RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1124/2007
af 28. september 2007
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
I. Tidligere undersøgelse og gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 2597/1999 (2) en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (»PET-folie«) henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 og med oprindelse i Indien (i det følgende benævnt »den pågældende vare«). Den undersøgelse, der førte til vedtagelsen af forordningen, er i det følgende benævnt »den oprindelige undersøgelse«. Foranstaltningerne havde form af en værditold på mellem 3,8 % og 19,1 % på importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % på importen af den pågældende vare fra alle andre selskaber. Udligningstolden på importen af PET-folie fremstillet og eksporteret af Jindal Poly Films Limited, tidligere kendt som Jindal Polyester Ltd (3) (»Jindal« eller »virksomheden«), var 7 %. Den oprindelige undersøgelse blev udført fra den 1. oktober 1997 til den 30. september 1998.
(2)
Rådet har ved forordning (EF) nr. 367/2006 (4) fastholdt den endelige udligningstold, som var blevet indført ved forordning (EF) nr. 2597/1999 på importen af PET-folie med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i grundforordningen. Den oprindelige undersøgelse blev udført fra den 1. oktober 2003 til den 30. september 2004.
(3)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 efter en interimsundersøgelse om subsidiering af en anden indisk PET-folieproducent, Garware Polyester Limited (»Garware«), den endelige udligningstold, der blev pålagt Garware ved forordning (EF) nr. 367/2006.
II. Indledning af en delvis interimsundersøgelse på eget initiativ
(4)
Kommissionen havde adgang til dokumentation, hvoraf det umiddelbart fremgik, at Jindal opnåede fordele af subsidiering på et højere niveau, og at niveauændringen var af blivende art.
III. Undersøgelse
(5)
Som følge heraf besluttede Kommissionen, efter at have hørt det rådgivende udvalg, på eget initiativ at indlede en delvis interimsundersøgelse, jf. artikel 19 i grundforordningen, der begrænser sig til niveauet for subsidiering af Jindal, for at vurdere behovet for fortsættelse, fjernelse eller ændring af gældende udligningsforanstaltninger. Den 2. august 2006 gjorde Kommissionen ved en indledningsmeddelelse, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (5), opmærksom på indledningen af denne fornyede undersøgelse.
(6)
Den fornyede undersøgelsesperiode omfattede perioden fra den 1. april 2005 til den 31. marts 2006.
(7)
Kommissionen underrettede officielt Jindal, den indiske regering (»GOI«) og Du Pont Tejin Films, Luxembourg; Mitsubishi Polyester Film, Tyskland; Toray Plastics Europe, Frankrig og Nuroll, Italien, der repræsenterer langt størstedelen af Fællesskabets folieproduktion (i det følgende benævnt »EF-erhvervsgrenen«), om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
Kommissionen sendte for at indhente de oplysninger, som den havde brug for til sin undersøgelse, et spørgeskema til Jindal, som samarbejdede og besvarede spørgeskemaet. Der blev aflagt kontrolbesøg hos Jindal i Indien.
(9)
Jindal, den indiske regering og EF-erhvervsgrenen blev orienteret om undersøgelsens væsentligste resultater og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Jindal modtog bemærkningerne, og de drøftes nedenfor. Den indiske regering fremsatte ingen bemærkninger.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(10)
Den pågældende vare er polyethylenterephthalatfolie (PET-folie), normalt henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 og med oprindelse i Indien, jf. den oprindelige undersøgelse.
C. SUBSIDIER
I. Indledning
(11)
På grundlag af de tilgængelige oplysninger og besvarelsen af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a) Landsdækkende ordninger:
i)
»Advance Licence Scheme« (forhåndslicensordningen)
ii)
»Duty Entitlement Passbook Scheme« (toldgodtgørelsesordningen)
iii)
»Export Oriented Unit Scheme/Special Economic Zones Scheme« (ordning for eksportorienterede virksomheder/ordning for særlige økonomiske zoner)
iv)
»Export Promotion Capital Goods Scheme« (ordning for eksportfremmende investeringsgoder)
v)
»Export Income Tax Exemption Scheme« (ordningen for fritagelse for indkomstskat af eksport)
vi)
»Export Credit Scheme« (eksportkreditordningen)
vii)
»Duty Free Replenishment Certificate« (ordningen med certifikat til toldfri genanskaffelse af råmaterialer).
(12)
Ovennævnte ordninger i)-iv) og vii) er baseret på »Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No. 22 of 1992) « (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved Foreign Trade Act bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken. Den indiske regering offentliggjorde en flerårig plan for den indiske udenrigshandelspolitik i perioden 1. september 2004 til 31. marts 2009 (FTP 2004-2009), som var afløseren for den tidligere eksport- og importpolitik (EXIM). Endvidere offentliggjorde den indiske regering en såkaldt »Handbook of procedures«, hvori den fastlægger de procedurer, der styrer FTP 2004-2009 (»HOP I 2004-2009«), og den ajourføres jævnligt (6).
(13)
Den under punkt v) nævnte ordning for fritagelse for indkomstskat af eksport er baseret på »Income Tax Act 1961« (»indkomstskatteloven af 1961«), som ændres årligt ved »Finance Act« (»finansloven«).
(14)
Eksportkreditordningen under punkt vi) er baseret på Section 21 og 35A i »Banking Regulation Act 1949« (»bankloven af 1949«), der tillader Reserve Bank of India at vejlede forretningsbanker om eksportkreditter.
b) Regionale ordninger
(15)
På grundlag af de tilgængelige oplysninger og besvarelsen af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen også Maharashtras regerings (GOM) »Package Scheme of Incentives« (PSI) 1993. Denne ordning er baseret på beslutninger truffet af Maharashtras industri-, energi- og arbejdsministerium.
II. Landsdækkende ordninger
1. »Advance Licence Scheme« (ALS) (forhåndslicensordningen)
a) Retsgrundlag
(16)
Ordningen er beskrevet detaljeret i FTP 2004-2009, afsnit 4.1.3-4.1.14, og i kapitel 4.1-4.30 i HOP I 2004-2009. Ordningen blev i april 2006 efter udløbet af den fornyede undersøgelsesperiode erstattet af »Advance Authorisation Scheme«. Dette forekommer imidlertid væsentligst at være et navneskift. Følgende analyse sætter fokus på ALS, som var gældende i den fornyede undersøgelsesperiode.
b) Støtteberettigelse
(17)
Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til kriterier for støtteberettigelse. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter ALS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter ALS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport« som nævnt i kapitel 8.2 i FTP 2004-2009, og leverandører til en EOU-virksomhed, er støtteberettigede efter ALS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter ALS-ordningen for mellemleverancer. Mellemleverandører til producent-eksportører er berettigede til eksportligestillingsfordele i henhold til underordningerne for attester til forudgående frigivelse (»Advance Release Orders« eller »ARO«) og løbende indenlandsk remburs. Eftersom Jindal kun benyttede de første fire af de seks underordninger i den fornyede undersøgelsesperiode, er det kun dem, der vil blive beskrevet mere detaljeret nedenfor.
c) Praktisk gennemførelse
(18)
Forhåndslicenser kan udstedes for:
i)
Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii)
Årligt behov: En sådan licens er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne produkter). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, som fastsættes efter tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, som henhører under den relevante varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii)
Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige i produktionen af varer, der skal sælges i »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, som er anført i FTP 2004-2009, afsnit 8.2.(b)-(f), (g), (i) og (j). Ifølge den indiske regering forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til en eksportorienteret virksomhed eller til en virksomhed i en særlig økonomisk zone.
iv)
Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Producent-eksportøren fremstiller mellemproduktet. Den pågældende kan toldfrit importere råmaterialer og kan til dette formål opnå en forhåndslicens for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
(19)
Som anført ovenfor anvendte Jindal ALS i den fornyede undersøgelsesperiode. Virksomheden gjorde nærmere betegnet brug af de fire ovennævnte underordninger i)-iv).
(20)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er licensindehavere retligt forpligtede til at føre »korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af importerede varer i henhold til licenser« i et nærmere angivet format (kapitel 4.30 i HOP I 2004-2009) (i det følgende benævnt »forbrugsregisteret«). Kontrollen viste, at virksomheden ikke førte forbrugsregistret behørigt, dvs. at den ikke registrerede forbindelsen mellem råmateriale og det endelige bestemmelsessted for den færdige vare, som foreskrevet af den indiske regering, og det til trods for, at den ikke alene eksporterer den færdige vare, men også sælger den på hjemmemarkedet.
(21)
For så vidt angår ovennævnte underordning i) og iii) fastsætter den indiske regering den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen (herunder for transaktioner ligestillet med eksport) vedrører, og dette fremgår af licensen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på licensen af den indiske stats embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til denne ordning, fastsættes af den indiske regering på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (i det følgende benævnt »SION-normer«). Der er fastsat sådanne normer for de fleste varer (herunder den pågældende vare), som er offentliggjort i bind II af HOP 2004-2009. SION for PET-folie og PET-spåner, et mellemprodukt, blev nedjusteret i oktober 2005.
(22)
For så vidt angår underordning iii), bemærkes det, at transaktioner ligestillet med eksport til opfyldelse af forpligtelsen under ALS hovedsageligt var salg inden for virksomheden, dvs. en PET-spåneproducentenhed af Jindal (som ikke er en særskilt retlig enhed) solgte PET-spåner til produktion af PET-folie til Jindals EOU-virksomhed. Importen af råmaterialer foregik i forbindelse med fremstillingen af mellemproduktet (PET-spåner). Med andre ord betragtes hjemmemarkedssalg i forbindelse med underordning iii) som eksport.
(23)
For så vidt angår underordning iv) afskrives råmaterialer, der købes af Jindal på hjemmemarkedet, på Jindals forhåndslicens, og der oprettes en midlertidig forhåndslicens til den indenlandske leverandør. Indehaveren af en sådan midlertidig forhåndslicens kan toldfrit importere de varer, som er nødvendige i fremstillingen af den vare, der efterfølgende leveres til Jindal som råmateriale til produktionen af den pågældende vare.
(24)
I forbindelse med underordning ii) (forhåndslicens for årligt behov) er det kun værdien af den tilladte import, der anføres på licensen. Licensindehaveren er forpligtet til at »fastholde sammenhængen mellem de importerede råmaterialer og den færdige vare« (HOP I 2004-2009, afsnit 4.24A(c)).
(25)
Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (18 måneder med mulighed for to forlængelser på hver 6 måneder, dvs. i alt 30 måneder).
(26)
Det fremgik af kontrollen, at virksomhedens forbrugsrate for det hovedråmateriale, som behøves for at fremstille 1 kg PET-folie, i forskelligt omfang afhængigt af kvaliteten af PET-folien og som anført i forbrugsregistret, var lavere end den tilsvarende SION. Dette gjorde sig klart gældende, for så vidt angår den gamle SION for PET-folie og PET-spåner, og i mindre omfang, for så vidt angår den ajourførte SION, der trådte i kraft i september 2005, dvs. i den fornyede undersøgelsesperiode. Med andre ord fik Jindal tilladelse til toldfrit på grundlag af SION at importere flere råmaterialer, end der var behov for i fremstillingsprocessen. Dette gjorde i overensstemmelse med udenrigshandelspolitikken (foreign trade policy (FTP)) forbrugsregistret til det afgørende kontrolelement. Dette register var imidlertid hverken ført behørigt eller nogensinde blevet kontrolleret af den indiske regering hidtil. Virksomheden hævdede, at den indiske regering ville foretage en justering, når licenserne udløb, dvs. 30 måneder efter udstedelsen af en licens, da det er almindelig praksis at gøre brug af de to mulige forlængelser på hver seks måneder. Denne påstand kunne imidlertid ikke verificeres, da ingen af de licenser, Jindal anvendte, er udløbet endnu.
(27)
Ændringer i administrationen af FTP 2004-2009, som blev gennemført i efteråret 2005 (obligatorisk indsendelse af forbrugsregistret til de indiske myndigheder i forbindelse med indfrielsesproceduren), havde endnu ikke fundet anvendelse på Jindal. Derfor kunne den faktiske gennemførelse af denne bestemmelse ikke kontrolleres på det tidspunkt.
d) Konklusion
(28)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 2, stk. 2, i og med, at manglende opkrævning af importafgifter, der normalt ville blive opkrævet, udgør et finansielt bidrag fra den indiske regering, der medførte en fordel for Jindal ved at øge dens likviditet.
(29)
Desuden er de fire underordninger, som Jindal benyttede (se ovenfor i)-iv)), retligt betingede af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele under disse ordninger. Dette er klart tilfældet, for så vidt angår ordning i), ii) og iv), men selv ALS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport opfylder dette kriterie i det foreliggende tilfælde, fordi levering til en EOU-virksomhed i sidste ende sigter mod faktisk eksport.
(30)
De underordninger, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). De overholder ikke de strenge regler i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). Den indiske regering anvendte ikke sin verifikationsordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev brugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4), i grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, i grundforordningen). SION-normerne for den pågældende vare var ikke tilstrækkeligt præcise. SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til verifikation af det faktiske forbrug, fordi disse meget generøse standardnormer er udformet således, at den indiske regering ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i fremstillingen til eksport. Endvidere har den indiske regering ikke foretaget en effektiv kontrol på grundlag af forbrugsregistret.
(31)
Virksomheden fastholdt i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen, at den fører et behørigt forbrugsregister, og at der derfor faktisk findes et kontrolsystem, jf. grundforordningens bilag II. Den hævdede endvidere, at ALS fungerer som en substitutionsordning, så toldfri råmaterialer kan anvendes til at fremstille varer, der sælges på hjemmemarkedet, hvis de toldfri råmaterialer enten direkte eller ved substitution benyttes ved fremstillingen af varer, som efterfølgende eksporteres inden for en rimelig tidsperiode. Selvom virksomheden fører et register over forbruget af råmaterialer til produktion af en mængde af den pågældende vare, undlod den imidlertid at ajourføre et system til kontrol af, hvilke råmaterialer der blev benyttet til fremstilling af den eksporterede vare og i hvilke mængder, jf. den indiske FTP 2004-2009 (bilag 23) og grundforordningens bilag II, del II, punkt 4. Endvidere ajourfører den ikke et system, hvorved det kan kontrolleres, at mængden af råmaterialer, som der kræves godtgørelse for, ikke overstiger mængden af lignende eksporteret vare, jf. bilag III, del II, punkt 2. I det foreliggende tilfælde fastholdes det efter nøje overvejelse, at der ikke er nogen forbindelse mellem det anvendte toldfri råmateriale og den eksporterede vare, hvorfor der ikke findes noget egentligt kontrolsystem.
(32)
Underordningerne er derfor udligningsberettigede.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(33)
Subsidiebeløbet blev beregnet som beskrevet i det følgende. Som tæller benyttedes summen af de importafgifter, der er givet afkald på (basistold og særlig tillægstold), for de materialer, som er importeret i henhold til underordning i)-iii), der er støtteberettigede i forbindelse med import gennem mellemproducenten. For så vidt angår underordning iv), er tælleren summen af de importafgifter, der er givet afkald på, for råmaterialer anvendt til fremstilling af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode.
(34)
Virksomheden hævdede i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen, at tolden på råmaterialer til fremstilling af PET-folie var faldet fra 15 % til 7,5 % fra marts 2006, dvs. efter at undersøgelsesperioden var afsluttet, og krævede, at Kommissionen tager hensyn til denne ændring i beregningen af subsidiesatsen for ALS. Selvom der har været tilfælde, hvor hændelser efter udløbet af undersøgelsesperioden er blevet taget i betragtning, begrænser dette sig imidlertid til ekstraordinære omstændigheder, som ikke synes at foreligge nu. Påstanden må derfor afvises, jf. grundforordningens artikel 5 og 11, stk. 1.
(35)
Virksomheden hævdede endvidere i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen, at fordelen i forbindelse med underordning iv) var prisforskellen mellem almindelige hjemmemarkedskøb af råmaterialer og køb af råmaterialer ved overførsel af ALS-fordele til leverandøren, og den opstillede nogle beregninger i så henseende uden yderligere dokumentation. Fordelen er imidlertid beregnet på grundlag af den told, der er givet afkald på i licensen, eftersom salgs-/anskaffelsesprisen på råmaterialerne er en rent kommerciel afgørelse og ikke ændrer på det ubetalte afgiftsbeløb. Under alle omstændigheder blev dette krav fremsat første gang efter meddelelsen om undersøgelsen, og da Kommissionen ikke havde mulighed for at gennemgå sagen, blev det afvist.
(36)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbene, når der blev fremsat berettigede krav herom. Som tæller anvendes alle de importafgifter, der er givet afkald på, og ikke den for store eftergivelse/fritagelse, som virksomheden hævdede, fordi ALS ikke opfylder betingelserne i grundforordningens bilag II. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, er nævneren eksportomsætningen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Selskabet hævdede, at transaktioner ligestillet med eksport burde inkluderes i virksomhedens samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden. Da disse transaktioner rent faktisk ikke er eksport, men nærmere salg på hjemmemarkedet, kan de ikke med rette klassificeres som eksport, og blev derfor ikke medregnet i den samlede eksportomsætning.
(37)
Den for ALS fastsatte subsidiesats er på 14,68 %.
2. Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(38)
En beskrivelse af DEPBS findes i FTP 2004-2009, afsnit 4.3.
b) Støtteberettigelse
(39)
Jindal anvendte ikke DEPBS i den fornyede undersøgelsesperiode, derfor er det ikke nødvendigt at foretage nogen yderligere analyse af, om ordningen er udligningsberettiget.
3. Export Oriented Unit Scheme (EOUS)/Special Economic Zones Scheme (SEZS) (ordning for eksportorienterede virksomheder/ordning for særlige økonomiske zoner)
a) Retsgrundlag
(40)
De nærmere oplysninger om disse ordninger fremgår af kapitel 6 i FTP 2004-2009, HOP I 2004-2009 (EOUS), SEZ Act 2005 og dermed forbundne bestemmelser (SEZS).
b) Støtteberettigelse
(41)
Med undtagelse af rene handelsvirksomheder kan enhver virksomhed, der forpligter sig til at eksportere en del af sin produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOUS- eller SEZS-ordningen. Det konstateredes, at Jindal opnåede en fordel af EOUS, men ikke af SEZS i den fornyede undersøgelsesperiode. Derfor sættes der i analysen udelukkende fokus på EOUS.
c) Praktisk gennemførelse
(42)
En EOU-virksomhed kan etableres hvor som helst i Indien. Denne ordning supplerer SEZS-ordningen.
(43)
Ansøgninger om EOU-status skal indeholde nærmere oplysninger for en periode på fem år om bl.a. planlagte produktionsmængder, forventet værdi af eksporten, importbehov og behov for indenlandske varer. Hvis myndighederne godtager virksomhedens ansøgning, vil den blive underrettet om de vilkår og betingelser, der er knyttet til godtagelsen. Aftalen om at blive godkendt som EOUS-virksomhed er gyldig i fem år og kan fornyes.
(44)
En EOU-virksomhed har ifølge FTP 2004-2009 en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på fem år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer.
(45)
En EOU-virksomhed er berettiget til følgende fordele:
i)
fritagelse fra importtold på alle typer varer (herunder investeringsgoder, råmaterialer og forbrugsgoder), som er nødvendige til fremstilling og forarbejdning eller i forbindelse hermed
ii)
fritagelse for punktafgift på varer indkøbt hos indenlandske leverandører
iii)
godtgørelse af central omsætningsafgift på varer indkøbt lokalt
iv)
mulighed for at sælge for op til 50 % af de eksporterede varers fob-værdi på hjemmemarkedets såkaldte »domestic tariff area« (»DTA«), efter indbetaling af gældende told
v)
fritagelse i ti år efter indledningen af driften, men højst frem til 2010, for den skat på indtægter, der normalt skal betales af fortjeneste på eksportsalg i overensstemmelse med Income Tax Act, section 10B
vi)
mulighed for 100 % udenlandsk ejerskab af egenkapital.
(46)
Virksomheder, der drives under disse ordninger, er underlagt toldmyndighedernes tilsyn, jf. Customs Act, section 65. EOU’er er retligt forpligtede til i den foreskrevne form at føre nøjagtigt regnskab over alle importerede varer, forbrug og anvendelse af alle importerede materialer og den foretagne eksport. Disse dokumenter skal regelmæssigt fremlægges for de kompetente myndigheder (»kvartalsvise og årlige statusrapporter«). På intet tidspunkt stilles der dog krav om, at EOU-virksomheder skal redegøre for den indbyrdes forbindelse mellem enhver importtransaktion og deres eksport, salg til andre virksomheder, salg på hjemmemarkedet eller lagre som anført i FTP 2004-2009, afsnit 6.11.2.
(47)
Hjemmemarkedssalget forsendes og registreres ved selvcertificering. Ekspeditionen af en EOU-virksomheds eksportforsendelser overvåges af en embedsmand fra told- og punktafgiftsmyndighederne, der er permanent udstationeret i virksomheden.
(48)
Jindal benyttede EOU-ordningen til toldfrit at importere investeringsgoder samt til at opnå godtgørelse af central omsætningsafgift betalt på lokalt indkøbte varer. Den gjorde ikke brug af toldfritagelse ved import af råmaterialer, da EOU-virksomheden bruger PET-spåner som råmateriale til produktionen af PET-folie. Disse spåner fremstilles i en anden enhed af virksomheden af råmaterialer, som indkøbes under ALS.
d) Konklusioner vedrørende EOU
(49)
En EOU-virksomheds fritagelse for to typer importafgifter (»basistold« og »særlig tillægstold«) og godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift er finansielle bidrag fra den indiske regering, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). Der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, således at EOU-virksomheden opnår en fordel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, fordi likviditeten forbedres.
(50)
Fritagelsen fra basistold og særlig tillægstold og godtgørelsen af omsætningsafgift udgør således subsidier i henhold til grundforordningens artikel 2. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a). Det er en nødvendig betingelse for at opnå fordelene, at en EOU-virksomhed har eksport som mål, jf. FTP 2004-2009, afsnit 6.1.
(51)
Det blev desuden bekræftet, at den indiske regering ikke har nogen verifikationsordning eller -procedure til effektivt at kontrollere, hvorvidt der blev brugt told- og/eller omsætningsafgiftsfrie råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4), til grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, til grundforordningen). Under alle omstændigheder er fritagelse for told på investeringsgoder ikke en tilladelig toldgodtgørelsesordning, fordi sådanne investeringsgoder ikke benyttes i fremstillingsprocessen.
(52)
Den indiske regering foretog ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om dette normalt ville være nødvendigt, når der ikke foreligger et effektivt verifikationssystem (bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3, til grundforordningen), og den beviste heller ikke, at der ikke var blevet eftergivet for store afgiftsbeløb.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(53)
Den udligningsberettigede fordel er derfor eftergivelsen af de samlede importafgifter (basistold og særlig tillægstold), der normalt skal betales ved import, samt godtgørelsen af omsætningsafgiften i den periode, der er omfattet af den fornyede undersøgelse.
i) Tilbagebetaling af central omsætningsafgift på varer købt på hjemmemarkedet
(54)
Tælleren i beregningen blev fastsat som beskrevet i det følgende: Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af den omsætningsafgift, der var tilbagebetalt for varer indkøbt til fremstillingssektoren, f.eks. dele og pakningsmaterialer, i den fornyede undersøgelsesperiode. De gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, blev fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(55)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over eksportomsætningen fra hele eksportsalget af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode (nævneren), da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Der fremkom herved en subsidiemargen på 0,04 %.
ii) Fritagelse for importafgifter (basistold og særlig tillægstold) og godtgørelse af central omsætningsafgift på investeringsgoder
(56)
Fordelen er beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke betalte told på indførte investeringsgoder og den omsætningsafgift, der blev godtgjort på køb af investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningstid for sådanne investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren, jf. artikel 7, stk. 3, i grundforordningen. Selskabet hævdede, at dette burde være den i selskabets regnskaber faktisk anvendte afskrivningssats; dog tolkes kravet i artikel 7, stk. 3, som den afskrivningssats, der var fastsat i lovgivningen vedrørende virksomheden, i dette tilfælde Companies Act (selskabsloven) af 1956. Det således beregnede beløb, der kan tildeles til den fornyede undersøgelsesperiode, er blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode for at afspejle værdien af fordelen over tid og derved bestemme den fulde fordel af denne ordning for modtageren. Gebyrer, som nødvendigvis påløber for at opnå subsidiet, blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), fratrukket dette beløb, og resultatet heraf var subsidiebeløbet som tæller. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i forbindelse med salget af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode (nævneren), da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Selskabet hævdede, at transaktioner ligestillet med eksport burde medregnes i den samlede eksportomsætning, men denne påstand blev afvist af de i betragtning 36 anførte grunde. Der fremkom herved en subsidiemargen på 1,26 %.
(57)
Jindal havde således en samlet subsidiemargen på 1,3 % i henhold til EOU-ordningen.
4. Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
a) Retsgrundlag
(58)
EPCGS-ordningen er beskrevet detaljeret i kapitel 5 i FTP 2004-2009 og i kapitel 5 i HOP I 2004-2009.
b) Støtteberettigelse
(59)
Denne ordning kan benyttes af såvel producent-eksportører som forhandler-eksportører, der er »forbundet med« støttende producenter eller leverandører af tjenesteydelser. Det konstateredes, at Jindal opnåede fordel af denne ordning i den fornyede undersøgelsesperiode.
c) Praktisk gennemførelse
(60)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har virksomheder lov til at importere nye (og siden april 2003 også indtil ti år gamle brugte) investeringsgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder den indiske regering efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCG-licens. Siden april 2000 har ordningen betydet, at der anvendes en reduceret importtoldsats på 5 % på alle investeringsgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede investeringsgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode.
d) Konklusioner vedrørende EPCGS
(61)
Ved EPCG-ordningen ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 2, stk. 2, da den indiske regering giver afkald på indtægter, som ellers ville være indgået. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(62)
Endvidere er EPCG-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen.
(63)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). Investeringsgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger (jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(64)
Tælleren i beregningen blev fastsat som beskrevet i det følgende: Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne investeringsgoder i PET-folieindustrien; dette blev af de grunde, der nævnes i betragtning 56, fortolket som den i selskabsloven af 1956 specificerede sats, og ikke den, der rent faktisk anvendtes af selskabet. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. De gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, blev fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(65)
Virksomheden hævdede, at investeringsgoder, der toldfrit blev importeret i forbindelse med ECPG-ordningen til brug i Khanvel-enheden, ikke længere anvendes, og at fordelen ved sådanne goder ikke længere bør indgå i tælleren. Eftersom det imidlertid ikke kan dokumenteres, at virksomheden ikke længere ejer disse goder, eller at den ikke vil bruge dem igen, må Kommissionen afvise denne påstand.
(66)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, og 3, blevet fordelt på eksportomsætningen for det pågældende produkt i den fornyede undersøgelsesperiode (nævneren), fordi subsidiet er betinget af eksportresultater. Selskabet hævdede, at transaktioner ligestillet med eksport burde medregnes i den samlede eksportomsætning, men denne påstand blev afvist af de i betragtning 36 anførte grunde. Subsidiet til Jindal er på 1,11 %.
5. »Export Income Tax Exemption Scheme« (EITES) (ordningen for fritagelse for indkomstskat af eksport)
a) Retsgrundlag
(67)
Retsgrundlaget for denne ordning kan findes i »Income Tax Act 1961« (indkomstskatteloven af 1961), som ændres årligt ved »Finance Act« (finansloven). Sidstnævnte fastlægger hvert år grundlaget for opkrævningen af skatter samt forskellige fritagelser og fradrag, der kan kræves. EOU’er kan f.eks. kræve indkomstskattefritagelse, jf. Income Tax Act 1961 (section 10B).
b) Praktisk gennemførelse
(68)
Det blev fastslået, at Jindal ikke opnåede nogen fordele i forbindelse med EITES, derfor er det ikke nødvendigt at foretage nogen yderligere analyse af, om ordningen er udligningsberettiget.
6. Export Credit Scheme (ECS) (eksportkreditordning)
a) Retsgrundlag
(69)
Ordningen er beskrevet i Master Circular IECD No. 5/04.02.01/2002-03 (Export Credit in Foreign Currency) og Master Circular IECD No. 10/04.02.01/2003-04 (Rupee Export Credit) fra Reserve Bank of India (»RBI«), der er rettet til alle forretningsbanker i Indien.
b) Støtteberettigelse
(70)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører. Det konstateredes, at Jindal opnåede fordel af denne ordning i den fornyede undersøgelsesperiode.
c) Praktisk gennemførelse
(71)
Under denne ordning fastsætter RBI obligatoriske lofter for rentesatser for eksportkreditter såvel i indiske rupees som i udenlandsk valuta, som forretningsbanker kan pålægge eksportører »med henblik på at stille kreditter til rådighed for eksportører til internationalt konkurrencedygtige renter«. ECS består af to underordninger, nemlig en ordning for eksportkredit før forsendelse (i det følgende benævnt »pakkekredit«), som omfatter kreditter, der er ydet en eksportør til finansiering af køb, forarbejdning, fremstilling, pakning og/eller forsendelse af varer forud for eksporten, samt en ordning for eksportkredit efter forsendelse, som tilvejebringer arbejdskapitallån til finansiering af eksporttilgodehavender. RBI pålægger også bankerne at afsætte en vis andel af deres nettobankkredit til eksportfinansiering.
(72)
Som følge af disse RBI-Master Circulars kan eksportører opnå eksportkredit til rentesatser, der er gunstigere end renten på almindelig kommerciel kredit (»kassekredit«), der fastsættes på markedsvilkår.
d) Konklusioner vedrørende ECS
(73)
For det første medfører ovennævnte præferencerentesatser en fordel for sådanne eksportører, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, idet finansieringsomkostningerne her er lavere end ved markedsrenten. Selv om de præferentielle kreditter i henhold til ECS ydes af forretningsbanker, er denne fordel et finansielt bidrag fra staten i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, nr. iv). RBI er et offentligt organ og er derfor omfattet af den definition af »staten«, der er givet i grundforordningens artikel 1, stk. 3, og den pålægger forretningsbanker at indrømme eksporterende virksomheder præferentiel finansiering. Denne præferentielle finansielle finansiering svarer til et subsidie, der anses for at være specifikt og udligningsberettiget, da de præferentielle renter er betingede af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a).
e) Beregning af subsidiebeløbet
(74)
Subsidiebeløbet er blevet beregnet på grundlag af forskellen mellem den rente, der blev betalt for eksportkreditter benyttet i den fornyede undersøgelsesperiode, og det beløb, der ville være blevet betalt, hvis der var anvendt markedsrentesatser, som for almindelige kreditter på markedsvilkår, der benyttes af virksomheden. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning i den fornyede undersøgelsesperiode (nævner), da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, udførte eller transporterede mængder. Jindal nød godt af fordelene ved ECS og opnåede et subsidie på 0,1 %.
7. »Duty Free Replenishment Certificate« (DFRC) (ordningen med certifikat til toldfri genanskaffelse af råmaterialer)
a) Retsgrundlag
(75)
Retsgrundlaget for denne ordning findes i FTP 2004-2009 (afsnit 4.2).
b) Praktisk gennemførelse
(76)
Det blev fastslået, at Jindal ikke opnåede nogen fordele i forbindelse med DFRC i den fornyede undersøgelsesperiode, og derfor er det ikke nødvendigt at foretage nogen yderligere analyse af, om ordningen er udligningsberettiget.
III. Regional ordning
a) Retsgrundlag
(77)
For at opmuntre til etablering af virksomheder i delstatens mindre udviklede egne har Maharashtras regering siden 1964 begunstiget nyoprettede enheder i områder i delstaten under udvikling i henhold til en ordning, der almindeligvis kaldes »incitamentspakke-ordningen«. Ordningen er blevet ændret flere gange, siden den blev indført, og »1993-ordningen« kunne benyttes fra 1. oktober 1993 til 31. marts 2001, mens den seneste ændring, »PSI 2006«, blev indført i kølvandet på »the Industrial, Investment & Infrastructure Policy of Maharashtra 2006« i foråret 2006 og planlægges at kunne anvendes indtil 31. marts 2011. Incitamentspakkeordningen i Maharashtra består af flere underordninger, hvoraf de vigtigste er udbetaling af direkte støtte via en såkaldt »Industrial Promotion Subsidy«, fritagelse for lokal omsætningsafgift og elektricitetsafgift samt acciserefusion.
(78)
Jindal opnår fortsat begunstigelser under PSI 1993 indtil maj 2011, men ikke under efterfølgende ordninger. Derfor blev kun PSI 1993 vurderet i det foreliggende tilfælde.
b) Støtteberettigelse
(79)
For at være støtteberettigede skal virksomheder investere i mindre udviklede områder enten ved at oprette et nyt industriforetagende eller ved at foretage en omfattende kapitalinvestering i udvidelse eller diversificering af et eksisterende industriforetagende. Disse områder inddeles i forskellige kategorier efter deres grad af økonomisk udvikling (f.eks. ringe udviklet område, mindre udviklet område og mindst udviklet område). Hovedkriteriet for fastsættelsen af incitamenternes omfang er det område, hvori virksomheden befinder sig eller vil blive etableret, samt investeringens størrelse.
c) Praktisk gennemførelse
(80)
Fritagelse for lokal omsætningsafgift på færdige varer: Varer er normalt genstand for central omsætningslokalafgift (for salg mellem delstater), tidligere delstatsomsætningsafgift (for salg i delstaten), med forskellige niveauer, der afhænger af den eller de delstater, hvor transaktionerne finder sted. Siden april 2005 er loven om omsætningsafgift for salg inden for delstaten i Maharashtra blevet erstattet af et merværdiafgiftssystem. I henhold til fritagelsesordningen skal nærmere udpegede enheder ikke opkræve omsætningsafgift på deres salgstransaktioner. De udpegede enheder er ligeledes fritaget for at betale lokal omsætningsafgift for de varer, de køber fra leverandører, der selv er omfattet af ordningen. Det konstateredes, at Jindal opnåede fordel af fritagelsen med hensyn til salgstransaktioner i den fornyede undersøgelsesperiode.
(81)
Refusion af elektricitetsafgift: Støtteberettigede enheder er berettigede til refusion af elektricitetsafgift på den elektricitet, der benyttes til produktionsformål for en periode på syv år at regne fra datoen for kommerciel produktion. I Jindals tilfælde udløb denne syvårsperiode den 31. marts 2003. Derfor var Jindal ikke længere berettiget til refusion af elektricitetsafgiften.
(82)
Acciserefusion: Accise er en afgift, som lokale myndigheder i Indien og herunder Maharashtras regering opkræver på varer, der indføres i en by. Industrivirksomheder er berettiget til at få accisen tilbagebetalt af Maharashtras regering, hvis deres anlæg er beliggende i visse nærmere angivne byer i delstaten. Det samlede beløb, der kan refunderes, er begrænset til 100 % af den faste kapitalinvestering. Jindals produktionsanlæg ligger uden for bygrænsen. Derfor er virksomheden i sig selv fritaget for accise, så denne underordning finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde.
d) Konklusion vedrørende Maharashtras regerings incitamentspakkeordning 1993
(83)
Jindal har kun nydt godt af fritagelse for omsætningsafgift på færdige varer i den fornyede undersøgelsesperiode, hvilket man tidligere har konstateret, ikke er nogen fordel for modtageren (betragtning 114 i forordning (EF) nr. 367/2006). Følgelig er PSI ikke udligningsberettiget i det foreliggende tilfælde.
IV. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(84)
De udligningsberettigede subsidier er i overensstemmelse med grundforordningen 17,1 %, udtrykt som værditold, for den undersøgte eksporterende producent. Dette subsidiebeløb overstiger den ubetydelighedsgrænse, der er omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5.
OEDNING
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
I alt
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Ændrede omstændigheder med hensyn til subsidiering af blivende art
(85)
I overensstemmelse med artikel 19, stk. 2, i grundforordningen blev det undersøgt, om fortsættelse af den eksisterende foranstaltning var utilstrækkeligt til at udligne det udligningsberettigede subsidie, som forårsager skaden.
(86)
Det blev fastslået, at Jindal i undersøgelsesperioden fortsat opnåede fordele af udligningsberettigede subsidier fra de indiske myndigheder. Endvidere konstateres det, at subsidiesatsen i den fornyede undersøgelsesperiode er væsentlig højere end den, der blev fastslået i den oprindelige undersøgelse. Der er intet, der tyder på, at ordningerne vil blive indstillet eller afskaffet i nær fremtid.
(87)
Eftersom det er blevet påvist, at virksomheden modtager langt større subsidiering end tidligere, og at den formentlig fortsat vil modtage subsidier af en størrelsesorden, der er højere end fastslået i den oprindelige undersøgelse, konkluderes det, at fortsættelse af den gældende foranstaltning ikke er tilstrækkeligt til at udligne det udligningsberettigede subsidie, som forårsager skade, og at foranstaltningens niveau derfor bør justeres, så det afspejler de nye konklusioner.
VI. Konklusion
(88)
I betragtning af de konklusioner, der er blevet draget i forbindelse med Jindals subsidieringsniveau, og af, at de nuværende foranstaltninger er utilstrækkelige til at udligne de konstaterede udligningsberettigede subsidier, bør udligningstolden for Jindal justeres, så den afspejler de nye konstaterede subsidieringsniveauer.
(89)
Den ændrede udligningstold bør fastsættes ud fra den nye subsidieringssats, der fremgik af denne undersøgelse, eftersom den skadesmargen, som blev beregnet i den oprindelige undersøgelse, er højere.
(90)
I henhold til artikel 24, stk. 1, i grundforordningen og artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Jindal er imidlertid underlagt en antidumpingtold på 0 % i forbindelse med det pågældende produkt, hvorfor disse bestemmelser ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.
(91)
Jindal, den indiske regering og EF-erhvervsgrenen blev orienteret om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at Kommissionen påtænker at anbefale en ændring af de iværksatte foranstaltninger, og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Den indiske regering fremsatte ingen bemærkninger, og Jindals bemærkninger er blevet drøftet i de betragtninger, der vedrører den enkelte bemærkning, ovenfor.
(92)
Virksomheden anmodede i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen Kommissionen om at acceptere et pristilsagn med henblik på at udligne de udligningsberettigede subsidier. Kommissionen har gennemgået virksomhedens forslag og er af den opfattelse, at et pristilsagn ikke kan accepteres. Pristilsagn på grundlag af varegrupper som foreslået af virksomheden muliggør en høj grad af fleksibilitet til at ændre de tekniske specifikationer for produkterne i gruppen. PET-film omfatter talrige og stadig nye differentierede træk, som i vid udstrækning er bestemmende for salgsprisen. Derfor har ændringer i disse træk en betydelig indvirkning på priserne. Et forsøg på at underinddele grupperne for at gøre dem mere homogene, for så vidt angår fysiske specifikationer, ville føre til så mange grupper, at det ville vanskeliggøre kontrol, navnlig ved at gøre det besværligt for toldmyndighederne at skelne imellem varetyper og klassifikation af varegrupper i forbindelse med import. Det fastslås derfor, at det ikke er muligt at anvende tilsagnet i praksis, jf. artikel 13, stk. 3 i grundforordningen. Jindal blev orienteret og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Men dens bemærkninger har ikke ændret ovenstående konklusion.
(93)
Da India Polyfilms Limited, et selskab, der tidligere har været forretningsmæssigt forbundet med Jindal, fusionerede med Jindal den 1. april 1999 og dermed ikke længere udgør en særskilt retlig enhed, blev det slettet af listen i artikel 1, stk. 2 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 affattes således:
»2. Tolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for importerede varer fremstillet i Indien af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig told (%)
Taric-tillægskode
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, Indien
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indien
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, Indien
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indien
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, Indien
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, Indien
19,1
A032
Alle andre virksomheder
19,1
A999«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2007.
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1124/2007 НА СЪВЕТА
от 28 септември 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 19 от него,
като взе предвид предложението, внесено от Комисията след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че
A. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и мерки в сила
(1)
С Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия („разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на този регламент, се нарича по-нататък „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни мита, вариращи от 3,8 % до 19,1 %, наложени върху вноса от индивидуално назовани износители, с остатъчна ставка на митото от 19,1 %, налагана върху вноса на разглеждания продукт от всички останали дружества. Изравнителното мито, наложено върху вноса на фолио от РЕТ, произвеждано и изнасяно от Jindal Poly Films Limited, преди известно под името Jindal Polyester Ltd (3), („Jindal“ или „дружеството“), е 7 %. Периодът на първоначалното разследване беше от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
След провеждане на преразглеждане, с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки, съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (4) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от РЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследване за преразглеждане е в рамките от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
С Регламент (ЕО) № 1288/2006 Съветът, след временно преразглеждане относно друг индийски производител на фолио от РЕТ Garware Limited („Garware“), измени окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Ex officio започване на частично временно преразглеждане
(4)
Налице са prima facie доказателства за Комисията, сочещи, че Jindal е извличало полза от увеличени нива на субсидиране, в сравнение с първоначалното разследване, и промените на тези нива са от траен характер.
III. Разследване
(5)
В резултат на това Комисията, след консултация с Консултативния съвет, реши да започне ex officio частично временно преразглеждане съгласно член 19 от основния регламент, ограничено до нивото на субсидиране на Jindal, за да прецени необходимостта от продължаване, отмяна или изменение на съществуващите изравнителни мерки. На 2 август 2006 г. със съобщение за започване, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията съобщи за започването на това преразглеждане.
(6)
Периодът на разследване за преразглеждане (наричан по-нататък „ПРП“) е от 1 април 2005 г. до 31 март 2006 г.
(7)
Комисията официално уведоми Jindal, правителството на Индия (наричано по-нататък „ПИ“) и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nuroll, Италия, които представляват по-голямата част от производителите на фолио РЕТ в Общността (наричани по-нататък „промишлеността на Общността“), за започването на частично временно преразглеждане. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да представят становищата си в писмен вид или да подадат молба за изслушване в сроковете, посочени в съобщението за започване.
(8)
За да получи информацията, необходима за разследването, Комисията изпрати въпросник на Jindal, което сътрудничи, като отговори на въпросника. Беше проведено посещение за проверка в помещенията на Jindal в Индия.
(9)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за основните резултати от разследването и имаха възможност да представят своите коментари. Предоставените от Jindal коментари се обсъждат по-долу. ПИ не предостави никакви коментари.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(10)
Разглежданият продукт е фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия, обичайно декларирано под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, както е дефинирано в първоначалното разследване.
В. СУБСИДИИ
I. Въведение
(11)
На основание на наличната информация и отговора на въпросника на Комисията, бяха разследвани изброените по-долу схеми, за които се твърди, че включват отпускане на субсидии:
a) Схеми на национално равнище:
i)
Схема с предварителни лицензи;
ii)
Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
iii)
Схема за експортно ориентирани единици/Схема за специални икономически зони;
iv)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
v)
Схема с освобождаване от подоходен данък;
vi)
Схема с експортни кредити;
vii)
Сертификат за снабдяване, освободено от мито.
(12)
Посочените по-горе схеми от i) до iv) и vii) се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Законът за външната търговия упълномощава ПИ да издава известия относно политиката по износа и вноса. Дългосрочен план за индийската външнотърговска политика за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г., който е продължение на предишната политика на износа и вноса (EXIM), беше публикуван от ПИ („ВТП 2004-09“). В допълнение към това от ПИ беше издаден процедурен наръчник, уреждащ ВТП 2004-09 („ПНА I 2004-09“) и той се актуализира редовно (6).
(13)
Схемата с освобождаване от подоходен данък, посочена по-горе в точка v), се основава на Закона за подоходен данък от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(14)
Схемата с експортни кредити, посочена по-горе в точка vi), се основава на раздели от 21 до 35А от Закона за банките от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия да инструктира търговските банки в областта на експортните кредити.
б) Регионални схеми
(15)
На основание на наличната информация и на отговора на въпросника на Комисията, Комисията разследва и схема с пакет от насърчителни мерки (наричан по-нататък „PSI“) на правителството на Махаращра („ПМ“) от 1993 г. Тази схема се основава на решения на Министерството на промишлеността, енергетиката и труда на ПМ.
II. Схеми на национално равнище
1. Схема с предварителни лицензи (ALS)
а) Нормативна уредба
(16)
Подробно описание на схемата се намира в параграфи от 4.1.3 до 4.1.14 на ВТП 2004-09 и в глави от 4.1 до 4.30 на ПНА I 2004-09. Схемата е заменена през април 2006, т.е. след ПРП от „Схемата за предварителна оторизация“. Това обаче по същество е промяна на названието. Следващият анализ е на действащата ALS по време на ПРП.
б) Условия за участие
(17)
ALS се състои от шест подсхеми. Inter alia, тези подсхеми се различават по критериите за участие. Подсхемите „физически износ“ и „годишни потребности“ са отворени за производители износители и за търговци износители, които са „обвързани“ с поддържащи производители. В подсхема „предвиден износ“ могат да участват главни снабдители, изброени в параграф 8.2 на ВТП 2004-09, например снабдителите на експортно ориентирани единици (ЕОЕ). Производителите износители, които снабдяват окончателния износител, могат да участват в подсхема „междинни доставки“. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „предвиден износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварителни нареждания за освобождаване“ (Advance Release Order - ARO) и „вътрешно кредитно писмо“. Тъй като само първите четири от подсхемите са използвани от Jindal през ПРП, само те се разглеждат в подробности по-долу.
в) Практическо приложение
(18)
Предварителни лицензи се издават за:
i)
Физически износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини, необходими за производството на конкретен продукт за износ. Износът трябва да е „физически“ в смисъл, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Лицензът посочва условията на разрешението за внос и на задължението за износ, включително вида на износния продукт.
ii)
Годишна потребност: Този лиценз не е свързан с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (например химични и свързани с тях продукти). В рамките на определени граници, обусловени от предходните му експортни резултати, притежателят на лиценз може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да избере да изнася който и да е готов продукт, попадащ в продуктовата група, която ползва такива освободени от мито суровини.
iii)
Предвиден износ: Тази подсхема позволява на даден главен снабдител да внася безмитно суровини, които са необходими за производството на стоки, предвидени за продажба като „предвиден износ“ на категориите от клиенти, упоменати в параграф 8.2, букви от б) до е), ж), и) и й) на ВТП 2004-09. Според ПИ този тип износ се отнася за сделки, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Като „предвиден износ“ се разглеждат няколко категории доставки, при условие че стоките се произвеждат в Индия, например, снабдяване на ЕОЕ или дружество, намиращо се в специална икономическа зона (SEZ).
iv)
Междинни доставки: Тази подсхема е за случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един единствен износен продукт и да си поделят производствения процес. Производителят износител произвежда междинния продукт. Той може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел предварителен лиценз (ALS) за междинни доставки. Окончателният износител извършва производството и е задължен да изнесе готовия продукт.
(19)
Както беше споменато по-горе, през ПРП Jindal е използвало всички подсхеми на ALS. По-точно, е използвало подсхеми, изредени по-горе в точки от i) до iv).
(20)
За да улеснят проверките от страна на индийските власти, притежателите на лицензи са задължени от закона да водят „достоверни и точни отчети за съобразено с лиценза потребление и използване на внесените стоки“ в специален формат (глава 4.30 ПНА I 2004-09) (наричан по-нататък „регистър на потреблението“). Проверката показа, че дружеството не е водило правилно своя регистър на потреблението, т.е. не е записвало правилно връзката между суровината и крайното предназначение на продукта, както се изисква от формата, изискван от ПИ, въпреки факта, че не само изнася крайния продукт, а и го продава на вътрешния пазар.
(21)
По отношение на изредените по-горе подсхеми i) и iii), както разрешението за внос, така и задължението за износ (включително предвиден износ) се определят като обем и стойност от ПИ и се документиран в лиценза. В допълнение към това, към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в лиценза съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ на основата на стандартни норми за съотношението между суровини и крайни продукти (наричани по-долу „SIONs“). SIONs съществуват за повечето продукти, включително разглеждания продукт, и са публикувани в ПНА I 2004-09. SIONs за фолио от PET и гранули от PET, междинен продукт, са преразгледани в посока намаляване през октомври 2005 г.
(22)
По отношение на подсхема iii) се отчита, че предвиденият износ, направен, за да се изпълни съответното задължение по ALS, по същество е представлявал вътрешна за дружеството продажба, т.е. клон Jindal (който не е самостоятелно юридическо лице), произвеждащ гранули от РЕТ, е продавал гранулите от РЕТ за по-нататъшно производство на ЕОЕ на Jindal. Вносът на суровини се е осъществил в контекста на производството на междинен продукт (гранули от РЕТ). С други думи, по подсхема iii) продажбите на вътрешния пазар се считат за износ.
(23)
По отношение на подсхема iv), суровини, закупени от Jindal на вътрешния пазар, се отписват от предварителния лиценз на Jindal и се издава междинен предварителен лиценз на вътрешния доставчик. Притежателят на такъв междинен предварителен лиценз може да внася безмитно стоките, необходими за производството на продукта, които впоследствие се доставят на Jindal като суровина за производството на разглеждания продукт.
(24)
В случая на подсхема ii), спомената по-горе (предварителен лиценз за годишна потребност), разрешението за внос се документира по стойност в лиценза. Притежателят на лиценза е длъжен да „поддържа връзката между внасяните суровини и крайния продукт“ (параграф 4.24A(c) ПНА I 2004-09).
(25)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да се използват за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да се изпълни в рамките на предписаните срокове след издаването на лиценза. (18 месеца с две възможности за удължаване от 6 месеца всяка, т.е. общо 30 месеца).
(26)
Проверката показа, че специфичният размер на потреблението на дружеството на ключови суровини, необходими за производството на един килограм фолио от РЕТ, в различни степени в зависимост от качеството на фолиото от РЕТ и както е отчетен в регистъра на потреблението, е бил по-малък от съответните SIONs. Такъв със сигурност е бил случаят по отношение на предишните SIONs за фолио от РЕТ и гранули от РЕТ и в по-малка степен - по отношение на променените SIONs, влезли в сила през септември 2005 г., т.е. през ПРП. С други думи, на Jindal е било позволено да внася безмитно според SIONs повече освободени от мито суровини, отколкото в действителност са били необходими за производствения процес. Това направи регистъра на потреблението наравно с индийската външнотърговска политика най-важния елемент на проверката. Въпреки това този регистър нито беше воден правилно, нито някога е бил инспектиран от ПИ. Дружеството заяви, че ПИ ще регулира излишната полза, когато изтече срокът на лицензите, т.е. 30 месеца след издаването на лиценз, тъй като обичайната практика е да се използват двете възможности за удължаване по 6 месеца. Въпреки това твърдението не можеше да се приеме за вярно, тъй като до момента нито един лиценз, използван от Jindal, не е бил поправян.
(27)
Промените в управлението на ВТП 2004-09, влезли в сила през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по поправянето), не са прилагани в случая на Jindal. Така de facto прилагането на това изискване не можеше да се потвърди на този етап.
г) Заключение
(28)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент, защото несъбирането на мита, които в други случаи са дължими, представлява финансово участие на ПИ, което предоставя полза на Jindal, като подобрява неговата ликвидност.
(29)
В допълнение към това, четирите подсхеми, използвани от Jindal (т.е. изброените по-горе точки от i) до iv)), по закон зависят от извършването на износ и следователно се определят като специфични по член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлече ползи в рамките на тези схеми. Очевидно такъв е случаят по отношение на схеми i), ii) и iv), но дори подсхемата за предвиден износ изпълнява този критерий в настоящия случай, защото доставките за ЕОЕ имат за крайна цел действителен износ.
(30)
Подсхемите, използвани в настоящия случай, не могат да се разглеждат като допустими системи за възстановяване на мита или системи с възстановяване на заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Те не се придържат към строгите правила, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване на заместители) от основния регламент. ПИ не прилага ефективно своята система за проверка или процедури, с които да се провери дали и в какви количества суровините са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване на заместители - приложение III, точка II, параграф 2 от основния регламент). SIONs за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SIONs не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като замисълът на тези твърде щедри стандартни норми не дава възможност на ПИ да извършва достатъчно прецизни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. В допълнение на това, не е бил осъществен ефективен контрол от страна на ПИ, на основата на правилно воден регистър на потреблението.
(31)
В своите коментари след направените разкритията дружеството твърди, че поддържа правилно воден регистър и като такъв той представлява правилна система за проверка в съответствие с приложение II от основния регламент. В допълнение на това, то твърди, че ALS действа като схема за заместване, така че освободени от мито суровини могат да се използват за производството на продукти, продавани на вътрешния пазар, тогава, когато освободените от мито суровини пряко или чрез заместване се използват в производството на стоки, които впоследствие се изнасят в рамките на разумен период от време. Въпреки това, макар че дружеството вероятно води регистър на потреблението на суровини за производството на дадено количество от разглеждания продукт, то не е поддържало система, по която да може да се провери кои суровини са употребени в производството на изнасяния продукт и в какви количества, както се изисква от индийската ВТП 2004-09 (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент. В допълнение към това, то не поддържа система, чрез която да се провери дали количеството суровина, за което се иска възстановяване, не надвишава количеството на подобен изнасян продукт в съответствие с приложение III, точка II, параграф 2. След внимателно разглеждане становището по настоящия случай е, че не съществува връзка между освободените от мито суровини и изнасяния продукт и следователно не действа подходяща система за проверка.
(32)
Тези подсхеми следователно подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисление на размера на субсидията
(33)
Размерът на субсидията е изчислен по следния начин. Числителят е сборът на неплатените вносни мита (основни мита и специални допълнителни мита) върху материала, внесен по подсхеми от i) до iii) съответно, прилагани за внос чрез междинен производител; а в случая на подсхема iv) числителят е сборът на неплатените вносни мита върху суровини, използвани за производството на разглеждания продукт, през ПРП.
(34)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди, че митата за суровината, необходима за производството на фолио от РЕТ, са намалени от 15 % на 7,5 % от март 2006 г., т.е. след края на ПРП, и помоли Комисията да вземе предвид тези промени при изчислението на размера на субсидията за ALS. Въпреки това, макар че е имало случаи, при които събития, станали след ПРП, са били вземани предвид, те се касаят за изключителни обстоятелства, а настоящият случай не е такъв. Следователно в съответствие с член 5 и член 11, параграф 1 от основния регламент тази молба трябва да бъде отхвърлена.
(35)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди още, че ползата, получена по подсхема iv), всъщност представлява разликата в цената между обикновените покупки на суровини на вътрешния пазар и покупки на суровини при лишаване от ALS и представи изчисления в този смисъл без подкрепящи доказателства. Въпреки това ползата е изчислена на основата на неплатеното мито в лиценза, тъй като продажбата/покупката на материала е чисто търговско решение и не променя размера на неплатеното мито. Във всеки случай това твърдение беше направено за първи път след разкритията и тъй като Комисията нямаше възможност да го провери, то беше отхвърлено.
(36)
В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати, където за това бяха отправени основателни искания. Целият размер на неплатените вносни мита е приет за числител, а не размерът на свръхосвобождаването, както поиска дружеството, защото ALS не отговаря на условията, определени в приложение II от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент знаменателят е експортният оборот през ПРП. Дружеството заяви, че предвиденият износ трябва да се включи в общия експортен оборот на дружеството през ПРП. Въпреки това, тъй като тези сделки в действителност не са износ, а са продажби на вътрешния пазар, те не могат да бъдат правилно класифицирани като износ и поради това не са включени в размера на общия експортен оборот.
(37)
Размерът на субсидията, установена за ALS, възлиза на 14,68 %.
2. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (DEPBS)
а) Нормативна уредба
(38)
Описание на DEPBS се намира в параграф 4.3 от ВТП 2004-09.
б) Условия за участие
(39)
Беше установено, че Jindal не е използвало DEPBS през ПРП и следователно не е необходим по-нататъшен анализ дали тази схема подлежи на изравнителни мерки.
3. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)/Схема за специални икономически зони (SEZS)
а) Нормативна уредба
(40)
Подробни описания на тези схеми се намират в глава 6 на ВТП 2004-09, в ПНА I 2004-09, в Закона за SEZ от 2005 г. и описаните в него правила (SEZS).
б) Условия за участие
(41)
С изключение на чисто търговските фирми, всички предприятия, които предприемат износ на определено количество от произведените от тях стоки и услуги, могат да бъдат учредени в рамките на схемите за ЕОЕ и SEZ. Беше установено, че през ПРП Jindal се е възползвала от схемата за ЕОЕ, но не и от тази за SEZ. Следователно анализът се съсредоточава само върху схемата за ЕОЕ.
в) Практическо приложение
(42)
ЕОЕ може да се създаде навсякъде в Индия. Тази схема е допълнителна към SEZS.
(43)
Исканията за предоставяне на статус на ЕОЕ трябва, наред с другото, да включват подробности относно плануваното производствено количество, приблизителната стойност на износа, потребностите от внос и местните потребности за следващите пет години. Ако властите приемат искането на дружеството, свързаните с това условия му се съобщават. Съгласието за това дружество да бъде признато за ЕОЕ важи за срок от пет години и може да бъде подновявано.
(44)
Ключово задължение на ЕОЕ, както е посочено във ВТП 2004-09, е да се постигнат нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за референтния период от пет години общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(45)
ЕОЕ имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, суровини и консумативи);
ii)
освобождаване от акцизна такса при закупуване на стоки на местния пазар;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки на местния пазар;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, т.нар. вътрешна тарифна зона (ВТЗ) на цена до 50 % от стойността франко борд на износа след плащането на преференциалните мита;
v)
освобождаване от обичайно дължимия подоходен данък върху печалби, осъществени при продажби за износ, в съответствие с раздел 10Б на Закона за подоходния данък, за десетгодишен период след започването на дейност, но не и след 2010 г.;
vi)
възможност за 100 % чуждестранно участие в капитала.
(46)
Единиците, чиято дейност попада в тези схеми, са поставени под надзора на митническите служители в съответствие с раздел 65 на Закона за митниците. Те имат законово задължение да водят в специален формат точен отчет за целия внос, за употребата и използването на вносните материали и за осъществения износ. Тези документи следва да се предават периодично на компетентните органи („тримесечни и годишни доклади за постигнатия напредък“). Същевременно „в никой момент [ЕОЕ] не е длъжна да свързва всяка пратка на вносни стоки със свой износ, прехвърляния към други единици, продажби във ВТЗ или със запаси“, както е посочено в параграф 6.11.2 на ВТП 2004-09.
(47)
Вътрешните продажби се изпращат и регистрират на основата на самоудостоверяване. Процесът на изпращане на експортни партиди на ЕОЕ се наблюдава от митнически/акцизен служител на постоянна работа в ЕОЕ.
(48)
Jindal се е възползвало от схемата за ЕОЕ, за да внася производствено оборудване без вносни мита и да получава възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки, продадени на вътрешния пазар. То не се е възползвало от освобождаването от данък върху вноса на суровини, тъй като неговата ЕОЕ, за да произвежда фолио от РЕТ, използва гранули от РЕТ. Тези гранули от РЕТ се произвеждат в друг клон на дружеството, от суровини, закупени по ALS.
г) Заключения относно ЕОЕ
(49)
Освобождаване на ЕОЕ от два вида вносни мита („основно мито“ и „специално допълнително мито“) и възстановяването на данъка върху продажбите представляват финансово участие на ПИ по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими, ако не съществуваше тази схема, като по този начин предоставя на ЕОЕ ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, като подобрява тяхната ликвидност.
(50)
По този начин освобождаването от основно мито и от специално допълнително мито и възстановяването на данъка върху продажбите представляват субсидии по смисъла на член 2 от основния регламент. Те зависят по закон от извършването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Поставената пред ЕОЕ и посочена в параграф 6.1 на ВТП 2004-09 цел - да осъществява износ, е задължително условие за получаване на стимулите.
(51)
В допълнение беше установено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - приложение III, точка II, параграф 4 от основния регламент). Във всеки случай освобождаването от мита върху производствено оборудване не е допустима схема за възстановяване, защото това производствено оборудване не представлява стоки, които се използват в производствения процес.
(52)
ПИ не проведе по-нататъшно разследване, основано на действителните суровини, вложени в производството, въпреки че това обикновено е необходимо да се направи при отсъствието на ефективна система за проверка (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент), нито доказа, че не е възникнало никакво свръхосвобождаване от данъци.
д) Изчисление на размера на субсидията
(53)
Съобразно горното, подлежащата на изравнителни мерки полза е опрощаването на всички вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), обикновено дължими при внос, а така също и възстановения данък върху продажбата - и двете през ПРП.
i) Освобождаване от данък върху продажбата за стоки, закупени на вътрешния пазар
(54)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен на основата на възстановимия данък върху продажбата за покупки в производствения сектор, напр. части и опаковки през ПРП. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(55)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот, генериран от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е 0,04 %.
ii) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) и възстановяване на централен данък върху продажбата за производствено оборудване
(56)
В съответствие с член 7, параграф 3 ползата е изчислена на основата на сбора на неплатените вносни мита върху внесеното оборудване и сбора на възстановените данъци върху продажбата за закупеното производствено оборудване, и двата разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на разглеждания продукт. Дружеството заяви, че това трябва да е ставката на амортизация, използвана в действителност от дружеството в неговите финансови отчети; изискването, посочено в член 7, параграф 3 се интерпретира обаче като отнасящо се за ставката на амортизация, определена в законодателството, което се прилага по отношение на дружеството, в този случай - ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г. Към така изчисления размер, който е съотносим с ПРП, бяха добавени лихви за този период, за да се отрази стойността на ползата във времето и така да се установи пълният размер на ползата, получена по тази схема. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от горната сума, за да се достигне до размера на субсидията като числител. В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Така полученият марж на субсидията е 1,26 %.
(57)
Така общият марж на субсидия по схемата за ЕОЕ възлиза на 1,3 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Нормативна уредба
(58)
Подробно описание на EPCGS се намира във ВТП 2004-09 и в глава 5 на ПНА I 2004-09.
б) Условия за участие
(59)
Схемата е отворена за всеки производител износител, за всеки търговец износител, „обвързан“ с поддържащ производител, или за всеки доставчик на услуги. Не беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(60)
При условие че поемат задължение да изнасят, дружествата получават разрешение да внасят производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалени или нулеви ставки за митото. За тази цел, след внасянето на заявление и заплащането на такса, Индия издава лиценз EPCGS. От април 2000 г. схемата осигурява намалено мито от 5 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по нея. За да бъдат изпълнени задълженията за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период от време.
г) Заключение относно EPCGS
(61)
Схемата EPCGS предоставя субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент. Намалението на митото представлява финансово участие на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от иначе дължими мита. В допълнение, намалението на митото предоставя полза на износителя, тъй като спестените мита при вноса подобряват неговата ликвидност.
(62)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като подобни разрешения са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(63)
Схемата не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото не се влагат в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисление на размера на субсидията
(64)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент, на основата на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на фолио от РЕТ, което бе изтълкувано като ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г., а не тази, която действително се използва от дружеството, поради причините, посочени в съображение 56 по-горе. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази в общата стойност на ползите през това време. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(65)
Дружеството заяви, че е производственото оборудване, внасяно безмитно по схемата ECPG за използване в неговия клон Khanvel, вече не се използва и че ползата, свързана с това оборудване, не следва да се включва в числителя. Въпреки това, тъй като не съществуват доказателства, че дружеството не притежава такова оборудване, Комисията трябва да отхвърли това искане.
(66)
В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент, този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот през ПРП (знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Субсидията, получена от Jindal, е 1,11 %.
5. Схема с освобождаване от подоходен данък (EITES)
а) Нормативна уредба
(67)
Нормативната уредба за тази схема се съдържа в Закона за подоходен данък от 1961 г., който се изменя ежегодно от Финансов закон. Последният определя всяка година основата за събирането на данъци, а също така и различни освобождавания и намаления, които могат да се използват. Например ЕОЕ могат да претендират за освобождаване от подоходен данък на основание раздел 10Б от Закона за подоходен данък от 1961 г.
б) Практическо приложение
(68)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от EITES, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
6. Схема с експортни кредити (ECS)
а) Нормативна уредба
(69)
Схемата е подробно описана в ръководен циркуляр IECD № 5/04.02.01/2002-03 (Експортен кредит в чуждестранна валута) и в ръководен циркуляр IECD № 10/04.02.01/2003-04 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(70)
В схемата могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(71)
В рамките на тази схема РБИ определя задължителни максимални лихвени проценти спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чуждестранна валута, които търговските банки могат да налагат на износителя „с цел да се предостави на износителите кредит при лихви, които са конкурентни на международно равнище“. ECS се състои от две подсхеми - Схема за експортен кредит преди експедиране („кредит за опаковане“), покриваща кредитите, предоставени на износителя за финансиране на закупуването, обработката, изработването, опаковането и/или превоза на стоки преди износа и Схема за експортен кредит след експедиране, осигуряваща кредити за оборотен капитал за финансиране на експортните вземания. РБИ също инструктира банките да предоставят известна част от тяхното общо банково кредитиране за финансиране на износа.
(72)
Вследствие на тези ръководни циркуляри на РБИ износителите могат да получат експортни кредити с преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновени търговски кредити („парични кредити“), които се подчиняват изцяло на пазарни условия.
г) Заключение относно ECS
(73)
Първо, с намаляването на разходите за финансиране в сравнение с пазарното ниво на лихвените проценти, гореспоменатите лихвени проценти предоставят полза за тези износители по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Независимо от факта, че преференциалните кредити в рамките на ECS се отпускат от търговски банки, предоставената полза представлява финансово участие на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, iv) от основния регламент. РБИ е държавен орган и следователно попада под определението за „правителство“ в член 1, параграф 3 от основния регламент и инструктира търговските банки да предоставят преференциално финансиране на дружествата износители. Това преференциално финансиране се равнява на субсидия, която се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти зависят от осъществяването на износ, в съответствие с член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисление на размера на субсидията
(74)
Размерът на субсидията беше изчислен на основата на разликата между лихвата, платена върху експортни кредити, използвани през ПРП, и евентуално платимата лихва, ако бяха използвани процентите, прилагани спрямо обикновени търговски кредити, използвани от дружеството. Размерът на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (знаменател), в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Jindal е извлякло ползи от ECS и е получило субсидия от 0,1 %.
7. Сертификат за снабдяване, освободено от мито (DFRC)
а) Нормативна уредба
(75)
Правната уредба на тази схема се съдържа в параграф 4.2 от ВТП 2004-09.
б) Практическо приложение
(76)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от DFRC през ПРП, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
III. Регионална схема
а) Нормативна уредба
(77)
За да насърчи разполагането на производства в по-слабо развитите области на щата Махаращра, от 1964 г. ПМ стимулира новоразгръщащи се единици, създавани в развиващите се области на щата, посредством схемата с пакет от насърчителни мерки. Схемата е била изменяна многократно от въвеждането ѝ и „Схема 1993“ отговаряше на условията за прилагане от 1 октомври 1993 г. до 31 март 2001 г., докато последното изменение - „Схема 2006“ е въведена в рамките на „Промишлена, инвестиционна и инфраструктурна политика на Махаращра от 2006 г.“ през пролетта на 2006 г. и се очаква да отговаря на условията за прилагане до 31 март 2011 г. PSI на ПМ се състои от няколко подсхеми, сред които основните са: пряко финансиране посредством така наречената „субсидия за насърчаване на промишлеността“, освобождаване от местен данък върху продажбите и данък върху електроенергията и възстановяване на данък октроа.
(78)
Jindal продължава да се възползва от стимули по „Схема 1993“ до май 2001 г., но не и от следващите схеми. Следователно само „Схема 1993“ е оценена в контекста на настоящия случай.
б) Условия за участие
(79)
За да могат да участват, дружествата трябва да инвестират в по-слаборазвити области, като създават нови промишлени предприятия или като правят широко мащабни капиталовложения в разгръщане и разнообразяване на съществуващите промишлени предприятия. Тези области са класифицирани съгласно икономическото им развитие в различни категории (т.е. слаборазвити области, по-слаборазвити области и най-слаборазвити области). Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са областта, в която предприятието е или ще се намира, и размерът на инвестицията.
в) Практическо приложение
(80)
Освобождаване от местен данък върху продажбите на крайни стоки: стоките обикновено подлежат на централен данък върху продажбите (за междущатски продажби) или, в миналото, щатски данък върху продажбите (за продажби в рамките на даден щат), който варира в зависимост от щата/щатите, в които се извършват транзакциите. През април 2005 г. законите за продажбите в рамките на щата в Махаращра са заменени от системата за данък добавена стойност (ДДС). При схемата за освобождаване определени единици не са задължени да събират данък върху продажбата при своите транзакции. По подобен начин определени единици са освободени от задължението да плащат местния данък върху продажбите при покупката на стоки от снабдител, който също отговаря на условията за участие в схемата. Беше установено, че Jindal е извлякло полза от това освобождаване по отношение на продажби през ПРП.
(81)
Възстановяване на данък върху електроенергията: на единиците, отговарящи на условията, се възстановява данъкът върху електроенергията, консумирана с производствени цели, за период от седем години. В случая на Jindal този седемгодишен период е приключил на 31 март 2003 г. Следователно Jindal повече не е отговарял на условията за възстановяване на данъка върху електроенергията.
(82)
Възстановяване на данък октроа: октроа е данък, налаган от местните правителства в Индия, включително ПМ, на стоките, които влизат в границите на определен град. Промишлените предприятия имат право да получат обратно платения данък октроа от ПМ, ако техният обект се намира на територията на някои определени градове в границите на щата. Общата сума, която може да бъде възстановена, е ограничена до 100 % от фиксираната капиталова инвестиция. Заводът на Jindal се намира извън рамките на града и следователно е освободен per se от данък октроа, така че тази схема не е приложима в настоящия случай.
г) Заключение относно PSI 1993 на ПМ
(83)
Jindal е придобило права за освобождаване от данък върху продажбата на крайни продукти през ПРП, за които в миналото е прието, че не предоставят полза на получателя (съображение 114 от Регламент (ЕО) № 367/2006). Следователно PSI не подлежи на изравнителни мерки.
IV. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(84)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии в съответствие с основния регламент, изразен адвалорно, за разследвания производител износител е 17,1 %. Този размер на субсидиране надвишава минималния праг, посочен в член 14, параграф 5 на основния регламент.
СХЕМА
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
ОБЩО
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Вероятност от продължаване или повтаряне на субсидирането
(85)
В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент беше проверено дали продължаването на съществуваща мярка е недостатъчно, за да противодейства на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда.
(86)
Беше установено, че през ПРП Jindal e продължило да извлича полза от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на индийските власти. В допълнение към това процентът на субсидията, установен през това преразглеждане, е значително по-висок от установения през първоначалното разследване. Не съществуват доказателства, че схемите ще бъдат отменени или поетапно прекратени в близко бъдеще.
(87)
Тъй като беше доказано, че дружеството получава много по-голямо субсидиране от преди и е вероятно да продължи да получава субсидии в по-голям размер от определения в първоначалното разследване, се стигна да заключението, че съществуващите мерки не са достатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда, и следователно следва да бъдат изменени, за да отразят новите разкрития.
VI. Заключение
(88)
С оглед на направените заключения относно нивото на субсидиране на Jindal и на факта, че съществуващите мерки са недостатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което беше установено, изравнителното мито по отношение на Jindal следва да се измени, за да отрази установените нови нива на субсидиране.
(89)
Измененото изравнително мито следва да бъде определено на основата на новия процент на субсидиране, установен през настоящото преразглеждане, тъй като маржът на вреда в първоначалното разследване остава по-висок.
(90)
В съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96, не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. Въпреки това, тъй като на Jindal е наложено антидъмпингово мито от 0 % по отношение на разглеждания продукт, тези разпоредби не се прилагат в настоящия случай.
(91)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменението на действащите мерки, и за възможността да направят своите коментари. ПИ не подаде никакви коментари, а коментарите на Jindal са обсъдени в съображенията, свързани с всеки конкретен коментар по-горе.
(92)
В своите коментари дружеството помоли Комисията да приеме ценови гаранции, за да компенсира подлежащите на изравнителни мерки субсидии, установени в настоящия случай. Комисията разгледа предложението на дружеството и счита, че не може да приеме ценови гаранции. Ценовите гаранции, основани на продуктови групи, както беше предложено от дружеството, позволяват висока степен на гъвкавост за промяна на техническите спецификации на продуктите от групата. Фолиото от РЕТ има многобройни и подлежащи на диференциране характеристики, които до голяма степен определят продажните цени. Следователно промените в тези характеристики имат значително влияние върху цените. Опитът да се подразделят групите, за да са по-хомогенни от гледна точка на физическите им характеристики би довел до умножаване на групите и би направил мониторинга невъзможен, по-специално като затрудни митническите власти при разграничаването на продуктовите типове от класификацията на продуктите по групи при вноса. По тези причини приемането на ценови гаранции се счита за непрактично по смисъла на член 13, параграф 3 от основния регламент. Jindal беше информирано и му беше дадена възможност да коментира. Въпреки това неговите коментари не промениха горното заключение.
(93)
Тъй като India Polyfilms Limited, дружество, свързано в миналото с Jindal, се обедини с Jindal на 1 април 1999 г. и не представлява повече отделна единица, то беше премахнато от списъка, изложен в член 1, параграф 2,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 на Съвета се заменя със следното:
„2. Ставката на митото, приложимо спрямо цена при свободна доставка на границата на Общността, за внос от Индия на компаниите, изброени по-долу, е както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, India
19,1
A032
Всички други дружества
19,1
A999“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 септември 2007 година.