Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF
af 27. januar 2003
om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),
efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 8. november 2002, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Formålene med Fællesskabets miljøpolitik er navnlig bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, beskyttelse af menneskers sundhed og en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne. Denne politik bygger på forsigtighedsprincippet, princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden og princippet om, at forureneren betaler.
(2) I Fællesskabets program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling (femte miljøhandlingsprogram)(5) hedder det, at opnåelse af en bæredygtig udvikling kræver gennemgribende ændringer i de nuværende udviklings-, produktions-, forbrugs- og adfærdsmønstre, og der slås bl.a. til lyd for mindskelse af unødvendigt forbrug af naturressourcer og forebyggelse af forurening. Det anfører affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) som et af målområderne for anvendelse af principperne om forebyggelse, nyttiggørelse og sikker bortskaffelse af affald.
(3) I Kommissionens meddelelse af 30. juli 1996 om revision af Fællesskabets affaldsstrategi hedder det, at hvis det ikke kan undgås, at der opstår affald, skal dette genbruges eller nyttiggøres i form af materialegenvinding eller energiudnyttelse.
(4) I sin resolution af 24. februar 1997 om en EF-strategi for affaldshåndtering(6) understregede Rådet behovet for at fremme nyttiggørelse af affald med henblik på at mindske mængderne af affald til bortskaffelse og spare på naturressourcerne, navnlig gennem genbrug, genanvendelse, kompostering og udnyttelse af energi fra affald, og det erkendte, at der ved valg af løsningsmuligheder i hvert enkelt tilfælde skal tages hensyn til de miljømæssige og økonomiske virkninger, men at genbrug og nyttiggørelse generelt bør foretrækkes, når dette er bedst for miljøet, indtil der er sket videnskabelige og tekniske fremskridt på området, og indtil livscyklusanalyser er blevet videreudviklet. Rådet opfordrede ligeledes Kommissionen til snarest muligt at sørge for passende opfølgning af projekterne under programmet for prioriterede affaldsstrømme, herunder WEEE.
(5) Europa-Parlamentet anmodede i sin beslutning af 14. november 1996(7) Kommissionen om at fremsætte forslag til direktiver om en række prioriterede affaldsstrømme, herunder affald af elektriske og elektroniske produkter, og at basere disse forslag på princippet om producentansvar. Europa-Parlamentet anmoder i samme beslutning Rådet og Kommissionen om at fremsætte forslag om nedbringelse af mængden af affald.
(6) I Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(8) hedder det, at der med henblik på regulering af håndteringen af visse kategorier af affald i særdirektiver kan fastsættes særbestemmelser eller bestemmelser til supplering af bestemmelserne i direktiv 75/442/EØF.
(7) Mængden af WEEE, der dannes i Fællesskabet, vokser hurtigt. Indholdet af farlige komponenter i elektrisk og elektronisk udstyr skaber problemer i forbindelse med affaldshåndtering, og WEEE genvindes ikke i tilstrækkeligt omfang.
(8) Målet om at forbedre håndteringen af WEEE kan ikke opfyldes effektivt, hvis medlemsstaterne handler hver for sig. Navnlig kan forskellige holdninger i medlemsstaterne til princippet om producentansvar medføre betydelige skævheder i den økonomiske byrde for erhvervslivets aktører. Forskellige foranstaltninger til håndtering af WEEE i de forskellige medlemsstater er en hæmsko for en effektiv genvindingspolitik. På den baggrund bør der fastlægges væsentlige kriterier på fællesskabsplan.
(9) Bestemmelserne i dette direktiv bør gælde for produkter og producenter, uanset hvilken salgsmetode der anvendes, også når der er tale om fjernsalg og e-handel. I den forbindelse bør producenternes og distributørernes forpligtelser ved fjernsalg og e-handel så vidt muligt udformes og håndhæves på samme måde for at undgå, at andre distributionskanaler skal dække omkostningerne ved dette direktivs bestemmelser, når det drejer sig om WEEE, hvor udstyret blev solgt via fjernsalg eller e-handel.
(10) Dette direktiv bør omfatte alt elektrisk og elektronisk udstyr, der anvendes af forbrugerne, og elektrisk og elektronisk udstyr til erhvervsmæssig brug. Dette direktiv bør ikke berøre sikkerheds- og sundhedskrav i fællesskabslovgivningen til beskyttelse af aktører, der kommer i kontakt med WEEE, eller Fællesskabets særlovgivning om affaldshåndtering, navnlig Rådets direktiv 91/157/EØF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer(9).
(11) Direktiv 91/157/EØF bør revideres hurtigst muligt, navnlig på grundlag af nærværende direktiv.
(12) Indførelsen af producentansvar i dette direktiv er et af midlerne til at tilskynde til konstruktion og produktion af elektrisk og elektronisk udstyr, som tager fuldstændig hensyn til og letter reparation, mulig opgradering, genbrug, adskillelse og genvinding.
(13) Med henblik på at garantere distributørpersonalets sikkerhed og sundhed i forbindelse med tilbagetagning og håndtering af WEEE bør medlemsstaterne på grundlag af deres egne og Fællesskabets sundheds- og sikkerhedsbestemmelser fastlægge de omstændigheder, hvorunder en distributør kan nægte tilbagetagning.
(14) Medlemsstaterne bør fremme udformning og produktion af elektrisk og elektronisk udstyr, som tager hensyn til og letter bortskaffelse og nyttiggørelse, særlig genbrug og genvinding af WEEE, samt dele og materialer af produkterne. Producenterne bør ikke ved hjælp af specifikke konstruktioner eller fremstillingsprocesser hindre genbrug af WEEE, medmindre sådanne specifikke konstruktioner eller fremstillingsprocesser frembyder altovervejende fordele f.eks. med hensyn til miljøbeskyttelse og/eller sikkerhedskrav.
(15) Særskilt indsamling af WEEE er en forudsætning for at sikre, at sådant affald underkastes særlig behandling og genvindes, og at det fastsatte beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og for miljøet i Fællesskabet kan nås. Forbrugerne må bidrage aktivt til denne indsamling og bør tilskyndes til at returnere WEEE. I dette øjemed bør der oprettes hensigtsmæssige anlæg til returnering af WEEE, herunder offentlige indsamlingssteder, hvor private husholdninger i det mindste kan returnere deres affald gratis.
(16) Med henblik på at nå det fastsatte beskyttelsesniveau og de harmoniserede miljømålsætninger i EF bør medlemsstaterne træffe passende foranstaltninger til at minimere bortskaffelse af WEEE sammen med usorteret husholdningsaffald og nå et højt niveau for særskilt indsamling af WEEE. For at sikre, at medlemsstaterne bestræber sig på at indføre effektive indsamlingsordninger, bør de pålægges at nå et højt niveau for indsamling af WEEE fra private husholdninger.
(17) WEEE skal underkastes særlig behandling, så det undgås, at forurenende stoffer spredes til det genvundne materiale eller til affaldsstrømmen. Det er det mest effektive middel til at sikre, at det fastsatte beskyttelsesniveau for Fællesskabets miljø kan nås. Enhver virksomhed eller ethvert foretagende, der foretager genvinding og udfører behandlingsprocesser, bør opfylde minimumsstandarder, så behandlingen af WEEE ikke belaster miljøet. De bedste til rådighed stående behandlings-, nyttiggørelses- og genvindingsteknikker bør udnyttes under forudsætning af, at de sikrer menneskers sundhed og et højt miljøbeskyttelsesniveau. De bedste til rådighed stående behandlings-, nyttiggørelses- og genvindingsteknikker kan defineres nærmere i overensstemmelse med procedurerne i direktiv 96/61/EF.
(18) Genbrug af WEEE og dets komponenter, delkomponenter og hjælpematerialer bør i givet fald prioriteres. Hvor genbrug ikke er at foretrække, bør alt WEEE, der er indsamlet særskilt, sendes til nyttiggørelse med det formål at nå et højt niveau for genvinding og nyttiggørelse. Producenterne bør desuden tilskyndes til at integrere genvundne materialer i nyt udstyr.
(19) Der skal opstilles grundlæggende principper for finansiering af håndteringen af WEEE på fællesskabsplan, og finansieringsordninger skal bidrage til, at der opnås høje indsamlingsprocenter, og til, at princippet om producentansvar efterleves.
(20) Brugere af elektrisk og elektronisk udstyr fra private husholdninger bør have mulighed for i det mindste at returnere WEEE gratis. Det er derfor producenterne, der bør finansiere indsamlingen fra indsamlingsstederne samt behandlingen, nyttiggørelsen og bortskaffelsen af WEEE. For at fordelene ved producentansvarskonceptet kan udnyttes bedst muligt, bør hver enkelt producent være ansvarlig for at finansiere behandlingen af affald fra producentens egne produkter. Den enkelte producent bør kunne vælge at opfylde denne forpligtelse enten individuelt eller ved at deltage i en kollektiv ordning. Hver enkelt producent bør i forbindelse med markedsføring af et produkt stille en finansiel garanti for at forhindre, at omkostningerne ved håndtering af WEEE fra "forældreløse" produkter påhviler samfundet eller de øvrige producenter. Ansvaret for at finansiere håndteringen af historisk affald bør deles af alle producenter i form af kollektive finansieringsordninger, hvortil alle producenter, der findes på markedet på det tidspunkt, omkostningerne opstår, bidrager forholdsmæssigt. Kollektive finansieringsordninger bør ikke medføre, at niche- og småproducenter og -importører og nytilkomne på markedet udelukkes. I en overgangsperiode bør der gives producenterne mulighed for på frivillig basis ved salg af nye produkter at gøre køberne opmærksomme på omkostningerne ved indsamling, behandling og miljørigtig bortskaffelse af historisk affald. Producenter, der gør brug af denne ordning, bør sikre, at de angivne omkostninger ikke overstiger de faktiske omkostninger.
(21) For at sikre en effektiv indsamling af WEEE skal brugerne oplyses om kravet om, at WEEE ikke må bortskaffes sammen med usorteret husholdningsaffald, og at alt WEEE skal indsamles særskilt, samt om indsamlingsordningerne og om den rolle, de selv spiller for håndteringen af WEEE. Dette indebærer hensigtsmæssig mærkning af elektrisk og elektronisk udstyr, som vil kunne ende i skraldeposer eller tilsvarende midler til kommunal affaldsindsamling.
(22) For at lette håndteringen og især behandlingen samt nyttiggørelsen/genvindingen af WEEE er det vigtigt, at producenterne giver oplysninger om identifikation af komponenter og materialer.
(23) Medlemsstaterne bør sikre, at infrastruktur til inspektioner og overvågning gør det muligt at kontrollere, at dette direktiv gennemføres korrekt, under hensyntagen bl.a. til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2001/331/EF af 4. april 2001 om mindstekrav for miljøinspektioner i medlemsstaterne(10).
(24) For at kunne overvåge virkeliggørelsen af dette direktivs målsætninger er det nødvendigt med oplysninger om vægten eller, hvis dette ikke er muligt, antallet af elektriske og elektroniske produkter, der markedsføres i EF, og om opnåede resultater af indsamling, genbrug (herunder så vidt muligt genbrug af komplette apparater), nyttiggørelse/genvinding og eksport af WEEE indsamlet i overensstemmelse med dette direktiv.
(25) Medlemsstaterne kan vælge at gennemføre visse af dette direktivs bestemmelser ved aftaler mellem de kompetente myndigheder og de berørte økonomiske sektorer forudsat at særlige krav opfyldes.
(26) Kommissionen bør ved en udvalgsprocedure sørge for tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling af visse af direktivets bestemmelser, listen over produkter som henhører under kategorierne i bilag I A, den selektive behandling af WEEE-materialer og -komponenter, de tekniske krav til oplagring og behandling af WEEE og piktogrammet til mærkning af elektrisk og elektronisk udstyr.
(27) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(11) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Dette direktiv fastsætter foranstaltninger, der i første række tager sigte på at forebygge frembringelse af affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) og desuden tilsigter genbrug, genvinding og andre former for nyttiggørelse af dette affald, så der skal bortskaffes mindre affald. Det sigter også mod bedre miljøpræstationer hos alle aktører, der er involveret i elektrisk og elektronisk udstyrs livscyklus, f.eks. producenter, distributører og forbrugere, og især de aktører, som er direkte involveret i behandlingen af affald af elektrisk og elektronisk udstyr.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på elektrisk og elektronisk udstyr, der henhører under kategorierne i bilag I A, medmindre det pågældende udstyr indgår i en anden type udstyr, som ikke er omfattet af dette direktiv. Bilag I B indeholder en liste over produkter, som henhører under kategorierne i bilag I A.
2. Dette direktiv berører ikke sikkerheds- og sundhedskrav i fællesskabslovgivningen eller kravene i Fællesskabets særlovgivning om affaldshåndtering.
3. Udstyr, som har tilknytning til beskyttelse af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser, våben, ammunition og krigsmateriel, er ikke omfattet af dette direktiv. Dette gælder dog ikke produkter, som ikke er fremstillet til specifikt militære formål.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) "elektrisk og elektronisk udstyr eller EEE": udstyr, som er afhængigt af elektrisk strøm eller elektromagnetiske felter for at kunne fungere, og udstyr til produktion, transmission og måling af elektriske strømme og elektromagnetiske felter, som henhører under kategorierne i bilag I A, og som er bestemt til brug ved en spænding på højst 1000 volt for vekselstrøms vedkommende og 1500 volt for jævnstrøms vedkommende
b) "affald af elektrisk og elektronisk udstyr" eller "WEEE": elektrisk eller elektronisk udstyr, der i henhold til artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF er affald, herunder alle komponenter, delkomponenter og hjælpematerialer, som indgår i produktet på bortskaffelsestidspunktet
c) "forebyggelse": foranstaltninger, der sigter på at mindske mængden og den miljøskadelige virkning af WEEE samt materialer og stoffer heri
d) "genbrug": enhver proces, hvorved WEEE eller komponenter herfra fortsat anvendes til samme formål, som de blev fremstillet til, og som returneres til indsamlingssteder, distributører, genvindingsvirksomheder eller fabrikanter
e) "genvinding": oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmaterialer til deres oprindelige formål eller andre formål bortset fra energiudnyttelse, hvorved menes anvendelse af brændbart affald som et middel til energifremstilling gennem direkte forbrænding med eller uden andet affald, men med udnyttelse af varmen
f) "nyttiggørelse": en af de anvendelige processer, der er omhandlet i bilag II B til direktiv 75/442/EØF
g) "bortskaffelse": en af de anvendelige processer, der er omhandlet i bilag II A til direktiv 75/442/EØF
h) "behandling": enhver aktivitet, der finder sted, efter at WEEE er afleveret til et anlæg med henblik på rensning, adskillelse, neddeling, nyttiggørelse eller forberedelse til bortskaffelse, samt enhver anden proces til nyttiggørelse og/eller bortskaffelse af WEEE
i) "producent": enhver, som uanset hvilken salgsmetode der anvendes, herunder fjernkommunikation i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg(12):
i) fremstiller og forhandler elektrisk og elektronisk udstyr under eget varemærke
ii) under eget varemærke videreforhandler udstyr fremstillet af andre leverandører, idet en videreforhandler dog ikke betragtes som producent, hvis producentens varemærke er angivet på udstyret, jf. nr. i), eller
iii) erhvervsmæssigt importerer eller eksporterer elektrisk og elektronisk udstyr til en medlemsstat.
Den, der udelukkende bidrager med finansiering eller handler i henhold til en finansieringsordning, anses ikke for producent, medmindre han optræder som producent i den i underafsnit i)-iii) anførte betydning
j) "distributør": enhver, som i kommercielt øjemed leverer elektrisk eller elektronisk udstyr til den part, som skal bruge det
k) "affald af WEEE fra private husholdninger": affald af WEEE fra private husholdninger og fra handel, industri, institutioner og andre kilder, som på grund af dets art og mængde kan sidestilles med WEEE fra private husholdninger
l) "farligt stof eller præparat": ethvert stof eller præparat, som anses for farligt i henhold til Rådets direktiv 67/548/EØF(13) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF(14)
m) "finansieringsaftale": enhver aftale eller ordning om lån, leasing, leje eller salg på afbetaling vedrørende udstyr, uanset om det i den pågældende aftale eller ordning eller enhver tillægsaftale eller tillægsordning hertil bestemmes, at ejendomsretten til det pågældende udstyr vil eller kan blive overdraget.
Artikel 4
Produktdesign
Medlemsstaterne fremmer udformning og produktion af elektrisk og elektronisk udstyr, hvor der tages hensyn til og som letter bortskaffelse og nyttiggørelse, særlig genbrug og genvinding af WEEE, samt dele og materialer herfra. I denne sammenhæng træffer medlemsstaterne passende foranstaltninger, således at producenterne ikke ved hjælp af specifikke konstruktioner eller fremstillingsprocesser hindrer genbrug af WEEE, medmindre sådanne specifikke konstruktioner eller fremstillingsprocesser frembyder altovervejende fordele f.eks. med hensyn til miljøbeskyttelse og/eller sikkerhedskrav.
Artikel 5
Særskilt indsamling
1. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at minimere bortskaffelse af WEEE sammen med usorteret husholdningsaffald og til at opnå et højt niveau for særskilt indsamling af WEEE.
2. For så vidt angår WEEE fra private husholdninger sikrer medlemsstaterne senest den 13. august 2005, at
a) der er etableret ordninger, hvorved de sidste indehavere og distributørerne som minimum kan returnere sådant affald gratis. Medlemsstaterne sikrer, at der i nødvendigt omfang findes let tilgængelige indsamlingssteder, navnlig under hensyn til befolkningstætheden
b) distributørerne er pålagt ansvar for ved levering af nyt udstyr at sikre, at sådant affald som minimum gratis kan returneres til distributøren på et et-til-et-grundlag, for så vidt som udstyret er af tilsvarende art og har udfyldt samme funktioner som det leverede udstyr. Medlemsstaterne kan fravige denne bestemmelse, forudsat det sikres, at det ikke derved bliver vanskeligere for den sidste indehaver at returnere WEEE, og at disse ordninger er gratis for den sidste indehaver. Medlemsstater, der gør brug af denne bestemmelse, underretter Kommissionen herom
c) det, uden at det berører litra a) og b), er tilladt producenterne at oprette og administrere individuelle og/eller kollektive tilbagetagelsesordninger for WEEE fra private husholdninger, forudsat at disse ordninger er i tråd med målsætningerne i dette direktiv
d) WEEE, der indebærer en sundheds- eller sikkerhedsrisiko for personalet på grund af kontaminering, på grundlag af nationale og Fællesskabets sundheds- og sikkerhedsbestemmelser kan afvises på returneringsstederne, jf. litra a) og b). Medlemsstaterne indfører særlige ordninger for sådant WEEE.
Medlemsstaterne kan indføre bestemmelser om særlige ordninger for returnering af WEEE, jf. litra a) og b), hvis udstyret ikke indeholder de væsentlige komponenter, eller hvis udstyret indeholder andet affald end WEEE.
3. For så vidt angår WEEE fra andre indehavere end private husholdninger sikrer medlemsstaterne, uden at det berører artikel 9, at producenterne eller tredjemand, der handler på deres vegne, sørger for indsamling af sådant affald.
4. Medlemsstaterne sikrer, at alt WEEE, der er indsamlet i henhold til stk. 1, 2 og 3 transporteres til behandlingsvirksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 6, medmindre udstyret genbruges i komplet stand. Medlemsstaterne sikrer, at den påtænkte genbrug ikke fører til omgåelse af dette direktiv, især artikel 6 og 7. Indsamling og transport af særskilt indsamlet WEEE skal ske på en måde, der optimerer genbrug og genvinding af sådanne komponenter eller komplette udstyr, som kan genbruges eller genvindes.
5. Uden at det berører stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at der senest den 31. december 2006 nås et niveau for særskilt indsamling af WEEE fra private husholdninger på mindst fire kg pr. indbygger pr. år.
Senest den 31. december 2008 opstiller Europa-Parlamentet og Rådet på forslag af Kommissionen og under hensyn til de tekniske og økonomiske erfaringer i medlemsstaterne et nyt bindende måltal. Dette kan tage form af en procentdel af den mængde elektrisk og elektronisk udstyr, der er solgt til private husholdninger i de foregående år.
Artikel 6
Behandling
1. Medlemsstaterne sikrer, at producenterne eller tredjemand, der handler på deres vegne, under iagttagelse af fællesskabslovgivningen og under anvendelse af de bedste til rådighed værende behandlings-, nyttiggørelses- og genvindingsteknikker etablerer ordninger til behandling af WEEE. Ordningerne kan af producenterne etableres individuelt og/eller kollektivt. For at overholde kravene i artikel 4 i direktiv 75/442/EØF skal denne behandling mindst omfatte udtagning af alle væsker og selektiv behandling i overensstemmelse med bilag II til nærværende direktiv.
Anden behandlingsteknologi, der mindst sikrer samme beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet, kan indføjes i bilag II efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Med henblik på miljøbeskyttelse kan medlemsstaterne fastsætte minimumskvalitetsstandarder for behandlingen af indsamlet WEEE. Medlemsstater, der vælger sådanne kvalitetsstandarder, underretter Kommissionen, som offentliggør disse standarder.
2. Medlemsstaterne sikrer, at virksomheder og foretagender, der udfører behandlingsprocesser, indhenter tilladelse fra de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 9 og 10 i direktiv 75/442/EØF.
Fritagelse fra kravet om tilladelse i henhold til artikel 11, stk. 1, litra b), i direktiv 75/442/EØF, kan gives med hensyn til processer til nyttiggørelse af WEEE, såfremt de kompetente myndigheder foretager en inspektion inden registreringen, for at sikre overholdelse af artikel 4 i direktiv 75/442/EØF.
Ved inspektionen kontrolleres:
a) type og mængder af det affald, der skal behandles
b) de generelle tekniske krav, der skal opfyldes
c) de sikkerhedsforholdsregler, der skal træffes.
Inspektion foretages mindst en gang om året, og medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultatet.
3. Medlemsstaterne sikrer, at virksomheder og foretagender, der udfører behandlingsprocesser, oplagrer og behandler WEEE i overensstemmelse med de tekniske krav i bilag III.
4. Medlemsstaterne sikrer, at den i stk. 2 omhandlede tilladelse eller registrering omfatter alle nødvendige betingelser for at opfylde kravene i stk. 1 og 3 samt nå de nyttiggørelsesmål, der er fastsat i artikel 7.
5. Behandling af WEEE kan også finde sted uden for den pågældende medlemsstat eller EF, forudsat at transporten heraf finder sted i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab(15).
WEEE, der eksporteres til tredjelande i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 og (EF) nr. 1420/1999 af 29. april 1999 om fælles regler og procedurer for forsendelser af visse typer affald til en række lande, der ikke er medlemmer af OECD(16), og Kommissionens forordning (EF) nr. 1547/1999 af 12. juli 1999 om fastlæggelse af de i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 omhandlede kontrolprocedurer for så vidt angår overførsel af visse typer affald til visse lande, for hvilke OECD-Rådets beslutning K(92) 39 endelig udg. ikke finder anvendelse(17), regnes kun med ved konstateringen af, at de i dette direktivs artikel 7, stk. 1 og 2, fastsatte krav og mål er opfyldt, hvis eksportøren kan forelægge bevis for, at nyttiggørelses-, genbrugs- og/eller genvindingsprocessen fandt sted under omstændigheder, der svarer til kravene i dette direktiv.
6. Medlemsstaterne tilskynder virksomheder og foretagender, der udfører behandlingsprocesser, til at indføre certificerede miljøledelsessystemer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 761/2001 af 19. marts 2001 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision(18).
Artikel 7
Nyttiggørelse
1. Medlemsstaterne sikrer, at producenterne eller tredjemand, der handler på deres vegne, enten individuelt eller kollektivt under iagttagelse af fællesskabslovgivningen etablerer ordninger til nyttiggørelse af WEEE, der er indsamlet særskilt i henhold til artikel 5. Medlemsstaterne prioriterer genbrug af komplette apparater. Indtil den i stk. 4 omhandlede dato tages sådanne apparater ikke i betragtning ved beregningen af de mål, der er fastsat i stk. 2.
2. Med hensyn til WEEE, der er sendt til behandling i henhold til artikel 6, sørger medlemsstaterne for, at producenterne senest den 31. december 2006 opfylder følgende mål:
a) For WEEE, der henhører under kategori 1 og 10 i bilag I A
- fastsættes nyttiggørelsesniveauet til mindst 80 % af gennemsnitsvægten pr. apparat, og
- genbrugs- og genvindingsniveauet for komponenter, materialer og stoffer fastsættes til mindst 75 % af gennemsnitsvægten pr. apparat
b) for WEEE, der henhører under kategori 3 og 4 i bilag I A
- fastsættes nyttiggørelsesniveauet til mindst 75 % af gennemsnitsvægten pr. apparat, og
- genbrugs- og genvindingsniveauet for komponenter, materialer og stoffer fastsættes til mindst 65 % af gennemsnitsvægten pr. apparat
c) for WEEE, der henhører under kategori 2, 5, 6, 7 og 9 i bilag I A
- fastsættes nyttiggørelsesniveauet til gennemsnitligt mindst 70 vægtprocent pr. apparat, og
- genbrugs- og genvindingsniveauet for komponenter, materialer og stoffer fastsættes til gennemsnitligt mindst 50 vægtprocent pr. apparat
d) for gasudladningslamper skal niveauet for genbrug og genvinding af komponenter, materialer og stoffer fastsættes til mindst 80 vægtprocent af lamperne.
3. Medlemsstaterne sikrer med henblik på beregningen af disse mål, at producenter eller tredjemand, der handler på deres vegne, holder regnskab med WEEE-massen og komponenter, materialer eller stoffer, når de ankommer til (input) og forlader (output) behandlingsvirksomheden, og/eller når de ankommer til (input) nyttiggørelses- eller genvindingsvirksomheden.
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 14, stk. 2, de nærmere regler for kontrol med, at medlemsstaterne opfylder målene i stk. 2, herunder materialespecifikationer. Kommissionen forelægger denne foranstaltning senest den 13. august 2004.
4. Senest den 31. december 2008 opstiller Europa-Parlamentet og Rådet på forslag af Kommissionen nye mål for nyttiggørelse og genbrug/genvinding, herunder i givet fald genbrug af komplette apparater, samt mål for de produkter, der henhører under kategori 8 i bilag I A. Der tages i den forbindelse hensyn til miljøfordelene ved elektrisk og elektronisk udstyr, der anvendes, såsom forbedret ressourceudnyttelse som følge af den materialemæssige og teknologiske udvikling. Der tages endvidere hensyn til den tekniske udvikling inden for genbrug, nyttiggørelse og genvinding samt på produkt- og materialeområdet og til de erfaringer, medlemsstaterne og industrien har gjort.
5. Medlemsstaterne fremmer udviklingen af nye nyttiggørelses-, genvindings- og behandlingsteknologier.
Artikel 8
Finansiering af WEEE fra private husholdninger
1. Medlemsstaterne sikrer, at producenterne senest den 13. august 2005 mindst sørger for finansiering af indsamling, behandling, nyttiggørelse og miljørigtig bortskaffelse af WEEE fra private husholdninger, afleveret til indsamlingssteder jf. artikel 5, stk. 2.
2. For så vidt angår produkter, der markedsføres efter den 13. august 2005, er hver enkelt producent ansvarlig for at finansiere de processer, der er anført i stk. 1 vedrørende affald fra producentens egne produkter. Producenten kan vælge at opfylde denne forpligtelse enten individuelt eller ved at deltage i en kollektiv ordning.
Medlemsstaterne sikrer, at hver enkelt producent i forbindelse med markedsføringen af et produkt stiller en garanti for, at håndteringen af al WEEE vil blive finansieret, og at producenterne mærker deres produkter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2. Denne garanti skal sikre, at de i stk. 1 anførte processer i relation til dette produkt vil blive finansieret. Garantien kan stilles i form af producentens deltagelse i passende ordninger til finansiering af håndteringen af WEEE, en genvindingsforsikring eller en spærret bankkonto.
Ved salg af nye produkter må køberne ikke gøres særskilt bekendt med omkostningerne ved indsamling, behandling og miljørigtig bortskaffelse.
3. Ansvaret for at finansiere omkostningerne ved håndteringen af WEEE fra produkter, der er markedsført inden udløbet af den i stk. 1 omhandlede frist ("historisk affald"), skal varetages gennem en eller flere ordninger, som alle de producenter, der er på markedet, når de respektive omkostninger påløber, bidrager forholdsmæssigt til, f.eks. i forhold til deres markedsandel per type apparat.
Medlemsstaterne sikrer, at producenterne i en overgangsperiode på otte år (10 år for kategori 1 i bilag I A) efter dette direktivs ikrafttræden ved salg af nye produkter kan gøre køberne bekendt med omkostningerne til indsamling, behandling og miljørigtig bortskaffelse. De angivne omkostninger må ikke overstige de faktiske omkostninger.
4. Medlemsstaterne sikrer, at producenter, der leverer elektrisk eller elektronisk udstyr ved hjælp af fjernkommunikation, også overholder de krav, der er fastsat i denne artikel, i forbindelse med udstyr, der leveres i den medlemsstat, hvor køberen af udstyret er bosiddende.
Artikel 9
Finansiering af WEEE fra andre brugere end private husholdninger
Medlemsstaterne sikrer, at producenterne senest den 13. august 2005 sørger for finansiering af omkostningerne ved indsamling, behandling, nyttiggørelse og miljørigtig bortskaffelse af WEEE fra andre brugere end private husholdninger af produkter, der markedsføres efter den 13. august 2005.
Med hensyn til WEEE fra produkter, der er markedsført før den 13. august 2005 ("historisk affald"), sørger producenterne for finansiering af omkostningerne ved håndteringen. Alternativt kan medlemsstaterne bestemme, at andre brugere end private husholdninger gøres helt eller delvis ansvarlige for denne finansiering.
Producenter og andre brugere end private husholdninger kan uden hensyntagen til bestemmelserne i dette direktiv indgå aftaler om andre finansieringsordninger.
Artikel 10
Oplysninger til brugerne
1. Medlemsstaterne sikrer, at brugere af elektrisk og elektronisk udstyr i private husholdninger får de nødvendige oplysninger om:
a) kravet om, at WEEE ikke må bortskaffes sammen med usorteret husholdningsaffald, og at alt WEEE skal indsamles særskilt
b) de returnerings- og indsamlingsordninger, der står til rådighed for dem
c) den rolle, de spiller i forbindelse med genbrug, genvinding og andre former for nyttiggørelse af WEEE
d) de potentielle virkninger for miljøet og menneskers sundhed af tilstedeværelsen af farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr
e) betydningen af piktogrammet i bilag IV.
2. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger, således at forbrugerne medvirker til indsamling af WEEE, og til at tilskynde dem til at lette genbrugs-, behandlings- og nyttiggørelsesprocessen.
3. Med henblik på at minimere bortskaffelse af WEEE sammen med usorteret husholdningsaffald og at lette særskilt indsamling heraf sikrer medlemsstaterne, at producenterne på passende måde mærker elektrisk og elektronisk udstyr, som markedsføres efter den 13. august 2005, med piktogrammet som vist i bilag IV. Piktogrammet kan anbringes på det elektriske og elektroniske udstyrs emballage samt på brugsvejledningen og garantibeviset, hvis dette undtagelsesvis er nødvendigt som følge af produktets størrelse eller funktion.
4. Medlemsstaterne kan kræve, at nogle eller alle de i stk. 1, 2 og 3 nævnte oplysninger skal gives af producenter og/eller distributører, f.eks. i brugsvejledningen eller på salgsstedet.
Artikel 11
Oplysninger til behandlingsvirksomheder
1. For at lette genbrug og korrekt og miljørigtig behandling af WEEE, herunder vedligeholdelse, opgradering, renovering og genvinding, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at producenterne stiller genbrugs- og behandlingsoplysninger til rådighed for hver enkelt type nyt EEE, der bringes på markedet, senest et år efter udstyrets første markedsføringsdato. I det omfang, hvori genbrugscentre og behandlings- og genvindingsanlæg har behov for det for at kunne efterkomme bestemmelserne i dette direktiv, skal oplysningerne identificere de forskellige komponenter og materialer i EEE samt placeringen af farlige stoffer og præparater i EEE. Oplysningerne stilles til rådighed for genbrugscentre og behandlings- og genvindingsanlæg i form af manualer eller i form af elektroniske medier (f.eks. cd-rom eller onlinetjenester).
2. Medlemsstaterne sikrer, at producenten af et elektrisk eller elektronisk apparat, der markedsføres efter den 13. august 2005, entydigt kan identificeres gennem mærkning af apparatet. Med henblik på entydigt at kunne fastslå tidspunktet for apparatets markedsføring skal det desuden ved en særlig mærkning specificeres, at det er markedsført efter den 13. august 2005 Kommissionen fremmer udarbejdelsen af europæiske standarder til dette formål.
Artikel 12
Oplysninger og rapportering
1. Medlemsstaterne udarbejder et producentregister og indsamler på årsbasis oplysninger, herunder dokumenterede skøn, om mængde og kategorierne af elektrisk og elektronisk udstyr, der er markedsført, indsamlet via alle kanaler, genbrugt, genvundet og nyttiggjort i medlemsstaterne, og om den eksporterede mængde indsamlet affald, angivet i vægt eller, hvis dette ikke er muligt, i antal.
Medlemsstaterne sikrer, at producenter, der leverer elektrisk eller elektronisk udstyr ved hjælp af fjernkommunikation, giver oplysninger om opfyldelsen af kravene i artikel 8, stk. 4, samt om de mængder og kategorier af elektrisk og elektronisk udstyr, der er markedsført i den medlemsstat, hvor køberen af dette udstyr er bosiddende.
Medlemsstaterne sikrer, at de krævede oplysninger sendes til Kommissionen hvert andet år inden 18 måneder efter afslutningen af den periode, der er omfattet. Den første fremsendelse skal omhandle 2005 og 2006. Oplysningerne indsendes i et format, som fastlægges efter proceduren i artikel 14, stk. 2, senest et år efter dette direktivs ikrafttræden, med henblik på oprettelse af databaser om WEEE og behandlingen heraf.
Medlemsstaterne sørger for passende udveksling af oplysninger for at overholde dette stykke, især for så vidt angår behandling i henhold til artikel 6, stk. 5.
2. Hvert tredje år sender medlemsstaterne en rapport til Kommissionen om gennemførelsen af direktivet, jf. dog stk. 1. Rapporten udarbejdes på grundlag af et spørgeskema eller en formular udformet af Kommissionen efter proceduren i artikel 6 i Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver(19). Spørgeskemaet eller formularen sendes til medlemsstaterne seks måneder før begyndelsen af den periode, rapporten dækker. Rapporten skal være Kommissionen i hænde senest ni måneder efter udløbet af den treårsperiode, den dækker.
Den første treårsrapport skal omhandle perioden fra 2004 til 2006.
Kommissionen offentliggør en rapport om gennemførelsen af dette direktiv senest ni måneder efter modtagelsen af medlemsstaternes rapporter.
Artikel 13
Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling
Ændringer, som måtte være nødvendige for at tilpasse artikel 7, stk. 3, og bilag I B (navnlig for eventuelt at tilføje lysarmaturer i husholdninger, glødelamper og fotovoltaiske produkter, dvs. solpaneler), bilag II (navnlig for at tage hensyn til ny teknologisk udvikling vedrørende behandling af WEEE), bilag III og IV til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Inden en ændring af disse bilag hører Kommissionen bl.a. producenter af elektrisk og elektronisk udstyr, genvindingsvirksomheder, behandlingsvirksomheder, miljøorganisationer og arbejdstager- og forbrugersammenslutninger.
Artikel 14
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 18 i direktiv 75/442/EØF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes forskriftsproceduren i artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 15
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelser af de nationale bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Artikel 16
Inspektion og overvågning
Medlemsstaterne sikrer, at inspektion og overvågning gør det muligt at kontrollere, at dette direktiv gennemføres korrekt.
Artikel 17
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 13. august 2004. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og administrative bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
3. Forudsat at de med dette direktiv tilsigtede mål nås, kan medlemsstaterne gennemføre artikel 6, stk. 6, artikel 10, stk. 1, og artikel 11 ved aftaler mellem de kompetente myndigheder og de berørte økonomiske sektorer. Sådanne aftaler skal opfylde følgende krav:
a) aftalerne skal kunne håndhæves
b) aftalerne skal indeholde mål og de tilsvarende frister
c) aftalerne skal offentliggøres i medlemsstaternes statstidende eller et offentligt dokument, der er lige så tilgængeligt for offentligheden, og fremsendes til Kommissionen
d) der skal regelmæssigt føres tilsyn med, hvilke resultater der opnås, og de skal rapporteres til de kompetente myndigheder og Kommissionen og gøres offentligt tilgængelige på betingelser, der fastsættes i aftalen
e) de kompetente myndigheder skal sikre, at det undersøges, hvilke fremskridt der gøres i henhold til aftalen
f) ved manglende overholdelse af aftalen gennemfører medlemsstaterne de relevante bestemmelser i dette direktiv ved love og administrative bestemmelser.
4. a) Grækenland og Irland, der som følge af deres generelt:
- utilstrækkelige genanvendelsesinfrastruktur
- geografiske forhold - såsom et stort antal små øer samt landdistrikter og bjergområder
- lave befolkningstæthed og
- lave forbrug af elektrisk og elektronisk udstyr
er ude af stand til at nå enten indsamlingsmålene i artikel 5, stk. 5, første afsnit, eller nyttiggørelsesmålene i artikel 7, stk. 2, og som i medfør af artikel 5, stk. 2, tredje afsnit, i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald(20) kan ansøge om en forlængelse af fristen i sidstnævnte artikel,
kan forlænge de perioder, der er nævnt i artikel 5, stk. 5, og i artikel 7, stk. 2, i nærværende direktiv med indtil 24 måneder.
Disse medlemsstater meddeler senest ved dette direktivs gennemførelse Kommissionen deres afgørelse.
b) Kommissionen underretter de andre medlemsstater og Europa-Parlamentet om disse afgørelser.
5. Kommissionen forelægger senest fem år efter dette direktivs ikrafttræden Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om erfaringerne med anvendelsen af dette direktiv, navnlig for så vidt angår særskilt indsamling, behandling, nyttiggørelse og finansieringsordninger. Rapporten baseres endvidere på den teknologiske udvikling, indhøstede erfaringer, miljøkrav samt på, hvordan det indre marked fungerer. Rapporten vedlægges eventuelt forslag til ændring af de relevante bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 18
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 19
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 2003.
32002L0096
L 037/24
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/96/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 януари 2003 година
относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
като действаха в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора в светлината на общия проект, одобрен от Помирителния комитет на 8 ноември 2004 г. (4),
като имат предвид, че:
(1)
Целите на Общността в областта на околната среда са по-специално съхраняването, предпазването и подобряването качеството на околната среда, защита здравето на човека и рационалното и благоразумното използване на природните ресурси. Тази политика е основана на принципа на предпазливост и принципите за предприемане на превантивни мерки и принципите, че вредите върху околната среда следва приоритетно да се отстраняват при техния източник, и че замърсителят следва да плаща.
(2)
Програмата на Общността за политика и действие по отношение на околната среда и устойчивото развитие (Петата програма на Общността за политика и действие в областта на околната среда и устойчивото развитие) (5) обявява, че постигането на устойчиво развитие изисква значителни промени в сегашния модел на развитие, производство, консумация и поведение и препоръчва, inter alia, намаляване прекомерната консумация на природни ресурси и превенция на замърсяването. Тя определя отпадъците от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) като една от областите, които се цели да бъдат регулирани, по отношение прилагането принципите на превенция, оползотворяване и безопасно изхвърляне на отпадъци.
(3)
Съобщението на Комисията от 30 юли 1996 г. за преглед на стратегията на Общността относно управлението на отпадъците заявява, че където не може да се избегне образуване на отпадъци, те следва да се използват отново или да се възстановят за материал или енергия.
(4)
Съветът в своята Резолюция от 24 февруари 1997 г. относно стратегията на Общността за управление на отпадъците (6) настоява за нуждата от насърчаване оползотворяването на отпадъци с оглед намаляване количеството отпадъци за изхвърляне и запазване на природните ресурси, по-специално чрез повторна употреба, рециклиране, наторяване и оползотворяване на енергия от отпадъци и признава, че изборът на възможности при всеки отделен случай трябва да бъде съобразен с ефектите върху околната среда и икономиката, и че докато има напредък в науката и технологиите и се продължава да се работи върху анализа на цикъла на живот, повторното използване и оползотворяване се предпочитат, когато и доколкото те са най-добрите варианти за околната среда. Съветът също покани Комисията да разработи, колкото е възможно по скоро, подходяща последваща работа по проектите с приоритетна програми за отпадъци, включително за ОЕЕО.
(5)
Европейският парламент в своята Резолюция от 14 ноември 1996 г. (7), изисква Комисията да предостави предложения за директиви относно отпадъците, включително отпадъци от електрическо и електронно оборудване, и да основе тези предложения на принципа за отговорността на производителя. Европейският парламент, в същата резолюция, изиска Съветът и Комисията да направят предложение за намаляване обема на отпадъците.
(6)
Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. за отпадъците (8) предвижда, че чрез отделни директиви може да се създават специални правила за определени случаи или допълващи тези в Директива 75/442/ЕИО за управление на определени категории отпадъци.
(7)
Количеството ОЕЕО, произведено в Общността, нараства бързо. Съставът на опасните компонентни в електрическото и електронното оборудване (ЕЕО) е основна грижа при фазата на управление на отпадъците и рециклирането на отпадъци от електрическо и електронно оборудване не се извършва в необходимата степен.
(8)
Целта да се подобри управлението на ОЕЕО не може да бъде ефективно постигната от държавите-членки, действащи поотделно. По-специално различното прилагане на национално ниво на принципа за отговорността на производителя може да доведе до значителни несъответствия във финансовата тежест, която поемат икономическите оператори. Наличието на различни национални политики относно управлението на ОЕЕО спъва ефективността на политиките за рециклиране. Поради тази причина основния критерий се определя на ниво Общност.
(9)
Разпоредбите на настоящата директива се прилагат за продукти и производители, независимо от това по какъв начин извършват продажбата, включително дистанционна и електронна продажба. В тази връзка дотолкова, доколкото е приложимо, задълженията на производителите и разпространителите, които използват канали за дистанционна и електронна продажба, прилагат същата форма и се налагат по същия начин, с цел да се избегне увеличаването на други канали, които да поемат разноските по прилагането разпоредбите на настоящата директива относно ОЕЕО, при които оборудването се продава чрез дистанционна и електронна продажба.
(10)
Настоящата директива се отнася за всяко електрическо и електронно оборудване, използвано от потребителите, и електрическо и електронно оборудване за лична употреба. Настоящата директива се прилага, без да се накърнява законодателството на Общността относно безопасността и здравните изисквания, с които се защитават всички, които са в контакт с ОЕЕО, така както и специалното законодателство на Общността за управление на отпадъците, по-специално Директива 91/157/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 г. относно батериите и акумулаторите, съдържащи някои опасни вещества (9).
(11)
Директива 91/157/ЕИО на Съвета следва да бъде ревизирана колкото е възможно по скоро, по-специално в светлината на настоящата директива.
(12)
Регулирането чрез настоящата директива на отговорността на производителя, е едно от средствата за насърчаване разработването и произвеждането на електрическо и електронно оборудване, при което напълно се взема предвид и се улеснява тяхната поправка, възможно подобрение, повторна употреба, демонтиране и рециклиране.
(13)
С цел да се гарантират безопасността и здравето на хората, които разпространяват и които участват във връщането на ОЕЕО обратно, държавите-членки, в съответствие с националното законодателство и с това на Общността за безопасността и здравните изисквания, определят условията, при които разпространителите могат да откажат обратно връщане.
(14)
Държавите-членки насърчават разработването и произвеждането на електрическо и електронно оборудване, при което са взети предвид и са улеснени разглобяването и оползотворяването, по-специално повторната употреба и рециклирането на ОЕЕО, техните компоненти и материали. Производителите не следва да пречат на повторно използване на електрическо и електронно оборудване чрез специфични характеристики на дизайна или производствените процеси, освен ако такива специфични характеристики на дизайна или производствените процеси представляват най-важната полза, например по отношение на защитата на околната среда и/или изискванията за безопасност.
(15)
Разделното събиране е предварително условие, за да се гарантира специалното обработване и рециклиране на ОЕЕО, и е необходимо, за да се постигне избрано ниво на защита на човешкото здраве и околната среда в Общността. Потребителите следва активно да подпомагат постигането на успех при такова събиране и следва да бъдат насърчавани да връщат обратно отпадъци от електрическо и електронно оборудване. За тази цел следва да се поставят удобни съоръжения за връщане на ОЕЕО, включително обществени пунктове за събиране, където домакинствата да могат да връщат техните отпадъци безплатно.
(16)
За да се постигнат избрано ниво на защита и хармонизираните цели на Общността в областта на околната среда, държавите-членки приемат подходящите мерки с цел намаляване до минимум изхвърлянето на ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и с цел да се постигне високо ниво на разделно събиране на ОЕЕО. За да се гарантира, че държавите-членки полагат усилия да създадат ефикасна система за събиране, от тях се изисква да постигнат високо ниво на събиране на отпадъци от електрическо и електронно оборудване от домакинствата.
(17)
За да се гарантира избягване на разпръскване на замърсители в рециклираните материали или отпадъците, е належащо да се извършва специална обработка на ОЕЕО. Такава обработка е най-ефективното средство за гарантиране съответствието с избраното ниво на защита на околната среда на Общността. Всяко учреждение и предприятие, което рециклира и обработва, спазва минимум стандарти, за да предотврати отрицателното въздействие върху околната среда, което е резултат от обработката на ОЕЕО. Използват се най-добрите налични техники за обработка, оползотворяване и рециклиране, при условие че те гарантират човешкото здраве и висока защита на околната среда. Най-добрите налични техники за обработка, оползотворяване и рециклиране могат да се определят допълнително в съответствие с процедурите на Директива 96/61/ЕО.
(18)
Ако е целесъобразно, се предпочита повторната употреба на ОЕЕО и техните компоненти, монтажни възли и резервни части. Когато повторната употреба не е за предпочитане, всички отпадъци от електрическо и електронно оборудване, които са разделно събрани, се изпращат за оползотворяване, по време на което се постига високо ниво на рециклиране и възстановяване. Като допълнение, производителите се насърчават да използват рециклирани материали в ново оборудване.
(19)
Основният принцип по отношение финансиране управлението на ОЕЕО се урежда на ниво Общност и финансовите схеми следва да поддържат висока степен на събираемост, така също и прилагането на принципа за отговорността на производителя.
(20)
Ползвателите на електрическо и електронно оборудване от домакинствата следва да имат възможност да връщат обратно ОЕЕО безплатно. Следователно производителите финансират събирането от съоръженията за събиране, както и обработката, оползотворяването и изхвърлянето на ОЕЕО. За да има максимален ефект от принципа за отговорност на производителя, всеки производител следва да е отговорен за финансиране управлението на отпадъците от неговата собствена продукция. Производителят следва да може да избира да изпълни това задължение или сам, или чрез обща схема за събиране. Всеки производител, който разпространява на пазара продукти, осигурява финансови гаранции, за да предотврати тежестта на разходите за управление на ОЕЕО от продукти, чиито производители вече не са на пазара, да премине върху обществото или останалите производители. Отговорността за финансиране управлението на стари отпадъци се разпределя между всички съществуващи производители в общата финансова схема, при която всички производители, съществуващи на пазара, когато правят разходи, дават своя дял пропорционално. Общите финансови схеми не следва да водят до игнориране на малките производители, вносителите и новите участници. По време на преходния период, при пускане в продажбата на нови продукти, производителите могат да представят на купувачите, на доброволни начала, разходите по събирането, обработката и изхвърлянето на отпадъците от миналото, от гледна точка на въздействието върху околната среда. Производителите, ползващи се от условията на тази разпоредба, гарантират, че упоменатите разходи не надвишават действително понесените разходи.
(21)
Информация за потребителите относно изискванията да не се изхвърлят ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и разделното събиране на ОЕЕО, и относно системите за събиране и тяхната роля при управлението на ОЕЕО, е необходима за успеха при събирането на ОЕЕО. Такава информация предполага подходящо маркиране на електрическо и на електронно оборудване, които могат да бъдат поставени в кофи за боклук или подобни средства за събиране на отпадъци в общините.
(22)
Осигуряването от страна на производителите на информация за идентификацията на компонентите и материалите е важно за улесняване управлението, и по-специално обработката и оползотворяването/рециклирането на ОЕЕО.
(23)
Държавите-членки гарантират, че инфраструктурата за извършване на инспекции и мониторинг позволява да се извършва контрол за надлежното прилагане на настоящата директива, като се има предвид, inter alia, Препоръка 2001/331/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно определяне на минимални критерии за екологични инспекции в държавите-членки (10).
(24)
За да се наблюдава постигането на целите на настоящата директива, е необходима информация относно теглото, или ако това не е възможно, относно броя на електрическото и на електронното оборудване, пуснати на пазара в Общността, и степента на събиране, повторна употреба (включително възможно повторното използване на целия уред, оползотворяването/рециклирането и износа на отпадъците от електрическо и електронно оборудване, събрани в съответствие с настоящата директива.
(25)
Чрез постигане на споразумение между компетентния орган и заинтересуваните икономически сектори, държавите-членки могат да решат да не прилагат определени разпоредби на настоящата директива, при условие че се спазят съответните изисквания.
(26)
Адаптирането към научния и технически прогрес на определени разпоредби от директивата, на списъка с продукти, попадащи в категориите, посочени в приложение I А, на селективната обработка на материали и компоненти на ОЕЕО, на техническите изисквания за съхраняване и обработка на ОЕЕО и на символите за маркиране на ЕЕО, се извършва от Комисията съгласно процедурата на комитета.
(27)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящата директива, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определяне процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (11).
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Целта на настоящата директива е, като основен приоритет, предотвратяването на образуване на отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) и в допълнение на това, повторната употреба, рециклирането и други форми на оползотворяване на такива отпадъци, така че да се намали изхвърлянето на отпадъци. Тя също цели да подобри функционирането на операторите по отношение на околната среда, които участват в жизнения цикъл на електрическото и електронното оборудване, т.е. производители, разпространители и потребители, и по-специално тези оператори, които директно участват в обработката на отпадъците от електрическо и електронно оборудване.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за електрическо и електронно оборудване, попадащи в категориите, изброени в приложение I А, при условие че съответният уред не е част от друг вид уред, който не попада в приложното поле на настоящата директива. Приложение I Б съдържа списък с продукти, които попадат в категориите, посочени в приложение I А.
2. Настоящата директива се прилага, без да засяга законодателството на Общността относно безопасността и здравните изисквания и специалното законодателство на Общността относно управление на отпадъците.
3. Уредите, които са свързани със защитата на основните интереси за сигурност на държавите-членки, оръжия, амуниции и други военни материали са изключени от приложното поле на настоящата директива. Това обаче не важи за продукти, които не са предназначени за специални военни цели.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящата директива се използват следните определения:
а)
„електрическо и електронно оборудване“ или ЕЕО означава уреди, които зависят от електрически ток или електромагнитно поле, за да работят правилно, както и уреди за генериране, трансфер и измерване на такъв ток и полета, попадащи в категориите, посочени в приложение I А, и разработени за употреба с напрежение не по-вече от 1 000 волта за променлив ток и 1 500 волта за постоянен ток;
б)
„отпадъци от електрическо и електронно оборудване“ или ОЕЕО означава електрическо и електронно оборудване, които са отпадъци по смисъла на член 1, буква а) от Директива 75/442/ЕИО, включително всички компоненти, монтажни връзки и резервни части, които са част от продукта по време на бракуването;
в)
„предотвратяване“ означава мерки, чрез които се намаляват количеството и вредността за околната среда на ОЕЕО и на материали и вещества, които се съдържат в тях;
г)
„повторна употреба“ означава всяка операция, с която ОЕЕО или техни компоненти се използват повторно за същата цел, за която са били предназначени, включително продължителната употреба на уредите или техните компоненти, които са върнати в пунктовете за събиране, на разпространителите, на тези, които ги рециклират, или на производителите;
д)
„рециклиране“ означава преработка в производствен процес на отпадъчните материали за тяхната първоначална цел или за друга цел, но без оползотворяване на енергия, което означава използване на запалими отпадъци като средство за генериране на енергия чрез пряко изгаряне със или без използването на други отпадъци, но с оползотворяване на топлина;
е)
„оползотворяване“ означава всяка от приложимите операции, описани в приложение II Б към Директива 75/442/ЕИО;
ж)
„изхвърляне“ означава всяка от приложимите операции, описани в приложение II А към Директива 75/442/ЕИО;
з)
„обработване“ означава всички дейности, извършвани след като всички ОЕЕО са били предадени в съответното съоръжение за почистване, разглобяване, раздробяване, оползотворяване и подготовка за изхвърляне и всякакви други операции, извършвани за оползотворяване и/или изхвърляне на ОЕЕО.
и)
„производител“ е всяко лице, което, независимо от начина на продажба, включително средствата за дистанционни съобщения в съответствие с Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 г. относно защитата на потребителите по отношение на дистанционните договори (12):
i)
произвежда и продава електрическо и електронно оборудване със своя запазена марка,
ii)
препродава със своя запазена марка оборудване, произведено от друг доставчик, като прекупвачът не се счита за „производител“, ако запазената марка на производителя е поставена върху оборудването, както е посочено в подточка i), или
iii)
внася или изнася електрическо и електронно оборудване за професионални нужди в държава-членка.
Този, който осигурява изключително само финансиране съгласно и във връзка с някакво финансово споразумение, не се счита за „производител“, освен ако същият не действа като производител по смисъла на някоя от подточки от i) до iii);
й)
„разпространител“ означава всяко лице, което осигурява електрическо и електронно оборудване с търговска цел на лицето, което ще ги използва;
к)
„отпадъци от електрическо и електронно оборудване от домакинства“ означава отпадъци от електрическо и електронно оборудване, които идват от домакинства, както и от търговски, институционални и други източници, които поради своите качества и количество са подобни на тези от домакинствата;
л)
„опасни вещества и препарати“ означава всяко вещество или препарат, което се счита за опасно съгласно Директива 67/548/ЕИО (13) на Съвета или Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14);
м)
„финансово споразумение“ означава всеки договор или споразумение за заем, лизинг, наем или продажба с отсрочено плащане относно всяко оборудване, независимо дали условията на този договор или споразумение, или на всеки допълнителен договор или споразумение предвиждат, че прехвърлянето на собствеността на това оборудване ще се или може да се състои.
Член 4
Разработване на продукта
Държавите-членки насърчават разработването и производството на електрическо и електронно оборудване, при които е взето предвид и се улеснява разглобяването на части и оползотворяването, по-специално повторната употреба и рециклирането на ОЕЕО, техните компоненти и материали. В този смисъл държавите-членки предприемат подходящите мерки, така че производителите да не попречат на повторното използване на ОЕЕО чрез специфични характеристики на дизайна или производствените процеси, освен ако такива специфични характеристики на дизайна или производствените процеси не представляват най-важната полза, например по отношение на защитата на околната среда и/или изискванията за безопасност.
Член 5
Разделно събиране
1. Държавите-членки предприемат подходящите мерки, за да намалят до минимум изхвърлянето на ОЕЕО като неразделени общински отпадъци и да постигнат високо ниво на разделно събиране на ОЕЕО.
2. За ОЕЕО от домакинствата държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г.:
а)
са поставени удобни съоръжения, които позволяват на крайните държатели и разпространители да връщат такива отпадъци безплатно. Държавите-членки гарантират наличността и достъпа до необходимите съоръжения за събиране, взимайки предвид по-специално гъстотата на населението;
б)
когато се предоставя нов продукт, разпространителите са отговорни да гарантират, че този отпадък може да се върне обратно на разпространителя безплатно, въз основа на принципа на взаимност, доколкото оборудването е от сходен вид и изпълнява същите функции като предоставеното оборудване. Държавите-членки могат да се отклонят от тази разпоредба, при условие че гарантират, че връщането обратно на ОЕЕО не е по-сложно за крайния държател и при условие че тези системи остават безплатни за него. Държавите-членки, които използват тази разпоредба, съобщават на Комисията за това;
в)
без да нарушава разпоредбите на букви а) и б), производителят има право да създаде и действа по индивидуална и/или обща система за обратно връщане на ОЕЕО от домакинствата, при условие че тези системи следват целите на настоящата директива;
г)
вземайки предвид безопасността и здравните стандарти на национално ниво и ниво Общност, може да се откаже връщането по букви а) и б) на ОЕЕО, които представляват риск за здравето и безопасността на лицата, които работят с тях, поради наличие на вредни примеси. Държавите-членки постигат определени споразумения за такъв вид ОЕЕО.
Държавите-членки могат да обезпечат постигането на такива специфични споразумения за връщане на ОЕЕО съгласно букви а) и б), ако оборудването не съдържа основните компоненти, или ако оборудването съдържа отпадъци, различни от ОЕЕО.
3. В случай на ОЕЕО, различни от ОЕЕО от домакинства, и без да се нарушава член 9, държавите-членки гарантират, че производителите или трети страни, действащи от тяхно име, осигуряват събирането на такива отпадъци.
4. Държавите-членки гарантират, че всички ОЕЕО, събрани съгласно по-горните параграфи 1, 2 и 3, се транспортират до съоръженията за обработка, за които има разрешение съгласно член 6, освен ако тези устройства са повторно използвани като цяло. Държавите-членки гарантират, че предвиденото повторно използване не води до заобикаляне на настоящата директива, по-специално по отношение на членове 6 и 7. Събирането и транспортирането на разделно събрани ОЕЕО се извършва по начин, който оптимизира повторната употреба и рециклирането на тези компоненти или цели устройства, които могат да се рециклират или използват повторно.
5. Без да се засяга параграф 1, държавите-членки гарантират, че най-късно до 31 декември 2006 г. следва да се постигне степен на разделно събиране на ОЕЕО от минимум четири килограма средно за един жител на година.
Европейският парламент и Съветът, по предложение на Комисията и вземайки предвид техническия и икономически опит, натрупан от държавите-членки, определят нова задължителна цел до 31 декември 2008 г. Тя може да представлява процент от количествата електрическо и електронно оборудване, продадени на домакинствата през предходните години.
Член 6
Обработка
1. Държавите-членки гарантират, че производителите или трети страни, действащи от тяхно име, в съответствие със законодателството създават системи, чрез които се осигурява обработката на ОЕЕО чрез използване на най-добри налични техники за обработка, оползотворяване и рециклиране. Системите могат да бъдат създадени от производителите индивидуално и/или колективно. За да се гарантира съответствие с член 4 от Директива 75/442/ЕИО, обработването включва минимум отстраняване на всички течности и селективна обработка в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Според процедурата, посочена в член 14, параграф 2, с приложение II могат да се въведат и други технологии за обработка, които гарантират поне същото ниво на защита на човешкото здраве и околната среда.
За целите на защитата на околната среда държавите-членки могат да създадат минимум стандарти за качество на обработката на събраните ОЕЕО. Държавите-членки, които изберат такива стандарти за качество, съобщават за това на Комисията, която публикува тези стандарти.
2. Държавите-членки гарантират, че всяка организация и предприятие, които извършват обработка, са получили разрешително от компетентните органи в съответствие с членове 9 и 10 от Директива 75/442/ЕИО.
Дерогацията от разрешителното, което се изисква съобразно член 11, параграф 1, буква б) от Директива 75/442/ЕИО, може да се прилага за дейности по оползотворяване на ОЕЕО, ако проверката се извърши от компетентния орган преди регистрацията, за да се гарантира съответствие с член 4 от Директива 75/442/ЕИО.
При проверката се прави преглед на:
а)
вида и количествата отпадъци, които следва да се обработват;
б)
основните технически изисквания, които следва да се спазват;
в)
предварителните мерки за безопасност, които следва да се вземат.
Проверката се извършва най-малко един път в годината и резултатите се съобщават на Комисията от държавите-членки.
3. Държавите-членки гарантират, че организациите и предприятията, извършващи обработката, съхраняват и обработват ОЕЕО при спазване на техническите изисквания, определени в приложение III.
4. Държавите-членки гарантират, че разрешителното или регистрацията, посочени в параграф 2, включват всички условия, необходими за постигане на съответствие с изискванията на параграфи 1 и 3 за постигане на целите на оползотворяването, посочени в член 7.
5. Действията по обработка може също така да бъдат предприети от външни за държавите-членки или Общността страни, при условие че транспортирането на ОЕЕО е в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 г. относно наблюдаването и контрола на превозите на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (15).
ОЕЕО, изнесени от Общността в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета, Регламент (ЕО) № 1420/1999 на Съвета от 29 април 1999 г. за определяне на общи правила и процедури, които да се прилагат за експедициите на определени типове отпадъци в определени страни, които не са членки на ОИСР (16) и Регламент (ЕО) № 1547/1999 на Комисията от 12 юли 1999 г. за определяне на процедури за контрол съгласно Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета, които се прилагат за експедицията на определени видове отпадъци до определени страни, за които не се прилага окончателният вариант на Решение С (92)39 на ОИСР (17), се следят относно спазването на задълженията и целите, посочени в член 7, параграфи 1 и 2 от настоящата директива, само ако износителят може да докаже, че операциите по оползотворяване, повторна употреба и/или рециклиране са се извършили при условия, еквивалентни на изискванията на настоящата директива.
6. Държавите-членки насърчават организациите и предприятията, които извършват обработка, да въвеждат сертифицирани системи за управление на околната среда в съответствие с Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. за допускане на доброволното участие на организации в Схемата на Общността за управление по околната среда и одит (EMAS) (18).
Член 7
Оползотворяване
1. Държавите-членки гарантират, че производителите и трети лица, действащи от тяхно име, създават системи, индивидуално или колективно, в съответствие със законодателството но Общността, с които осигуряват оползотворяването на ОЕЕО, които са събрани разделно в съответствие с член 5. Държавите-членки дават приоритет на повторната употреба на целите уреди. До датата, посочена в параграф 4, тези уреди не се вземат предвид при определяне на целите, залегнали в параграф 2.
2. Относно ОЕЕО, определени за обработка в съответствие с член 6, държавите-членки гарантират, че до 31 декември 2006 г. производителите са постигнали следните цели:
а)
за ОЕЕО, попадащи в категории 1 и 10 на приложение I A,
-
степента на оползотворяване е увеличена до минимум 80 % от средното тегло за уред, и
-
повторно използваните и рециклирани компоненти, материали и вещества се увеличават на минимум 75 % от средното тегло за един уред;
б)
за ОЕЕО, попадащи в категории 3 и 4 на приложение I A,
-
степента на оползотворяване е увеличена до минимум 75 % от средното тегло за уред, и
-
повторно използваните и рециклирани компоненти, материали и вещества се увеличавта на минимум 65 % от средното тегло за един уред;
в)
за ОЕЕО, попадащи в категории 2, 5, 6, 7 и 9 на приложение I A,
-
степента на оползотворяване е увеличена до минимум 70 % от средното тегло за уред, и
-
повторно използваните и рециклирани компоненти, материали и вещества се увеличават на минимум 50 % от средното тегло за един уред;
г)
за газоразрядни лампи степента на компонентите, материалите и веществата, които са повторно използвани или рециклирани, достига минимум 80 % от теглото на лампите.
3. Държавите-членки гарантират, че за определяне на тези цели производителите или третите страни, действащи от тяхно име, запазват данни относно масата от ОЕЕО, техните компоненти, материали и вещества, когато те влизат и излизат от съоръженията за обработка и/или когато влизат в съоръжение за оползотворяване или рециклиране.
Комисията, в съответствие с процедурата, определена в член 14, параграф 2, създава подробни правила за съответствие на мониторинга, включително спецификации за материали, на държавите-членки с целите, посочени в параграф 2. Комисията представя тези мерки до 13 август 2004 г.
4. Европейският парламент и Съветът, действащи по предложение на Комисията, поставят нови цели за оползотворяване и повторна употреба/рециклиране, включително повторната употреба на уредите, когато е целесъобразно, както и на продукти, попадащи в категория 8 от приложение I A, до 31 декември 2008 г. Това се прави като се вземат предвид ползите за околната среда от електрическо и електронно оборудване, които са в употреба, такива като подобряване ефективността на ресурсите в резултат на развитието в областта на материалите и технологиите. Техническият прогрес при повторната употреба, оползотворяването и рециклирането, продуктите и материалите, както и опитът, натрупан от държавите-членки и промишлеността, също се вземат предвид.
5. Държавите-членки насърчават разработването на нови технологии за оползотворяване, рециклиране и обработка.
Член 8
Финансиране по отношение на ОЕЕО от домакинствата
1. Държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г. производителите осигуряват най-малко финансиране за събирането, обработката, оползотворяването и екологичното изхвърляне на ОЕЕО от домакинствата, поставени в съоръженията за събиране, предоставени в съответствие с член 5, параграф 2.
2. За продукти, пуснати на пазара след 13 август 2005 г., всеки производител носи отговорност за финансирането на дейностите, посочени в параграф 1 и отнасящи се до отпадъците от продуктите, които те произвеждат. Производителите могат да изберат да изпълнят това задължение индивидуално или чрез обща схема за събиране.
Държавите-членки гарантират, че при пускане на продукт на пазара всеки производител осигурява гаранция, която показва, че управлението на ОЕЕО ще бъде финансирано, и че производителите ясно са маркирали техните продукти в съответствие с член 11, параграф 2. Тази гаранция е за това, че дейностите, посочени в параграф 1, отнасящи се до тези продукти, ще бъдат финансирани. Гаранцията може да има формата на участие на производителя в подходящите схеми за финансиране управлението на ОЕЕО, застраховка за рециклиране или блокиране на банкова сметка.
Разходите по събирането, обработката и изхвърлянето, съобразени с околната следа, не се показват отделно на купувачите по време на продажбата на новите продукти.
3. Отговорността за покриване на разходите по управление на ОЕЕО от продукти, пуснати на пазара преди датата, посочена в параграф 1 (стари отпадъци), се поема от една или повече системи, които всички производители, съществуващи на пазара, когато се появят съответните разходи, поддържат пропорционално, т.е. съответно на техния дял на пазара в зависимост от вида на оборудването.
Държавите-членки гарантират, че за преходния период от 8 години (10 години за категория 1 от приложение I A) след влизането в сила на настоящата директива производителите могат да показват на купувачите разходите за събиране, обработка и изхвърляне по начин, благоприятен за околната среда, по време на продажбата на нови продукти. Упоменатите разходи не следва да превишават действителните разходи.
4. Държавите-членки гарантират, че производителите, поддържащи електрическо и електронно оборудване чрез дистанционна комуникация също спазват изискванията, определени в настоящия член, по отношение на оборудване, предоставено в държавата-членка, в която пребивава купувачът на това оборудване.
Член 9
Финансиране с оглед ОЕЕО от потребители, различни от домакинства
Държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г. поемането на разходите за събиране, обработка, оползотворяване и съобразено с околната среда изхвърляне на ОЕЕО от продукти, идващи от потребители, различни от домакинства, и пуснати на пазара след 13 август 2005 г. се осигурява от производителите.
За ОЕЕО от продукти, пуснати на пазара след 13 август 2005 г. (стари отпадъци), поемането на разходите по управление се осигурява от производителите. Държавите-членки могат, като алтернатива, да вземат мерки тези потребители, които не са домакинства, да поемат част или изцяло отговорността за това финансиране.
Производителите и потребителите, които не са домакинства, могат, без да нарушават настоящата директива, да сключат споразумения, с които се уговорят методите на финансиране.
Член 10
Информация за потребителите
1. Държавите-членки гарантират, че потребителите на електрическо и електронно оборудване в домакинствата получават необходимата информация за:
а)
изискванията да не се изхвърлят ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и за разделното събиране на такива ОЕЕО;
б)
системите за връщане и събиране, които са на разположение;
в)
тяхната роля при повторната употреба, рециклирането и други форми на оползотворяване на ОЕЕО;
г)
възможното влияние върху околната среда и здравето на човека като резултат от присъствието на опасни вещества в електрическото и електронното оборудване;
д)
значението на символите, показани в приложение IV.
2. Държавите-членки приемат подходящите мерки, така че потребителите да участват в събирането на ОЕЕО и за насърчаването им да улеснят процеса на повторна употреба, обработка и оползотворяване.
3. С оглед минимизиране изхвърлянето на ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и улесняване тяхното разделно събиране, държавите-членки гарантират, че производителите поставят подходящата маркировка върху електрическото и електронното оборудване, пуснато на пазара след 13 август 2005 г. със символа, показан в приложение IV. В изключителни случаи, когато това е необходимо поради размера или функциите на продукта, символът се напечатва върху опаковката, върху инструкциите за употреба и върху гаранционната карта на електрическото и електронното оборудване.
4. Държавите-членки могат да изискат част от или цялата информация, посочена в параграфи от 1 до 3, да бъде предоставена от производителите и/или разпространителите в инструкциите за употреба или на мястото на продажбата.
Член 11
Информация за съоръженията за обработка
1. С цел да се улесни повторното използване, правилното и съобразено с околната среда обработване на ОЕЕО, включително поддръжката, подобряването, подновяването и рециклирането, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че производителите осигуряват информация за обработката и рециклирането за всички видове ново ЕЕО, пуснато на пазара, в периода от една година след пускането на пазара на оборудването. Информацията показва, доколкото това е необходимо, за да могат центровете за повторно използване и съоръженията за обработка и рециклиране да постигнат съответствие с разпоредбите на настоящата директива, различните компоненти и материали в ЕЕО, както и местоположението на опасните вещества и препарати в ЕЕО. Тя се предоставя на разположение на центровете за повторно използване и съоръженията за обработка и рециклиране от производителите на ЕЕО във формата на наръчници или чрез електронните медии (т.е. CD-ROM, онлайн услуги).
2. Държавите-членки гарантират, че всички производители на електрическо и електронно оборудване, пуснато на пазара след 13 август 2005 г. са обозначили ясно уреда посредством поставена маркировка върху уреда. Нещо повече, за да може датата, на която уредcj е пуснат на пазара, да бъде недвусмислено определена, маркировката върху уреда показва, че последният е бил пуснат на пазара след 13 август 2005 г. Комисията насърчава подготовката на Европейски стандарти за тази цел.
Член 12
Информация и докладване
1. Държавите-членки съставят регистър на производителите и събират информация, включително доказани оценки, въз основа на годишните количества и категории относно електрическо и електронно оборудване, пуснато на пазара, събрано чрез всички начини, повторно използвано, рециклирано и оползотворено в държавите-членки, както и относно изнесените събрани отпадъци по тегло или, ако това е възможно, по брой.
Държавите-членки гарантират, че производителите, доставящи електрическо и електронно оборудване чрез средствата на дистанционната комуникация, осигуряват информация за съобразяването с изискванията на член 8, параграф 4 и за количествата и категориите електрическо и електронно оборудване, пуснато на пазара в държавата-членка, където купувачът на това оборудване пребивава.
Държавите-членки гарантират, че изискваната информацията се съобщава на Комисията на две години, в срок от 18 месеца след края на съответния двегодишен период. Първата информация обхваща 2005 и 2006 г. Тази информация се във формат, който ще бъде определен в рамките на годината след влизането в сила на настоящата директива и в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2, с оглед създаването на база данни за ОЕЕО и тяхната обработка.
Държавите-членки осигуряват обмяната на актуална информация с цел да се постигне съответствие с настоящия параграф, и по-специално за дейностите по обработка, посочени в член 6, параграф 5.
2. Без да се засягат изискванията на параграф 1, държавите-членки изпращат доклад на Комисията за прилагането на настоящата директива на всеки три години. Докладът се съставя въз основата на въпросник или план, създадени от Комисията в съответствие с процедурата, залегнала в член 6 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета от 23 декември 1991 г. относно стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда (19). Въпросникът или планът се изпращат на държавите-членки шест месеца преди започването на периода, за който се отнася докладът. Докладът се предоставя на Комисията в срок от девет месеца след края на тригодишния период, обхванат от него.
Първият тригодишен доклад обхваща периода от 2004 г. до 2006 г.
Комисията публикува доклад по прилагането на настоящата директива в срок от девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
Член 13
Адаптиране към научния и техническия прогрес
Всички изменения, които са необходими, за да се адаптират член 7, параграф 3, приложение I Б, (по-специално с оглед на възможното прибавяне на осветителни тела в домовете, електрически лампи с нажежаема жичка и фотоволтаични продукти, като соларни панели), приложение II (по-специално като се вземат предвид новите технически разработки за обработване на ОЕЕО), и приложения III и IV към научния и технически напредък, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 14, параграф 2.
Преди да се изменят приложенията, Комисията, inter alia, се консултира с производителите на електрическо и електронно оборудване, с тези, които рециклират, с операторите по обработката и с екологичните организации, както и с асоциациите на работодателите и потребителите.
Член 14
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитетът, създаден съобразно член 18 от Директива 75/442/ЕИО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се взема предвид и член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Санкции
Държавите-членки определят санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Така предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 16
Проверки и мониторинг
Държавите-членки гарантират, че чрез извършване на инспекции и мониторинг се осигурява контрол за правилното прилагане на настоящата директива.
Член 17
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 13 август 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети в областта, уредена с настоящата директива.
3. При условие че целите, заложени в настоящата директива, са постигнати, държавите-членки могат да транспонират разпоредбите, посочени в член 6, параграф 6, член 10, параграф 1 и член 11 чрез постигане на споразумение между компетентните органи и заинтересованите икономически сектори. Такива споразумения отговарят на следните изисквания:
а)
споразуменията да са влезли в сила;
б)
споразуменията определят целите със съответните крайни срокове;
в)
споразуменията се публикуват в националния официален вестник или в официален документ, които са еднакво достъпни за обществеността и се изпращат на Комисията;
г)
постигнатите резултати се наблюдават през определени периоди от време, съобщават се на компетентните органи и Комисията, и се предоставят на обществеността при условията, посочени в споразумението;
д)
компетентните органи гарантират, че постигнатият напредък по споразумението е проверен;
е)
в случай на несъответствие със споразумението държавите-членки прилагат съответните разпоредби на настоящата директива чрез законови, подзаконови и административни мерки.
4.
а)
Гърция и Ирландия, които поради техните:
-
дефицит на инфраструктура за рециклиране,
-
географски особености, като голям брой малки острови и наличие на селски и планински области,
-
ниска гъстота на населението, и
-
ниско ниво на потребление на електрическо и електронно оборудване,
не могат да постигнат целите за събиране, посочени в член 5, параграф 5, първа алинея, или целите за оползотворяване, посочени в член 7, параграф 2, и които, съгласно член 5, параграф 2, трета алинея от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно депониране на отпадъците (20), могат да поискат удължаване на крайния срок, определен в този член,могат да удължат периода, посочен в член 5, параграф 5 и член 7, параграф 2 от настоящата директива с 24 месеца.
Тези държави-членки съобщават на Комисията за техните решения най-късно до въвеждането на настоящата директива.
б)
Комисията информира другите държави-членки и Европейския парламент относно тези решения.
5. В срок от пет години след влизането в сила на настоящата директива, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, основан на опита по прилагането на настоящата директива, по-специално по отношение на разделното събиране, обработване, оползотворяване и финансовите системи. Като допълнение докладът се основава на развитието на технологиите, натрупания опит, екологичните изисквания и функционирането на вътрешния пазар. Докладът, ако е целесъобразно, се придружава от предложения за ревизия на съответните разпоредби от настоящата директива.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2003 година.