i artikel 2 er programmet henvendt til:
a)
videregående uddannelsesinstitutioner
b)
studerende på videregående uddannelser på alle niveauer, herunder ph.d.-studerende
c)
post-ph.d.-forskere
d)
akademikere
e)
personale inden for videregående uddannelser
f)
andre offentlige eller private organer, der er aktive inden for videregående uddannelse i overensstemmelse med den nationale lovgivning og praksis
g)
virksomheder
h)
forskningscentre.
Artikel 6
Kommissionens og medlemsstaternes opgaver
1. Kommissionen:
a)
sørger for effektiv og gennemsigtig gennemførelse af de fællesskabsaktioner, der er omfattet af programmet, jf. bilaget, og for så vidt angår aktion 2 i overensstemmelse med de retsakter, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, og i overensstemmelse med programmets målsætninger om akademisk ekspertise i udvælgelsen af personer, der er omfattet af programmet
b)
tager hensyn til det bilaterale samarbejde med tredjelande, som medlemsstaterne har indledt
c)
søger at opnå synergieffekter og udvikler eventuelt fælles aktioner med interne fællesskabsprogrammer og aktioner på området for videregående uddannelse og forskning
d)
tager ved fastsættelsen af engangsstipendiebeløbet hensyn til størrelsen af studieafgifter og de anslåede studieudgifter
e)
hører de relevante europæiske sammenslutninger og organisationer inden for videregående uddannelser om problemstillinger, der rejses under gennemførelsen af programmet, og underretter det i artikel 8, stk. 1, omhandlede udvalg om resultaterne af denne høring
f)
holder sine delegationer i tredjelandene informeret om alle oplysninger angående programmet, som kan være til nytte for offentligheden.
2. Medlemsstaterne:
a)
tager de nødvendige skridt til at sikre en effektiv afvikling af programmet på medlemsstatsplan, inddrager alle berørte parter inden for videregående uddannelse i overensstemmelse med national praksis og tilstræber at vedtage de foranstaltninger, der måtte være passende for at fjerne eventuelle retlige og administrative hindringer, der er særligt knyttet til udvekslingsprogrammer mellem europæiske lande og tredjelande. Medlemsstaterne bør sikre, at de studerende og uddannelsesinstitutionerne modtager præcise og klare oplysninger for således at lette deres deltagelse i programmet
b)
udpeger relevante strukturer, der skal samarbejde tæt med Kommissionen
c)
tilskynder til potentielle synergieffekter med andre fællesskabsprogrammer og eventuelle lignende initiativer, som medlemsstaterne har taget.
3. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne:
a)
passende information om, offentlig omtale og opfølgning af de aktioner, der støttes gennem programmet
b)
formidling af resultaterne af de aktioner, der gennemføres inden for programmets rammer
c)
styrkelse af kommunikationsstrategien over for potentielt interesserede parter i europæiske lande og tilskyndelse til indgåelse af partnerskaber mellem universiteter og arbejdsmarkedets parter, og med ikke-statslige organisationer med henblik på udvikling af programmet.
Artikel 7
Gennemførelsesforanstaltninger
1. Samtlige de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre aktion 2, gennemføres i overensstemmelse med procedurerne i forordning (EF) nr. 1085/2006, forordning (EF) nr. 1638/2006, forordning (EF) nr. 1905/2006 og forordning (EF) nr. 1934/2006 samt i AVS-EF-partnerskabsaftalen og den interne AVS-EF-aftale. Kommissionen orienterer løbende det i artikel 8, stk. 1, omhandlede udvalg om de foranstaltninger, der er truffet.
2. Følgende foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af programmet og af de øvrige aktioner, som er omfattet af denne afgørelse, vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 8, stk. 2, i overensstemmelse med de principper, overordnede retningslinjer og udvælgelseskriterier, der er fastlagt i bilaget:
a)
det årlige arbejdsprogram, herunder de prioriterede emner
b)
det årlige budget, fordelingen af midler på de forskellige aktioner i programmet og de vejledende tilskudsbeløb
c)
anvendelsen af de overordnede retningslinjer for gennemførelsen af programmet, herunder udvælgelseskriterierne som fastlagt i bilaget
d)
udvælgelsesprocedurer, herunder sammensætningen af og den interne forretningsorden for udvælgelseskomitéen
e)
ordninger for overvågning og evaluering af programmet og for resultatformidling og -overførsel.
3. Kommissionen træffer afgørelse om udvælgelsen. Den underretter inden for en frist på to hverdage Europa-Parlamentet og det i artikel 8, stk. 1, omhandlede udvalg herom.
Artikel 8
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. bestemmelserne i dennes artikel 8.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til to måneder.
Artikel 9
Andre landes deltagelse i programmet på lige fod med medlemsstaterne
Følgende lande kan deltage i programmet:
a)
de EFTA-lande, der er medlem af EØS, i overensstemmelse med de i EØS-aftalen fastlagte betingelser
b)
de kandidatlande, som er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og de almindelige vilkår og bestemmelser, der er fastsat i rammeaftalerne, som er indgået med disse lande om deres deltagelse i fællesskabsprogrammer
c)
landene på det vestlige Balkan, i overensstemmelse med de generelle principper og de almindelige vilkår og bestemmelser, der er fastsat i rammeaftalerne, som er indgået med disse lande om deres deltagelse i fællesskabsprogrammer
d)
Det Schweiziske Forbund, forudsat der indgås en bilateral aftale om dets deltagelse med dette land.
Artikel 10
Horisontale spørgsmål
Under gennemførelsen af programmet sikres det på behørig måde, at programmet i fuldt omfang bidrager til at fremme Fællesskabets horisontale politikker, særlig ved at:
a)
forbedre Europas videnbaserede økonomi og samfund og bidrage til at skabe flere arbejdspladser i overensstemmelse med Lissabonstrategiens målsætninger, samt at styrke Den Europæiske Unions konkurrenceevne på verdensplan, en bæredygtig økonomisk vækst og større social samhørighed
b)
fremme kultur, viden og ekspertise til fordel for en fredelig og bæredygtig udvikling i et mangfoldigt Europa
c)
fremme kendskabet til betydningen af den kulturelle og sproglige mangfoldighed i Europa samt behovet for at bekæmpe racisme og fremmedhad samt fremme interkulturel uddannelse
d)
tilpasse studier og studierammer til studerende med særlige behov og især medvirke til at fremme sådanne studerendes integration i almindelig videregående uddannelse og fremme lige muligheder for alle
e)
fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder ved at bidrage til bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering
f)
fremme udviklingen i tredjelande.
Artikel 11
Sammenhæng og komplementaritet med andre politikker
1. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne overordnet sammenhæng og komplementaritet med andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -aktioner, herunder især programmet om livslang læring, det syvende rammeprogram for forskning, udviklingspolitikken, programmer for det eksterne samarbejde, AVS-associeringsaftalerne og Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandes Statsborgere.
2. Kommissionen holder løbende Europa-Parlamentet og det i artikel 8, stk. 1, omhandlede udvalg orienteret om fællesskabsinitiativer på relevante områder og sørger for effektive forbindelser og iværksætter eventuelt fælles aktioner mellem dette program og de programmer og aktioner, der gennemføres inden for videregående uddannelse som led i Fællesskabets samarbejde, herunder bilaterale aftaler, med tredjelande og kompetente internationale organisationer.
Artikel 12
Finansiering
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af aktionerne 1 og 3 og tilhørende tekniske støtteforanstaltninger, jf. artikel 4, stk. 4, fastsættes for perioden 2009-2013 til 493 690 000 EUR.
2. Finansieringsrammen for gennemførelsen af aktion 2 og tilhørende tekniske støtteforanstaltninger, jf. artikel 4, stk. 4, fastsættes for perioden i artikel 1, stk. 2, i overensstemmelse med de regler, procedurer og målsætninger, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1085/2006, forordning (EF) nr. 1638/2006, forordning (EF) nr. 1905/2006 og forordning (EF) nr. 1934/2006 samt i AVS-EF-partnerskabsaftalen og den interne AVS-EF-aftale.
3. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden i overensstemmelse med den årlige budgetprocedure inden for den finansielle ramme.
Artikel 13
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen overvåger løbende programmet i samarbejde med medlemsstaterne. Resultaterne af overvågningen og evalueringen af programmet og det foregående program udnyttes under programmets gennemførelse. Overvågningen omfatter en analyse af den geografiske fordeling af personer, der er omfattet af programmet, fordelt på aktion og på land, samt de i stk. 3 nævnte rapporter og meddelelser samt særlige aktiviteter.
2. Programmet evalueres løbende af Kommissionen under hensyntagen til målsætningerne i artikel 3, programmets virkninger som helhed og komplementariteten mellem aktionerne i dette program og dem, der gennemføres som led i andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -aktioner.
3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget:
a)
en foreløbig evalueringsrapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter ved programmets gennemførelse senest den 31. marts i det andet år efter den effektive iværksættelse af nye kurser under programmet
b)
en meddelelse om programmets videreførelse senest den 30. januar 2012
c)
en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2015.
Artikel 14
Overgangsbestemmelser
1. Aktioner, som iværksættes den 31. december 2008 eller forinden på grundlag af afgørelse nr. 2317/2003/EF, forvaltes i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte afgørelse, dog således, at udvalget nedsat ved den nævnte afgørelse erstattes med det udvalg, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i denne afgørelse.
2. Aktioner, som iværksættes den 31. december 2008 eller forinden på grundlag af de procedurer, der er fastsat i de i artikel 7, stk. 1, omhandlede retsakter, forvaltes i henhold til bestemmelserne i de nævnte retsakter.
Artikel 15
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, 16. december 2008
РЕШЕНИЕ № 1298/2008/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 декември 2008 година
за приемане на програмата за действие „Еразмус Мундус“ 2009-2013 г. за повишаване на качеството на висшето образование и насърчаване на междукултурното разбирателство чрез сътрудничеството с трети държави
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 149, параграф 4 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 2317/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) беше приета програма за повишаване на качеството на висшето образование и за насърчаване на междукултурното разбирателство чрез сътрудничеството с трети страни („Еразмус Мундус“) (2004-2008).
(2)
Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (4), който създаде инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП), Регламент (ЕО) № 1638/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5), който създаде Европейски инструмент за съседство и партньорство, Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (6), който създаде финансов инструмент за сътрудничество за развитие, Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (7), който създаде финансов инструмент за сътрудничество с индустриализирани и други страни и територии с висок доход и Споразумението за партньорство между членовете на африканските и карибските държави и държавите от тихоокеанската група и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (8) (Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО) и Вътрешното споразумение относно финансирането на помощи от Общността съгласно многогодишната финансова рамка за периода от 2008 г. до 2013 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО и за отпускане на финансови помощи, предназначени за отвъдморските страни и територии, за които се прилагат разпоредбите на част четвърта на Договора за ЕО (9) (Вътрешно споразумение АКТБ-ЕО) уреждат Европейският фонд за развитие.
(3)
Новата програма „Еразмус Мундус“ съответства на целите за търсене на високи постижения съгласно програмата за периода 2004-2008 г. Тя помага за привличането на най-добрите студенти от трети държави благодарение на качеството на предлаганото обучение, качеството на условията на прием и система за стипендии, конкурентоспособни на световно равнище.
(4)
В хода на преговорите за инструментите за външна помощ и Междуинституционалното споразумение за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (10), Европейският парламент, Съветът и Комисията постигнаха съгласие по редица въпроси относно демократичния контрол и последователността на външните действия, както е посочено в Декларация 4, приложена към посоченото междуинституционално споразумение.
(5)
С Декларацията от Болоня, подписана от министрите на образованието на 29 европейски държави на 19 юни 1999 г., беше установен междуправителствен процес, целящ създаването на „Европейско пространство за висше образование“ до 2010 г., процес, за който съществува активна подкрепа на общностно равнище. На заседанието си в Лондон на 17 и 18 май 2007 г. 45-те министри на висшето образование на участващите в Болонския процес държави приеха стратегия, озаглавена „Европейското пространство за висше образование в условията на глобализация“ и в този контекст определиха като приоритети за 2009 г.: по-добро информиране за Европейското пространство за висше образование и усъвършенстван процес на признаване на квалификациите за висше образование с други части от света.
(6)
На извънредното си заседание в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г. Европейският съвет постави стратегическа цел за Европейския съюз да се превърне в най-конкурентоспособната и динамична икономика в света, основана на знанието, и прикани Съвета „Образование, младеж и култура“ да обмисли сериозно конкретни бъдещи цели за образователните системи, като се акцентира върху общите интереси и приоритети, като същевременно се зачита националното многообразие. На 12 февруари 2001 г. Съветът прие доклад относно конкретни бъдещи цели за системите за образование и обучение. Впоследствие на 14 юни 2002 г. той прие подробна работна програма за изпълнението на тези цели, която изисква подкрепа на общностно равнище. На заседанието на Европейския съвет в Барселона на 15 и 16 март 2002 г. беше поставена целта до 2010 г. системите за образование и обучение на Европейския съюз да се превърнат в еталон за качество в световен мащаб.
(7)
Съобщенията на Комисията от 20 април 2005 г. и 10 май 2006 г., озаглавени „Мобилизиране на интелекта на Европа: да дадем възможност на университетите да допринесат пълноценно към Лисабонската стратегия“ и „За успешно реализиране на проекта за модернизация на университетите - обучение, научни изследвания и иновации“, резолюцията на Съвета от 23 ноември 2007 г. относно модернизиране на университетите с оглед на конкурентоспособността на Европа в една световна икономика на знанието и Регламент (ЕО) № 294/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. за създаване на Европейски институт за иновации и технологии (11) подчертават необходимостта европейските висши училища да преодолеят своята разпокъсаност и да обединят силите си в търсенето на повишаване на качеството на преподаване и изследване, както и за по-голяма гъвкавост спрямо променящите се нужди на работния пазар. На заседанието си в Брюксел на 15 и 16 юни 2006 г. Европейският съвет потвърди необходимостта от модернизиране на европейското висше образование.
(8)
Междинният доклад за оценка на действащата програма „Еразмус Мундус“ и откритото допитване до обществеността относно бъдещето на програмата откроиха уместността на целите и дейностите на настоящата програма и изразиха желанието да се продължи в тази насока с известни изменения като разширяване на програмата до научна степен „доктор“, засилено интегриране в програмата на висшите училища, разположени в трети държави, и на нуждите на тези държави, и предоставяне на повече средства за европейските участници.
(9)
Целите на програмата за сътрудничество в областта на висшето образование, насочена към трети държави, са подобряване на качеството на европейското висше образование, насърчаване на разбирателството между народите, както и допринасяне за устойчивото развитие на висшето образование в трети държави, като същевременно се предотвратява изтичането на мозъци и се дава предимство на уязвимите групи от населението. Най-ефективният начин за постигането на тези цели в една програма за високи постижения е да се предвидят силно интегрирани учебни програми за следдипломна квалификация, както и по отношение на партньорствата „Еразмус Мундус“ (действие 2), партньорства с трети държави за всички нива на обучение, стипендии за най-талантливите студенти и проекти за повишаване на привлекателността на европейското висше образование в световен мащаб. По-специално, целите за високи постижения следва да бъдат осъществявани чрез действия по съвместните програми на „Еразмус Мундус“ (действие 1) и чрез действие 2, докато целите за развитие следва да бъдат обхванати изключително от действие 2. При оценяване на програмата, Комисията следва да отделя особено внимание на въздействието, което програмата може да има по отношение на изтичането на мозъци.
(10)
За да се осигури на бенефициерите на програмата висококачествен прием и престой, държавите-членки следва да положат усилия за да направят визовите си процедури възможно най-неусложнени. Комисията следва да гарантира, че всички съответни сайтове и данни за контакт на държавите-членки са посочени на уебсайта „Еразмус Мундус“.
(11)
Необходимо е да се засили борбата срещу изключването във всичките му форми, включително расизъм, ксенофобия и всички форми на дискриминация, и да се увеличат усилията на Общността за насърчаването на диалога и разбирателството между културите в световен мащаб. Поради социалното измерение на висшето образование и идеалите за демокрация и зачитане на правата на човека, включително равенството между мъжете и жените, които то насърчава, мобилността в тази област позволява на хората да придобият опит в нови културни и социални среди и улеснява разбирането им на други култури. Преследването на тези цели зачита правата и съблюдава принципите, отразени в Хартата на основните права на Европейския съюз (12) и по-специално член 21, параграф 1 от нея.
(12)
Насърчаването на преподаването и изучаването на езици и езиковото многообразие следва да бъдат приоритети за действията на Общността в областта на висшето образование. Преподаването и изучаването на езици е от изключително значение по отношение на третите държави, както и за европейските студенти, които учат в тях.
(13)
В периода 2004-2008 г. специфични за дадена държава стипендии, финансирани по линия на външни инструменти за сътрудничество на Комисията, допълваха стипендиите на „Еразмус Мундус“, за да се увеличи броят на бенефициерите, които могат да се обучават в Европа, идващи от определени трети държави, като Китай, Индия, държавите от Западните Балкани или от държавите от АКТБ. Подобни възможности могат да бъдат планирани за периода 2009-2013 г. в съответствие с политическите приоритети, правилата и процедурите на съответните външни инструменти за сътрудничество съгласно целите за високи академични постижения на програмата, установена с настоящото решение, като същевременно се отчита възможно най-балансирано географско представяне на бенефициерите.
(14)
Във всички свои дейности Общността трябва да се стреми да елиминира неравенството и да насърчи равнопоставеността между мъжете и жените, както е предвидено в член 3, параграф 2 от Договора.
(15)
Необходимо е да се разшири достъпа за групи в неравностойно положение и да се посрещнат активно специфичните образователни нужди на лицата с увреждания при прилагането на всички части на програмата, включително посредством използването на по-големи помощи, за да се вземат предвид допълнителните разходи за участници с увреждания.
(16)
В съответствие с член 149 от Договора, настоящото решение не засяга националните правни рамки и процедури, свързани по-специално със създаването и признаването на висши училища.
(17)
С цел по-добрo популяризиране на програмата в рамките на Европейския съюз и извън неговите граници и за по-пълноценно осъществяване на нейните цели и разпространяване на постигнатите от нея резултати, е необходимо да се води интегрирана информационна политика за предоставяне на навременна и пълна информация на гражданите за предлаганите от програмата дейности и възможности, както и за изясняване на процедурите, които да се следват. Информационната политика, която следва да бъде водена по-специално чрез висшите училища, участващи в програмата, е от особено значение най-вече в държавите, в които процентът на участие в програмата е нисък.
(18)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (13) и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) 1605/2002 (14), които защитават финансовите интереси на Общността, следва да бъдат приложени с оглед на принципите на опростеност и последователност при избора на бюджетни инструменти, в съответствие с целите на програмата за високи академични постижения и на нужната пропорционалност между натрупаните ресурси и административната тежест, свързана с тяхното използване.
(19)
Настоящото решение установява за целия срок на програмата финансов пакет, който представлява основна референтна сума по смисъла на точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (15) за бюджетния орган при годишната бюджетна процедура.
(20)
В съответствие с целите на програмата за високи академични постижения, мерките, необходими за изпълнение на действие 1 и на действието за популяризиране на европейското висше образование (действие 3) следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (16). Мерките, необходими за прилагането на действие 2 следва да бъдат приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1085/2006, Регламент (ЕО) № 1638/2006, Регламент (ЕО) № 1905/2006 и Регламент (ЕО) № 1934/2006, както и със Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО и Вътрешното споразумение АКТБ-ЕО.
(21)
Доколкото целите на настоящото решение не може да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, предвид нуждата от многостранни партньорства, многостранна мобилност и обмен на информация между Общността и трети държави, следователно те може да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото, за постигане на тези цели,
РЕШИХА:
Член 1
Създаване на програмата
1. С настоящото решение се създава програма „Еразмус Мундус“ (по-долу „програмата“), от една страна, за насърчаване на качеството на Европейското висше образование и на междукултурното разбирателство чрез сътрудничеството с трети държави и от друга, за развитието на тези трети държави в областта на висшето образование. Програмата следва да се изпълнява в съответствие с целите за високи академични постижения, като същевременно се отчита възможно най-балансирано географско представяне на бенефициерите.
2. Програмата се прилага за периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2013 г. При все това, подготвителните мерки, включително решенията на Комисията в съответствие с член 7, може да бъдат прилагани от влизането в сила на настоящото решение.
3. Програмата подкрепя и допълва действията, предприети от и в държавите-членки, като зачита изцяло тяхната отговорност за съдържанието и организацията на системите на образование и обучение, както и тяхното културно и езиково многообразие.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение:
1.
„висше образование“ означава всеки вид учебен курс или съвкупност от учебни курсове, обучение или научноизследователско обучение на ниво след средно образование, които са признати от съответния национален орган като принадлежащи към неговата система за висше образование;
2.
„висше училище“ означава всяко училище, предлагащо висше образование и признато от съответния национален орган като принадлежащо към неговата система за висше образование;
3.
„студент в първи цикъл на обучение“ означава лице, записано в програма за висше образование от първи цикъл на обучение и което в края на програмата ще получи първа образователно-квалификационна степен за висше образование;
4.
„студент магистър“ (студент във втори цикъл на обучение) означава лице, записано в програма за висше образование от втори цикъл на обучение, което вече е получило първа образователно-квалификационна степен за висше образование или притежава равностойна степен на обучение, призната в съответствие с националното право и практика;
5.
„докторант“ (кандидат в трети цикъл на обучение) означава изследовател в начален стадий на неговата/нейната изследователска кариера, считано от датата на получаване на образователно-квалификационната степен, която формално би му/ѝ предоставила правото да започне работа по докторат;
6.
„изследовател с научна степен „доктор“ “ означава опитен изследовател, който притежава научна степен „доктор“ или който има поне три пълни години еквивалентен изследователски опит на пълно работно време, включително периода на научноизследователско обучение в изследователски център, създаден в съответствие с националното право и практика, след получаването на образователно-квалификационната степен, която формално му/ѝ е предоставила правото да започне работа по докторат, предложен от висше училище;
7.
„преподавател“ означава лице с отличен академичен и/или професионален опит, което изнася лекции или провежда изследвания във висше училище или изследователски център, създадени в съответствие с националното право и практика;
8.
„персонал във висше училище“ означава лица, които чрез задълженията си участват пряко в образователния процес, свързан с висшето образование;
9.
„европейска държава“ означава държава, която е държава-членка или която участва в програмата съгласно член 9. Когато се отнася до индивид, „европейски“ означава лице, което е гражданин или което пребивава в някоя европейска държава. Когато се отнася до училище, „европейско“ означава училище, което е разположено в някоя европейска държава;
10.
„трета държава“ означава държава, която не е европейска държава. Когато се отнася до индивид, „от трета държава“ означава лице, което не е нито гражданин, нито което пребивава в някоя европейска държава. Когато се отнася до училище „от трета държава“ означава училище, което не е разположено в някоя европейска държава. Държавите, които участват в Програмата за действие в областта на обучението през целия живот, създадена с Решение № 1720/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (17) не се считат за трети държави за целите на изпълнението на действие 2;
11.
„магистърска програма“ (втори цикъл на обучение) означава програма за висше образование от втори цикъл на обучение, която следва първата образователно-квалификационна степен или равностойна степен на обучение и води до магистърска степен, предложена от висше училище;
12.
„докторска програма“ (трети цикъл на обучение) означава свързана с научни изследвания програма за обучение във висшето образование, която следва образователно-квалификационна степен за висше образование и води до научна степен „доктор“, предложена от висше училище или от научноизследователски център за държавите-членки, където е в съответствие с националното право и практика;
13.
„мобилност“ означава физическо преместване в друга държава, с цел обучение, професионален опит, научни изследвания, други образователни, преподавателски, научноизследователски дейности или свързани административни дейности, подкрепени, когато е възможно, от подготвително обучение по местния език;
14.
„двойна или множествена образователно-квалификационна степен“ означава две или повече национални дипломи, издадени от две или повече висши училища и признати официално в държавите, където са разположени училищата, присъждащи образователно-квалификационната степен;
15.
„съвместна образователно-квалификационна степен“ означава една диплома, издадена от най-малко две от висшите училища, които предлагат интегрирана програма и са официално признати в държавите, където са разположени училищата, присъждащи образователно-квалификационната степен;
16.
„предприятие“ означава което и да е предприятие, което осъществява икономическа дейност в публичния и частния сектор, независимо от размера му, от правния статус или икономическия сектор, в който то действа, включително социалната икономика.
Член 3
Общи и конкретни цели на програмата
1. Общите цели на програмата са да насърчава европейското висше образование, да подпомага подобряването и разширяването на перспективите за кариера на студентите и да улеснява междукултурното разбирателство чрез сътрудничество с трети държави, в съответствие с целите на външната политика на Европейския съюз за да допринесе за устойчивото развитие на тези държави в областта на висшето образование.
2. Конкретните цели на програмата са:
а)
да насърчава структурно сътрудничество между висшите училища и да насърчава предлагане на високо качество в сферата на висшето образование, като създава типично европейска добавена стойност и привлекателност както в Европейския съюз, така и извън него с оглед създаването на центрове за високи постижения;
б)
да допринесе за взаимното обогатяване на обществата чрез развиването на квалификациите на мъже и жени, така че те да разполагат с подходящи умения, по-специално спрямо пазара на труда и да са с широк кръгозор и международен опит посредством насърчаване както на мобилността за най-талантливите студенти и преподаватели от трети държави за придобиването на квалификации и/или опит в Европейския съюз, така и за най-талантливите европейски студенти и преподаватели към трети държави;
в)
да допринесе за развитието на човешките ресурси и капацитета за международно сътрудничество на висшите училища с трети държави посредством увеличаване на мобилността между Европейския съюз и трети държави;
г)
да подобри достъпността и да засили профила и видимостта на европейското висше образование в света, както и привлекателността му за граждани на трети държави и за европейските граждани.
3. Комисията гарантира, че никоя група от европейски граждани или граждани на трети държави не е изключена или обект на неравностойно третиране.
Член 4
Действия по програмата
1. Общите и конкретните цели на програмата, уредени в член 3 се изпълняват посредством следните действия:
а)
действие 1: съвместни програми на „Еразмус Мундус“ (магистърски и докторски програми) за висококачествено академично обучение, в това число схема за отпускане на стипендии;
б)
действие 2: партньорства на „Еразмус Мундус“ между висши училища на европейски и трети държави, като основа за структурирано сътрудничество, обмен и мобилност на всички равнища на висшето образование, в това число схема за отпускане на стипендии;
в)
действие 3: популяризиране на европейското висше образование чрез мерки за увеличаване на привлекателността на Европа като образователна дестинация и като център за високи постижения на световно равнище.
Други подробности, свързани с тези действия, са уредени в приложението.
2. По отношение на действие 2, разпоредбите на настоящото решение се прилагат, доколкото те са в съответствие с разпоредбите на законодателния акт, по силата на който е предвидено финансирането съгласно член 12, параграф 2.
3. Може да се използват следните видове подходи, които при необходимост може да бъдат комбинирани:
а)
подкрепа за развитието на висококачествени съвместни програми за обучение и мрежи за сътрудничество, улесняващи обмена на опит и добри практики;
б)
засилена подкрепа за мобилността на лицата в областта на висшето образование, избрани на основата на високи академични постижения, по-специално в посока от трети държави към Общността, при зачитане на принципите на равенство между мъжете и жените и възможно най-балансирано географско представяне, като същевременно се улеснява достъпът до програмата в съответствие с принципите на равните възможности и недискриминацията;
в)
насърчаване на езиковите умения до възможно най-голяма степен, чрез предоставяне на студентите на възможност за изучаване на най-малко два от езиците, говорими в държавите, в които са разположени висшите училища, и насърчаване на опознаването на различни култури;
г)
подкрепа за пилотни проекти, основани на партньорства с трансгранично измерение, предназначени да развиват иновациите и качеството във висшето образование, по-специално за възможността за насърчаване на партньорства между участници от университетските и икономическите среди;
д)
подкрепа за анализа и разработването на тенденциите в и еволюцията на висшето образование в международен план.
4. Програмата предвижда мерки за техническа подкрепа, включително проучвания, срещи с експерти, както и информация и публикации, директно свързани с постигането на целите на програмата.
5. Комисията гарантира възможно най-широко разпространение на информация относно дейностите и развитието на програмата, по-специално чрез уеб сайта „Еразмус Мундус“.
6. Подкрепа за действията, посочени в настоящия член, може да бъде предоставена от Комисията след разглеждане на отговорите, получени вследствие на покани за предложения и/или за търг. Относно мерките, взети съгласно параграф 4, Комисията може при необходимост да прилага тези мерки пряко, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002. Тя систематично уведомява за това Европейския парламент и комитета, посочен в член 8, параграф 1 от настоящото решение.
Член 5
Достъп до програмата
Съгласно условията и ангажиментите за изпълнението ѝ, посочени в приложението, и като се имат предвид определенията в член 2, програмата е насочена към:
а)
висшите училища;
б)
студентите от всички образователно-квалификационни степени на висшето образование, включително към докторантите;
в)
изследователи с научна степен „доктор“;
г)
преподаватели;
д)
персонал във висшето образование;
е)
други публични или частни субекти, действащи в областта на висшето образование, в съответствие с националното право и практика;
ж)
предприятия;
з)
научноизследователски центрове.
Член 6
Задачи на Комисията и на държавите-членки
1. Комисията:
а)
гарантира ефективно и прозрачно изпълнение на действията на Общността, предвидени от програмата в съответствие с приложението и, по отношение на действие 2, с правните актове, посочени в член 7, параграф 1, както и при зачитане на целите на програмата за високи академични постижения при подбора на бенефициерите на програмата;
б)
взема предвид двустранното сътрудничество с трети държави, предприето от държавите-членки;
в)
търси синергия и, където е подходящо, развива съвместни действия с други програми на Общността и действия в областта на висшето образование и научните изследвания;
г)
следи да бъдат взети предвид таксите за обучение и очакваните разходи по обучението при определяне на фиксираната сума на стипендиите за обучение;
д)
консултира се със съответните европейски асоциации и организации в областта на висшето образование по въпроси, възникнали в хода на изпълнение на програмата, и информира комитета, посочен в член 8, параграф 1 за резултата от тези консултации;
е)
редовно предоставя на делегациите си в съответните трети държави всяка полезна публична информация относно програмата.
2. Държавите-членки:
а)
предприемат необходимите стъпки, за да гарантират ефективното протичане на програмата на равнище държава-членка, като включват всички страни, заинтересовани от висшето образование в съответствие с националната практика, и полагат усилия да се приемат такива мерки, които биха подпомогнали премахването на всички правни и административни бариери, свързани по-специално с програмите за обмен между европейски държави и трети държави. Държавите-членки следва да гарантират, че предоставят точна и ясна информация на студентите и училищата, за да улеснят тяхното участие в програмата;
б)
определят подходящи структури за тясно сътрудничество с Комисията;
в)
окуражават потенциалното взаимодействие с други програми на Общността и възможности за подобни инициативи, предприети на равнище държави-членки.
3. Комисията гарантира в сътрудничество с държавите-членки:
а)
наличието на подходяща информация, реклама и последващи действия по отношение на подкрепяните от програмата действия;
б)
разпространението на резултатите от действията, предприети в рамките на програмата;
в)
укрепването на комуникационната стратегия, насочена към потенциално заинтересованите страни в европейските държави и насърчаването на партньорството между университетите, социалните партньори и неправителствените организации с оглед разработване на програмата.
Член 7
Мерки за изпълнение
1. Съвкупността от мерки, необходими за изпълнение на действие 2, се уреждат по процедурите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1085/2006, Регламент (ЕО) № 1638/2006, Регламент (ЕО) № 1905/2006 и Регламент (ЕО) № 1934/2006, в Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО и във Вътрешното споразумение АКТБ-ЕО. Комисията информира редовно комитета, посочен в член 8, параграф 1 за взетите мерки.
2. Мерките, необходими за изпълнението на програмата и другите действия по настоящото решение, се приемат в съответствие с процедурата по управление, посочена в член 8, параграф 2, в съответствие с принципите, основните насоки и критериите за избор, предвидени в приложението:
а)
годишен работен план, включително приоритетите;
б)
годишен бюджет, разбивката на средствата между различните действия на програмата и индикативен размер на безвъзмездните средства;
в)
прилагане на основни насоки за изпълнението на програмата, включително критериите за подбор, предвидени в приложението;
г)
процедури за подбор, включително състава и вътрешния процедурен правилник на комисията за подбор;
д)
споразумения за наблюдение и оценяване на програмата и за разпространение и пренос на резултати.
3. Решенията за избор се вземат от Комисията, като тя уведомява за тях Европейския парламент и комитета, посочен в член 8, параграф 1, в срок от два работни дни.
Член 8
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на два месеца.
Член 9
Участие на други държави в програмата при същите условия като държавите-членки
Програмата е отворена за участие за:
а)
държавите от ЕАСТ, които са членове на ЕИП, в съответствие с условията, установени в споразумението за ЕИП;
б)
страните-кандидатки, които имат стратегия за предприсъединяване в съответствие с общите принципи и главните ограничения и условия, установени в рамковите споразумения, сключени с тези държави за тяхното участие в програмите на Общността;
в)
държавите от Западните Балкани, в съответствие с общите принципи и общите ред и условия, установени в рамковите споразумения, сключени с тези държави за тяхното участие в програмите на Общността;
г)
Швейцарската конфедерация, при условие че се сключи двустранно споразумение с тази държава, предвиждащо нейното участие.
Член 10
Хоризонтални въпроси
За изпълнението на програмата се отделя необходимото внимание, за да се гарантира, че тя допринася изцяло за подкрепата на хоризонталните политики в Общността, по-специално чрез:
а)
укрепване на европейските икономика и общество, основани на знанието, и спомагане за създаване на повече работни места, в съответствие с целите на Лисабонската стратегия, и за засилването на общата конкурентоспособност на Европейския съюз, неговия устойчив икономически растеж и неговото по-голямо социално сближаване;
б)
насърчаване на култура, знания и умения за мирно и устойчиво развитие в Европа на многообразието;
в)
насърчаване на осведомеността за значението на културното и езиково многообразие в рамките на Европа, както и на необходимостта от борба с расизма и ксенофобията, и насърчаване на междукултурното образование;
г)
вземане под внимание на студентите със специални нужди и по-специално подкрепа на тяхното интегриране в традиционната система за висше образование, както и насърчаване на равните възможности за всички;
д)
насърчаване на равенството между мъжете и жените и допринасяне за борбата с всички форми на дискриминация, основани на пола, расов или етнически произход, религия или вяра, увреждания, възраст или сексуална ориентация;
е)
насърчаване на развитието на трети държави.
Член 11
Съгласуваност и взаимно допълване с други политики
1. Комисията гарантира в сътрудничество с държавите-членки обща съгласуваност и взаимно допълване с други относими политики, правни инструменти и действия на Общността, по-специално с Програмата за обучение през целия живот, Седмата рамкова програма за научни изследвания, с програми в областта на политиката за развитие и външното сътрудничество, със Споразумението за партньорство с АКТБ и с Европейски фонд за интеграция на граждани на трети държави.
2. Комисията редовно информира Европейския парламент и комитета, посочен в член 8, параграф 1 относно инициативите на Комисията, предприети в съответните области и осигурява ефективни контакти и когато е подходящо, съвместни действия между програмата и програмите и действията в областта на висшето образование, предприети в рамките на сътрудничеството на Общността с трети държави, включително двустранни споразумения и компетентни международни организации.
Член 12
Финансиране
1. Финансовият пакет за изпълнение на действия 1 и 3 и на свързаните мерки за техническа помощ, посочени в член 4, параграф 4, за периода 2009-2013 г., се определя на 493 690 000 EUR.
2. Финансовият пакет за изпълнението на действие 2 и на свързаните мерки за техническа помощ, посочени в член 4, параграф 4, за периода, посочен в член 1, параграф 2, се определя в съответствие с правилата, процедурите и целите, установени в Регламент (ЕО) № 1085/2006, Регламент (ЕО) № 1638/2006, Регламент (ЕО) № 1905/2006 и Регламент (ЕО) № 1934/2006, както и в Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО и Вътрешното споразумение АКТБ-ЕО.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават в съответствие с годишната бюджетна процедура от бюджетния орган в рамките на финансовата перспектива.
Член 13
Наблюдение и оценка
1. Комисията редовно наблюдава програмата в сътрудничество с държавите-членки. Резултатите от процеса на наблюдение и оценка, както и тези от предишната програма, се използват при изпълнение на програмата. Това наблюдение и оценка включват анализ на географското разпределение на бенефициерите на програмата по действия и по държави, докладите и съобщенията, посочени в параграф 3, и на специфичните действия.
2. Програмата се оценява редовно от Комисията като се вземат предвид целите, установени в член 3, въздействието на програмата като цяло и взаимното допълване между действията в рамките на програмата и на тези, провеждани в рамките на други относими политики, правни инструменти и действия на Общността.
3. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите:
а)
до 31 март на втората година от действителното начало на новите курсове, създадени по програмата - междинен доклад за оценка на постигнатите резултати и на качествените и количествени аспекти на изпълнението на програмата;
б)
до 30 януари 2012 г. - съобщение относно продължаването на програмата;
в)
до 31 декември 2015 г. - доклад за последваща оценка.
Член 14
Преходни разпоредби
1. Действия, които са започнати на или преди 31 декември 2008 г. на основата на Решение № 2317/2003/ЕО се администрират в съответствие с разпоредбите на посоченото решение, с изключение на това, че комитетът, посочен в това решение се заменя от комитета, посочен в член 8, параграф 1 от настоящото решение.
2. Действия, които са започнати на или преди 31 декември 2008 г. на основата на процедурите, установени в правните актове, посочени в член 7, параграф 1, се администрират в съответствие с разпоредбите на тези актове.
Член 15
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 декември 2008 година.