KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/16/EF
af 19. marts 2007
om gennemførelse af Rådets direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med hensyn til afklaring af bestemte definitioner
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (1), særlig artikel 53a, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Direktiv 85/611/EØF indeholder adskillige og ofte sammenkædede definitioner, der vedrører de aktiver, der kan investeres i af institutter for kollektiv investering i værdipapirer (herefter benævnt »investeringsinstitutter«), herunder en definition af »værdipapirer« og en definition af »pengemarkedsinstrumenter«.
(2)
Siden vedtagelsen af direktiv 85/611/EØF er udvalget af finansielle instrumenter, der handles på de finansielle markeder, vokset betydeligt, hvilket har ført til usikkerhed med hensyn til, om bestemte kategorier af finansielle instrumenter falder ind under disse definitioner. Usikkerheden omkring anvendelsen af definitionerne giver anledning til divergerende fortolkninger af direktivet.
(3)
Med henblik på at sikre en ensartet anvendelse af direktiv 85/611/EØF, bistå medlemsstaterne med at udvikle en fælles forståelse af, om et investeringsinstitut kan investere i en bestemt kategori af aktiver, og sikre, at definitionerne forstås på en måde, der er i overensstemmelse med de principper, der ligger til grund for direktiv 85/611/EØF, såsom principperne vedrørende risikospredning og risikobegrænsning samt investeringsinstitutternes evne til at indløse deres andele på forlangende af ihændehaverne og til at beregne nettoværdien af deres aktiver ved udstedelse eller indløsning af andele, er det nødvendigt at tilbyde de kompetente myndigheder og markedsdeltagerne en større grad af sikkerhed i denne henseende. Større sikkerhed vil også kunne medvirke til at få meddelelsesproceduren for den grænseoverskridende spredning af investeringsinstitutter til at fungere bedre.
(4)
Præciseringerne i dette direktiv medfører ikke i sig selv nye adfærdsmæssige eller operationelle forpligtelser for de kompetente myndigheder eller markedsdeltagerne. Det er ikke hensigten at opstille en udtømmende liste over finansielle instrumenter og transaktioner, men snarere at klarlægge nogle basale kriterier, der kan benyttes til at bestemme, om en given kategori af finansielle instrumenter er omfattet af de forskellige definitioner eller ej.
(5)
Spørgsmålet om, hvorvidt et bestemt aktiv kan komme på tale for et investeringsinstitut, bør ikke kun vurderes på grundlag af, hvorvidt det falder ind under de i dette direktiv afklarede definitioner, men også på grundlag af de øvrige krav i direktiv 85/611/EØF. De kompetente nationale myndigheder kan gennem Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (CESR) arbejde sammen for at udvikle fælles metoder til den praktiske og løbende anvendelse af disse præciseringer inden for rammerne af deres tilsynsforpligtelser, navnlig i sammenhæng med andre krav, som stilles i direktiv 85/611/EØF, f.eks. kontrol- eller risikostyringsprocedurer, og de skal sikre, at produktpasset fungerer korrekt.
(6)
I direktiv 85/611/EØF defineres værdipapirer udelukkende ud fra en formel juridisk synsvinkel. Definitionen af værdipapirer kan derfor anvendes på et bredt spektrum af finansielle produkter med forskellige kendetegn og varierende grader af likviditet. For hvert af disse finansielle produkter bør det sikres, at der er overensstemmelse mellem definitionen af værdipapirer og de øvrige bestemmelser i direktivet.
(7)
Fonde af den lukkede type (closed end funds) udgør en kategori af aktiver, der i direktiv 85/611/EØF ikke udtrykkeligt er nævnt som et aktiv, der kan komme på tale for et investeringsinstitut. Andele i fonde af den lukkede type behandles imidlertid ofte som værdipapirer, og deres optagelse til handel på et reguleret marked udgør ofte den direkte begrundelse for denne behandling. Det er derfor nødvendigt at give markedsdeltagerne og de kompetente myndigheder sikkerhed for, om andele i fonde af den lukkede type er omfattet af definitionen på værdipapirer. De nationale kompetente myndigheder kunne gennem CESR arbejde sammen om at udvikle fælles fremgangsmåder med hensyn til den praktiske, løbende anvendelse af de kriterier, der gælder for fonde af den lukkede type, navnlig hvad angår grundlæggende minimumsstandarder i relation til corporate governance-mekanismer.
(8)
Der er også behov for øget retssikkerhed for så vidt angår kategoriseringen af finansielle instrumenter som værdipapirer i de tilfælde, hvor de finansielle instrumenter er koblet sammen med resultatudviklingen for andre aktiver, herunder aktiver, hvortil der ikke er henvist i direktiv 85/611/EØF, eller hvor de finansielle instrumenter er sikret ved sådanne aktiver. Det bør gøres klart, at hvis sammenkoblingen med instrumentets underliggende komponent eller en anden af instrumentets komponenter udgør et element, som bør betragtes som et indbygget afledt instrument, falder det finansielle instrument ind under underkategorien af værdipapirer, der omfatter et afledt instrument. Det medfører, at kriterierne for afledte instrumenter i henhold til direktiv 85/611/EØF skal anvendes på dette element.
(9)
For at falde ind under definitionen på pengemarkedsinstrumenter i direktiv 85/611/EØF bør et finansielt instrument opfylde bestemte kriterier, og det skal navnlig normalt handles på pengemarkedet, være likvidt og kunne værdiansættes til enhver tid. Det er nødvendigt at sikre en ensartet anvendelse af disse kriterier under hensyntagen til bestemte markedspraksis. Det er også nødvendigt at tydeliggøre, at kriterierne skal forstås i sammenhæng med andre principper i direktiv 85/611/EØF. Definitionen på pengemarkedsinstrumenter bør også omfatte finansielle instrumenter, der ikke får adgang til eller handles på et reguleret marked, og for hvilke direktiv 85/611/EØF indeholder supplerende kriterier foruden de generelle kriterier for pengemarkedsinstrumenter. Det var derfor også nødvendigt at præcisere disse kriterier i lyset af kravene om investorbeskyttelse og under hensyn til direktivets principper om eksempelvis porteføljelikviditet i direktivets artikel 37.
(10)
I henhold til direktiv 85/611/EØF skal finansielle afledte instrumenter betragtes som likvide finansielle aktiver, hvis de opfylder kriterierne i direktivet. Det er nødvendigt at sikre en ensartet anvendelse af disse kriterier, og det er også nødvendigt at præcisere, at disse kriterier skal forstås på en måde, der er forenelig med andre bestemmelser i direktivet. Det bør også præciseres, at hvis kreditderivater opfylder disse kriterier, udgør de finansielle afledte instrumenter i den betydning, der anvendes i direktiv 85/611/EØF, hvorfor de kan behandles som likvide finansielle aktiver.
(11)
Behovet for en præcisering er især presserende for afledte instrumenter baseret på finansielle indekser. Der findes i dag en lang række finansielle indekser, der fungerer som basis for et afledt instrument. Disse indekser kan variere i henseende til deres sammensætning eller vægtningen af deres komponenter. Det er i alle tilfælde nødvendigt at sikre, at investeringsinstituttet kan opfylde sine forpligtelser med hensyn til porteføljelikviditet i henhold til artikel 37 i direktiv 85/611/EØF og beregning af aktivernes nettoværdi, og at disse forpligtelser ikke påvirkes negativt af kendetegnene ved det afledte instruments underliggende aktiv. Det bør præciseres, at afledte instrumenter, der er baseret på finansielle indekser, hvis sammensætning er tilstrækkeligt diversificeret, som repræsenterer en passende benchmark for det marked, som de refererer til, og for hvilke der findes tilstrækkelige oplysninger om indeksets sammensætning og beregning, falder ind under kategorien af afledte instrumenter som likvide finansielle aktiver. De kompetente nationale myndigheder kan gennem CESR arbejde sammen for at udvikle fælles metoder til den praktiske og løbende anvendelse af disse kriterier i forhold til indekser, der er baseret på aktiver, der ikke hver især betegnes som brugbare aktiver i direktivet.
(12)
Værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, der omfatter et afledt instrument, betragtes i direktiv 85/611/EØF som en underkategori af værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter. Det forhold, at et værdipapir eller et pengemarkedsinstrument omfatter et afledt instrument, betyder ikke, at hele det finansielle instrument omdannes til et afledt finansielt instrument, der falder uden for definitionerne på værdipapir eller pengemarkedsinstrument. Det er derfor nødvendigt at skabe klarhed om, hvorvidt et afledt finansielt instrument kan betragtes som værende en del af et andet instrument. Når et værdipapir eller et pengemarkedsinstrument omfatter et afledt instrument, er der desuden en risiko for, at direktivets regler for afledte instrumenter tilsidesættes. Derfor stilles der i direktivet krav om, at indbyggede afledte instrumenter identificeres, og at disse regler respekteres. I betragtning af graden af innovation på det finansielle område er det ikke altid nemt at identificere et indbygget afledt instrument. For at skabe større sikkerhed i denne henseende bør der fastlægges kriterier, der kan benyttes til at identificere sådanne instrumenter.
(13)
I henhold til direktiv 85/611/EØF falder teknikker og hjælpemidler, som angår transaktioner i værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, og som benyttes til en effektiv forvaltning af porteføljen, uden for definitionerne på værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter. For at tydeliggøre grænserne for disse definitioner er det nødvendigt at fastsætte kriterier, der kan benyttes til at identificere de transaktioner, der falder ind under disse teknikker og hjælpemidler. Der skal også erindres om, at disse teknikker og hjælpemidler skal forstås i sammenhæng med de øvrige forpligtelser for et investeringsinstitut, navnlig for så vidt angår dets risikoprofil. Det betyder, at de skal være forenelige med bestemmelserne i direktiv 85/611/EØF om risikostyring og risikospredning og med direktivets begrænsninger på korte salgs- og lånepositioner.
(14)
Direktiv 85/611/EØF indeholder kriterier til definition af investeringsinstitutter, der kopierer sammensætningen af et bestemt aktie- eller obligationsindeks. Investeringsinstitutter, der opfylder disse kriterier, er genstand for en mere fleksibel behandling med hensyn til emittentbegrænsninger. Det er derfor nødvendigt at udvikle en klar forståelse af disse kriterier og sikre, at de anvendes på ensartet vis i medlemsstaterne. Det nødvendiggør en yderligere præcisering af, hvornår et investeringsinstitut kan betragtes som et indekskopierende investeringsinstitut, og der må dermed også skabes større sikkerhed omkring de vilkår, der begrunder denne særbehandling af indekskopierende investeringsinstitutter.
(15)
Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg er blevet hørt med henblik på teknisk rådgivning.
(16)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand
I dette direktiv fastsættes regler for at præcisere følgende begreber med det formål at sikre en ensartet anvendelse heraf:
1)
værdipapirer, som defineret i artikel 1, stk. 8, i direktiv 85/611/EØF
2)
pengemarkedsinstrumenter, som defineret i artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF
3)
likvide finansielle aktiver, som nævnt i definitionen på investeringsinstitutter i artikel 1, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF med hensyn til finansielle afledte instrumenter
4)
værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, der omfatter et afledt instrument, jf. artikel 21, stk. 3, fjerde afsnit, i direktiv 85/611/EØF
5)
teknikker og hjælpemidler, der benyttes med henblik på en effektiv forvaltning af porteføljen, jf. artikel 21, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF
6)
indekskopierende investeringsinstitutter, jf. artikel 22a, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF.
Artikel 2
Artikel 1, stk. 8, i direktiv 85/611/EØF
Værdipapirer
1. Henvisningen i artikel 1, stk. 8, i direktiv 85/611/EØF til værdipapirer skal forstås som en henvisning til finansielle instrumenter, der opfylder følgende kriterier:
a)
Det potentielle tab, som investeringsinstituttet kan pådrage sig gennem besiddelsen af de pågældende instrumenter, er begrænset til det beløb, det har betalt for dem.
b)
Deres likviditet bringer ikke investeringsinstituttets evne til at efterleve artikel 37 i direktiv 85/611/EØF i fare.
c)
En pålidelig værdiansættelse af instrumenterne er tilgængelig i følgende form:
i)
for værdipapirer, der har fået adgang til eller handles på et reguleret marked, jf. artikel 19, stk. 1, litra a)-d), i direktiv 85/611/EØF, i form af nøjagtige, pålidelige og regelmæssigt fastsatte priser, som enten er markedspriser eller priser, som stilles til rådighed af værdiansættelsessystemer, der er uafhængige af emittenter
ii)
for værdipapirer, jf. artikel 19, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF, i form af en periodisk værdiansættelse baseret på oplysninger fra emittenten af værdipapiret eller kompetente investeringsanalyser.
d)
Relevante oplysninger om instrumenterne er tilgængelige i følgende form:
i)
for værdipapirer, der har fået adgang til eller handles på et reguleret marked, jf. artikel 19, stk. 1, litra a)-d), i direktiv 85/611/EØF, i form af regelmæssige, præcise og udførlige oplysninger til markedet om værdipapiret eller eventuelt om værdipapirporteføljen
ii)
for andre værdipapirer, jf. artikel 19, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF, i form af regelmæssige og præcise oplysninger til investeringsinstituttet om værdipapiret eller eventuelt om værdipapirporteføljen.
e)
De er omsættelige.
f)
Deres erhvervelse er i overensstemmelse med investeringsinstituttets investeringsmålsætninger eller investeringspolitik, eller begge, i henhold til direktiv 85/611/EØF.
g)
Risiciene forbundet med instrumenterne fanges på passende vis af investeringsinstituttets risikostyringsproces.
Medmindre investeringsinstituttet har adgang til oplysninger, der viser det modsatte, antages det, med henblik på første afsnit, litra b) og e), at finansielle instrumenter, der har fået adgang til eller handles på et reguleret marked, jf. artikel 19, stk. 1, litra a), b) eller c), i direktiv 85/611/EØF, ikke bringer investeringsinstituttets evne til at efterleve artikel 37 i direktiv 85/611/EØF i fare, og de antages også at være omsættelige.
2. Værdipapirer i henhold til artikel 1, stk. 8, i direktiv 85/611/EØF anses for at omfatte følgende:
a)
andele i fonde af den lukkede type, der er dannet som investeringsselskaber eller som investeringsfonde, og som opfylder følgende kriterier:
i)
De opfylder kriterierne i stk. 1.
ii)
De er omfattet af corporate governance-mekanismer, der gælder for virksomheder.
iii)
Hvis formueforvaltningen varetages af en anden enhed på vegne af fonden af den lukkede type, er denne enhed omfattet af national lovgivning om investorbeskyttelse.
b)
andele i fonde af den lukkede type, der er dannet i overensstemmelse med aftaleretten, og som opfylder følgende kriterier:
i)
De opfylder kriterierne i stk. 1.
ii)
De er omfattet af corporate governance-mekanismer svarende til dem, der gælder for virksomheder, jf. litra a), nr. ii).
iii)
De forvaltes af en enhed, der er omfattet af national lovgivning om investorbeskyttelse.
c)
finansielle instrumenter, der opfylder følgende kriterier:
i)
De opfylder kriterierne i stk. 1.
ii)
De er sikret ved eller koblet sammen med resultatudviklingen for andre aktiver, der kan adskille sig fra dem, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF.
3. Såfremt et finansielt instrument, som falder ind under stk. 2, litra c), indeholder et afledt instrument som omhandlet i artikel 10 i nærværende direktiv, finder kravene i artikel 21 i direktiv 85/611/EØF anvendelse på dette instrument.
Artikel 3
Artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF
Instrumenter, der normalt handles på pengemarkedet
1. Henvisningen i artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF til pengemarkedsinstrumenter skal forstås som en henvisning til følgende finansielle instrumenter:
a)
finansielle instrumenter, der har fået adgang til eller handles på et reguleret marked, jf. artikel 19, stk. 1, litra a), b) og c), i direktiv 85/611/EØF
b)
finansielle instrumenter, der ikke er optaget til handel.
2. Henvisningen i artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF til pengemarkedsinstrumenter som instrumenter, der normalt handles på pengemarkedet, skal forstås som en henvisning til finansielle instrumenter, der opfylder et af følgende kriterier:
a)
De har på emissionstidspunktet en løbetid på højst 397 dage.
b)
De har en restløbetid på højst 397 dage.
c)
Deres afkast reguleres regelmæssigt og mindst en gang hver 397. dag i overensstemmelse med udviklingen på pengemarkedet.
d)
Deres risikoprofil, herunder kredit- og renterisici, modsvarer risikoprofilen for finansielle instrumenter med en løbetid som angivet i litra a) eller b), eller deres afkast reguleres som angivet i litra c).
Artikel 4
Artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF
Likvide instrumenter, der kan værdiansættes til enhver tid
1. Henvisningen i artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF til pengemarkedsinstrumenter som værende instrumenter, der er likvide, skal forstås som en henvisning til finansielle instrumenter, der kan afhændes med begrænsede omkostninger inden for en tilfredsstillende kort tidsfrist under hensyntagen til investeringsinstituttets forpligtelse til at tilbagekøbe eller indløse sine andele efter anmodning fra en hvilken som helst deltager.
2. Henvisningen i artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF til pengemarkedsinstrumenter som værende instrumenter, der kan værdiansættes nøjagtigt til enhver tid, skal forstås som en henvisning til finansielle instrumenter, for hvilke der findes præcise og troværdige værdiansættelsessystemer, der opfylder følgende kriterier:
a)
De gør det muligt for investeringsinstituttet at beregne nettoværdien af aktiver, der svarer til den værdi, til hvilken det finansielle instrument i porteføljen vil kunne udveksles mellem velinformerede og beredvillige parter i en armslængdetransaktion.
b)
De bygger på enten markedsdata eller værdiansættelsesmodeller, der omfatter systemer baseret på amortiserede omkostninger.
3. De i stk. 1 og 2 nævnte kriterier anses for at være opfyldt, når der er tale om finansielle instrumenter, der normalt handles på pengemarkedet, jf. artikel 1, stk. 9, i direktiv 85/611/EØF, og som er optaget til notering eller handles på et reguleret marked i henhold til direktivets artikel 19, stk. 1, litra a), b) og c), medmindre investeringsinstituttet har adgang til oplysninger, der viser det modsatte.
Artikel 5
Artikel 19, stk. 1, litra h), i direktiv 85/611/EØF
Instrumenter, hvor emissionen eller emittenten selv er reguleret med henblik på at beskytte investorer og opsparing
1. Henvisningen i artikel 19, stk. 1, litra h), i direktiv 85/611/EØF til andre pengemarkedsinstrumenter end dem, der handles på et reguleret marked, og for hvilke selve emissionen eller emittenten er reguleret med henblik på at beskytte investorer og opsparing, skal forstås som en henvisning til finansielle instrumenter, der opfylder følgende kriterier:
a)
De opfylder et af kriterierne i artikel 3, stk. 2, og samtlige kriterier i artikel 4, stk. 1 og 2.
b)
Der foreligger passende oplysninger om dem, herunder oplysninger, der muliggør en passende vurdering af kreditrisikoen forbundet med investeringen i sådanne instrumenter, jf. stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel.
c)
De kan overdrages frit.
2. For så vidt angår pengemarkedsinstrumenter, der falder ind under artikel 19, stk. 1, litra h), andet og fjerde led, i direktiv 85/611/EØF, eller pengemarkedsinstrumenter udstedt af en lokal eller regional myndighed i en medlemsstat eller af et internationalt offentligt organ, men som ikke garanteres af en medlemsstat eller, såfremt der er tale om en forbundsstat, der er en medlemsstat, af en af dennes delstater, omfatter passende oplysninger i stk. 1, litra b), i nærværende artikel, følgende:
a)
oplysninger om både emissionen eller emissionsprogrammet og emittentens retlige og finansielle situation forud for emissionen af pengemarkedsinstrumentet
b)
opdateringer af de i litra a) nævnte oplysninger med regelmæssige mellemrum og hver gang en væsentlig begivenhed indtræffer
c)
de i litra a) nævnte oplysninger verificeret af behørigt kvalificerede tredjeparter, der ikke modtager instrukser fra emittenten
d)
tilgængelige og troværdige statistikker om emissionen eller emissionsprogrammet.
3. For så vidt angår pengemarkedsinstrumenter, der falder ind under artikel 19, stk. 1, litra h), tredje led, i direktiv 85/611/EØF, omfatter passende oplysninger i stk. 1, litra b), i nærværende artikel, følgende:
a)
oplysninger om emissionen eller emissionsprogrammet eller om emittentens retlige og finansielle situation forud for emissionen af pengemarkedsinstrumentet
b)
opdateringer af de i litra a) nævnte oplysninger med regelmæssige mellemrum og hver gang, der indtræffer en væsentlig begivenhed
c)
tilgængelige og troværdige statistikker om emissionen eller emissionsprogrammet eller andre data, der muliggør en passende vurdering af kreditrisikoen forbundet med investeringen i sådanne instrumenter.
4. For så vidt angår alle pengemarkedsinstrumenter, der falder ind under artikel 19, stk. 1, litra h), første led, i direktiv 85/611/EØF, dog med undtagelse af de pengemarkedsinstrumenter, der er angivet i stk. 2 i nærværende artikel, og pengemarkedsinstrumenter udstedt af Den Europæiske Centralbank eller af en medlemsstats centralbank, omfatter passende oplysninger, jf. stk. 1, litra b), i denne artikel, oplysninger om emissionen eller emissionsprogrammet eller om emittentens retlige og finansielle situation forud for emissionen af pengemarkedsinstrumentet.
Artikel 6
Artikel 19, stk. 1, litra h), i direktiv 85/611/EØF
Et foretagende, der er underkastet og følger tilsynsregler, som de kompetente myndigheder anser for at være mindst lige så strenge som fællesskabsreglerne
Henvisningen i artikel 19, stk. 1, litra h), tredje led, i direktiv 85/611/EØF til et foretagende, der er underkastet og følger tilsynsregler, som de kompetente myndigheder anser for at være mindst lige så strenge som fællesskabsreglerne, skal forstås som en henvisning til en emittent, der er underkastet og følger tilsynsregler og opfylder et af følgende kriterier:
1)
Emittenten er hjemmehørende i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde:
2)
Emittenten er hjemmehørende i de OECD-lande, der tilhører G-10-gruppen.
3)
Emittenten har opnået mindst »investment grade rating«.
4)
Det kan på basis af en dybtgående analyse af emittenten påvises, at de tilsynsregler, der gælder for emittenten, er mindst lige så strenge som fællesskabsreglerne.
Artikel 7
Artikel 19, stk. 1, litra h), i direktiv 85/611/EØF
Securitiseringsinstrumenter, der er omfattet af en likviditetslinje i en bank
1. Henvisningen i artikel 19, stk. 1, litra h), fjerde led, i direktiv 85/611/EØF til securitiseringsinstrumenter skal forstås som en henvisning til strukturer, der er oprettet i form af et selskab, en »trust« eller en kontrakt med det formål at varetage securitiseringsopgaver.
2. Henvisningen i artikel 19, stk. 1, litra h), fjerde led, i direktiv 85/611/EØF til likviditetslinjer i en bank skal forstås som bankfaciliteter, der er garanteret af et finansielt institut, der selv opfylder kravet i artikel 19, stk. 1, litra h), tredje led, i direktiv 85/611/EØF.
Artikel 8
Artikel 1, stk. 2, og artikel 19, stk. 1, litra g), i direktiv 85/611/EØF
Likvide finansielle aktiver med hensyn til finansielle afledte instrumenter
1. Henvisningen i artikel 1, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF til likvide finansielle aktiver skal, med hensyn til finansielle afledte instrumenter, forstås som en henvisning til finansielle afledte instrumenter, der opfylder følgende kriterier:
a)
De underliggende aktiver består af en eller flere af følgende instrumenter:
i)
aktiver som angivet i artikel 19, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF, herunder finansielle instrumenter, der har et eller flere af de pågældende instrumenters kendetegn
ii)
rentesatser
iii)
valutakurser eller valutaer
iv)
finansielle indekser.
b)
For så vidt angår OTC-derivater opfylder de betingelserne i artikel 19, stk. 1, litra g), andet og tredje led, i direktiv 85/611/EØF.
2. Finansielle afledte instrumenter som nævnt i artikel 19, stk. 1, litra g), i direktiv 85/611/EØF anses for at omfatte instrumenter, der opfylder følgende kriterier:
a)
De gør det muligt at overføre kreditrisikoen ved et aktiv som nævnt i denne artikels stk. 1, litra a), uafhængigt af de øvrige risici forbundet med det pågældende aktiv.
b)
De resulterer ikke i levering eller overførsel, herunder i form af kontanter, af andre aktiver end dem, der er nævnt i artikel 19, stk. 1 og 2, i direktiv 85/611/EØF.
c)
De opfylder kriterierne for OTC-derivater som fastsat i artikel 19, stk. 1, litra g), andet og tredje led, i direktiv 85/611/EØF og i denne artikels stk. 3 og 4.
d)
Risiciene forbundet med dem fanges på passende vis af investeringsinstituttets risikostyringsproces og af dets interne kontrolmekanismer, i tilfælde af risiko for asymmetrisk information mellem investeringsinstituttet og modparten til kreditderivatet som følge af modpartens potentielle adgang til uofficielle oplysninger om de selskaber, hvis aktiver anvendes som underliggende aktiver i kreditderivater.
3. Med henblik på artikel 19, stk. 1, litra g), tredje led, i direktiv 85/611/EØF skal henvisningen til en rimelig værdi forstås som en henvisning til det beløb, for hvilket et aktiv vil kunne udveksles eller en gæld vil kunne afvikles mellem velinformerede og beredvillige parter i en armslængdetransaktion.
4. Med henblik på artikel 19, stk. 1, litra g), tredje led, i direktiv 85/611/EØF skal henvisningen til en pålidelig og verificerbar værdiansættelse forstås som en henvisning til en af investeringsinstituttet udført værdiansættelse, som svarer til den rimelige værdi, jf. stk. 3 i nærværende artikel, og som ikke kun bygger på modpartens markedsnoteringer og opfylder følgende to kriterier:
a)
Grundlaget for værdiansættelsen er enten en troværdig ajourført markedsværdi beregnet for instrumentet, eller, hvis en sådan værdi ikke foreligger, en prissætningsmodel, hvortil benyttes en anerkendt og passende metodologi.
b)
Verificeringen af værdiansættelsen udføres af en af følgende parter:
i)
en egnet tredjepart, der er uafhængig af modparten i OTC-derivattransaktionen, med passende mellemrum og på en sådan måde, at investeringsinstituttet kan kontrollere den
ii)
en enhed inden for investeringsinstituttet, der er uafhængig af den afdeling, der er ansvarlig for administrationen af aktiver, og som er tilstrækkeligt udstyret til dette formål.
5. Henvisningen i artikel 1, stk. 2, og artikel 19, stk. 1, litra g), i direktiv 85/611/EØF til likvide finansielle aktiver skal forstås således, at råvarederivater ikke er omfattet.
Artikel 9
Artikel 19, stk. 1, litra g), i direktiv 85/611/EØF
Finansielle indekser
1. Henvisningen i artikel 19, stk. 1, litra g), i direktiv 85/611/EØF til finansielle indekser skal forstås som en henvisning til indekser, der opfylder følgende kriterier:
a)
De har en tilstrækkeligt diversificeret sammensætning, idet følgende kriterier er opfyldt:
i)
Indekset er sammensat på en sådan måde, at prisbevægelser eller handelsaktiviteter, som berører en enkelt komponent, ikke har urimelig indflydelse på udviklingen i det samlede indeks.
ii)
Hvis indekset er sammensat af de aktiver, der er angivet i artikel 19, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF, er dets sammensætning i det mindste diversificeret i henhold til artikel 22a i nævnte direktiv.
iii)
Hvis indekset er sammensat af andre aktiver end dem, der er angivet i artikel 19, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF, er dets sammensætning diversificeret på en måde svarende til den, der er foreskrevet i artikel 22a i nævnte direktiv.
b)
De repræsenterer en passende benchmark for det marked, som de refererer til, idet følgende kriterier er opfyldt:
i)
Indekset måler udviklingen for en repræsentativ gruppe af underliggende aktiver på relevant og passende vis.
ii)
Indekset revideres eller afbalanceres med jævne mellemrum for at sikre, at det til stadighed afspejler de markeder, som det referer til i overensstemmelse med offentligt tilgængelige kriterier.
iii)
De underliggende aktiver er tilstrækkeligt likvide, hvilket gør det muligt for brugerne at kopiere indekset om nødvendigt.
c)
De offentliggøres på en passende måde, idet følgende kriterier er opfyldt:
i)
Processen for deres offentliggørelse bygger på solide procedurer for indsamling af priser og for beregningen og den efterfølgende offentliggørelse af indeksværdien, herunder prissætningsprocedurer for komponenter, for hvilke der ikke foreligger en markedspris.
ii)
Relevante oplysninger om spørgsmål såsom indeksberegnings- og afbalanceringsmetoder, indeksforandringer eller eventuelle operationelle vanskeligheder i forbindelse med at stille aktuel og præcis information til rådighed, udsendes bredt og i rette tid.
2. Når sammensætningen af de aktiver, der anvendes som underliggende aktiver i finansielle afledte instrumenter, jf. artikel 19, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF, ikke opfylder kriterierne i stk. 1 i nærværende artikel, skal disse finansielle afledte instrumenter, forudsat at de opfylder kriterierne i artikel 8, stk. 1, i nærværende direktiv betragtes som finansielle afledte instrumenter af en kombination af de aktiver, der er nævnt i artikel 8, stk. 1, litra a), nr. i), ii) og iii).
Artikel 10
Artikel 21, stk. 3, fjerde afsnit, i direktiv 85/611/EØF
Værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, der omfatter afledte instrumenter
1. Henvisningen i artikel 21, stk. 3, fjerde afsnit i direktiv 85/611/EØF til pengemarkedsinstrumenter, der omfatter afledte instrumenter, skal forstås som en henvisning til finansielle instrumenter, der opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 1, i nærværende direktiv, og som indeholder en komponent, der opfylder følgende kriterier:
a)
I kraft af denne komponent kan nogle af eller alle de betalingsstrømme, der ellers ville være nødvendige for det værdipapir, der fungerer som hovedkontrakt, ændres i overensstemmelse med en specifik rentesats, prisen på et finansielt instrument, en valutakurs, et pris- eller renteindeks, en credit rating eller et kreditindeks eller andre variabler og derfor variere på samme måde som et selvstændigt afledt instrument.
b)
Komponentens økonomiske kendetegn og risici er ikke nøje forbundet med hovedkontraktens økonomiske kendetegn og risici.
c)
Komponenten har betydelig indflydelse på værdipapirets risikoprofil og kurs.
2. Pengemarkedsinstrumenter, der opfylder et af kriterierne i artikel 3, stk. 2, og samtlige kriterier i artikel 4, stk. 1 og 2, og som indeholder en komponent, der opfylder kriterierne i stk. 1 i nærværende artikel, skal betragtes som pengemarkedsinstrumenter, der omfatter et afledt instrument.
3. Et værdipapir eller pengemarkedsinstrument anses ikke for at omfatte et afledt instrument, hvis det indeholder en komponent, der kontraktligt set kan overdrages uafhængigt af værdipapiret eller pengemarkedsinstrumentet. En sådan komponent er at betragte som et særskilt finansielt instrument.
Artikel 11
Artikel 21, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF
Teknikker og hjælpemidler, der benyttes med henblik på en effektiv forvaltning af porteføljen
1. Henvisningen i artikel 21, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF til teknikker og hjælpemidler, som angår transaktioner i værdipapirer, og som benyttes med henblik på en effektiv forvaltning af porteføljen, skal forstås som en henvisning til teknikker og hjælpemidler, der opfylder følgende kriterier:
a)
De er økonomisk formålstjenlige, idet de benyttes på omkostningseffektiv vis.
b)
De vælges af en eller flere af følgende årsager:
i)
for at mindske risikoen
ii)
for at mindske omkostningerne
iii)
for at generere ekstra kapital eller ekstra indtægter for investeringsinstituttet med et risikoniveau, der er foreneligt med investeringsinstituttets risikoprofil og risikospredningsreglerne i artikel 22 i direktiv 85/611/EØF.
c)
Risiciene forbundet med dem fanges på passende vis af investeringsinstituttets risikostyringsproces.
2. Teknikker og hjælpemidler, der opfylder kriterierne i stk. 1, og som angår pengemarkedsinstrumenter, skal betragtes som teknikker og hjælpemidler, som angår pengemarkedsinstrumenter, og som benyttes med henblik på en effektiv forvaltning af porteføljen, jf. artikel 21, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF.
Artikel 12
Artikel 22a, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF
Indekskopierende investeringsinstitutter
1. Henvisningen i artikel 22a, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF til kopiering af sammensætningen af et bestemt aktie- eller obligationsindeks skal forstås som en henvisning til kopiering af sammensætningen af indeksets underliggende aktiver, herunder anvendelsen af afledte instrumenter og andre teknikker og hjælpemidler, jf. artikel 21, stk. 2, i direktiv 85/611/EØF, og artikel 11 i nærværende direktiv.
2. Henvisningen i artikel 22a, stk. 1, første led, i direktiv 85/611/EØF til et indeks, hvis sammensætning er tilstrækkeligt diversificeret, skal forstås som en henvisning til et indeks, der opfylder risikospredningsreglerne i artikel 22a i samme direktiv.
3. Henvisningen i artikel 22a, stk. 1, andet led, i direktiv 85/611/EØF til et indeks, der repræsenterer en passende benchmark, skal forstås som en henvisning til et indeks, hvis producent benytter en anerkendt metodologi, der generelt ikke udelukker en vigtig emittent på det marked, som indekset referer til.
4. Henvisningen i artikel 22a, stk. 1, tredje led, i direktiv 85/611/EØF til et indeks, der offentliggøres på en passende måde, skal forstås som en henvisning til et indeks, der opfylder følgende kriterier:
a)
Offentligheden har adgang til det.
b)
Indeksproducenten er uafhængig af det indekskopierende investeringsinstitut.
Litra b) udelukker ikke, at indeksproducenten og investeringsinstituttet kan tilhøre samme koncern, forudsat at der er indført effektive systemer til løsning af interessekonflikter.
Artikel 13
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør 23. marts 2008 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
De anvender disse bestemmelser fra den 23. juli 2008.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 14
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter dets offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 15
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2007.
ДИРЕКТИВА 2007/16/EО НА КОМИСИЯТА
oт 19 март 2007 година
за изпълнение на Директива 85/611/EИО на Съвета относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПКЦ) във връзка с изясняването на някои определения
(Текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 85/611/EИО на Съвета oт 20 декември 1985 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПКЦ) (1), и по-специално член 53a, буква а) от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 85/611/EИО съдържа няколко определения, които понякога са взаимосвързани и които се отнасят до активите, отговарящи на условията за инвестиране от предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа, наричани по-долу „ПКИПКЦ“, както и определение на прехвърлими ценни книжа и определение на инструменти от паричния пазар.
(2)
След приемането на Директива 85/611/EИО разнообразието от финансови инструменти, търгувани на финансовите пазари, се увеличи значително, което доведе до несигурност при определянето дали дадени категории финансови инструменти са обхванати от тези определения. Несигурността при прилагането на определенията води до различни тълкувания на директивата.
(3)
С цел гарантиране еднаквото прилагане на Директива 85/611/EИО, подпомагане на държавите-членки да постигнат общо разбиране дали дадена категория активи отговаря на условията за инвестиране от ПКИПКЦ, както и с цел осигуряване определенията да се разбират по начин, който съответства на основополагащите принципи на Директива 85/611/EИО, като тези, определящи диверсификацията и границите на излагането на риск, възможността ПКИПКЦ да откупят своите дялови единици по искане на притежателите на дялови единици и да изчислят нетната стойност на активите си винаги, когато дялови единици се емитират или откупуват, е необходимо да се осигури на компетентните органи и на участниците на пазара повече сигурност в това отношение. По-голямата сигурност ще улесни и по-доброто функциониране на процедурата за нотификация за презгранично разпространение на ПКИПКЦ.
(4)
Разясненията, предоставени от настоящата директива, сами по себе си не налагат никакви нови поведенчески или оперативни задължения на компетентните органи или на участниците на пазара. Вместо да установяват изчерпателни списъци от финансови инструменти и сделки, те изясняват основни критерии с цел да подпомогнат заинтересуваните страни да определят дали дадена категория финансови инструменти попада в обхвата на някое от определенията.
(5)
Качеството на даден актив да отговаря на условията за инвестиране от ПКИПКЦ следва да бъде оценявано не само с оглед на това дали той попада в обхвата на определенията, така както са разяснени от настоящия текст, но и с оглед на другите изисквания на Директива 85/611/ЕИО. Националните компетентни органи биха могли да работят съвместно посредством Комитета на европейските регулатори на ценни книжа (CESR) за разработване на общи подходи за практическо ежедневно прилагане на тези разяснения в контекста на техните надзорни задължения, особено във връзка с другите изисквания на Директива 85/611/EИО, като например процедурите за контрол или управление на риска, както и да осигуряват безпроблемното функциониране на паспортите на продукта.
(6)
Директива 85/611/EИО определя прехвърлимите ценни книжа изключително от формално-правна гледна точка. Следователно определението на прехвърлими ценни книжа е приложимо към широка гама от финансови продукти с различаващи се характеристики и различна степен на ликвидност. По отношение на всеки един от тези финансови продукти следва да бъде гарантирано съответствието между определението на прехвърлимите ценни книжа и другите разпоредби на директивата.
(7)
Фондовете от затворен тип представляват категория активи, която не е изрично посочена като отговаряща на условията за инвестиране от ПКИПКЦ съгласно Директива 85/611/EИО. Въпреки това дяловите единици на фондовете от затворен тип често се третират като прехвърлими ценни книжа и тяхното допускане до търгуването на регулирания пазар често дава основание за подобно третиране. Следователно е необходимо да се осигури на участниците на пазара и на компетентните органи сигурност по отношение на това дали дяловите единици на фондовете от затворен тип са обхванати от определението на прехвърлими ценни книжа. Националните компетентни органи биха могли да работят съвместно посредством CESR за разработване на общи подходи за практическото ежедневно прилагане на критериите, приложими към фондовете от затворен тип, особено във връзка с минималните основни стандарти, отнасящи се до механизмите за корпоративно управление.
(8)
Допълнителна правна сигурност е необходима и по отношение на квалифицирането като прехвърлими ценни книжа на финансови инструменти, които са свързани с представянето на други активи, включително и активи, които не са посочени в самата Директива 85/611/EИО или са гарантирани от такива активи. Следва да се посочи ясно, че ако връзката с основата или с друг компонент на инструмента води до наличието на елемент, който следва да се счита за внедрен дериват, финансовият инструмент спада към подкатегорията на прехвърлимите ценни книжа с внедрен деривативен елемент. Последицата от това е, че критериите за деривати съгласно Директива 85/611/EИО следва да бъдат прилагани по отношение на този елемент.
(9)
За да бъде обхванат от определението на инструмент от паричния пазар в Директива 85/611/EИО, даден финансов инструмент следва да отговаря на определени критерии и по-специално трябва обичайно да се договаря на паричния пазар, да бъде ликвиден и да има стойност, която може за бъде определена с точност по всяко време. Необходимо е да се осигури еднакво прилагане на тези критерии, като се вземат предвид определени пазарни практики. Необходимо е също така да се изясни, че критериите следва да бъдат разбирани в съответствие с останалите принципи на Директива 85/611/ЕИО. Определението на инструменти от паричния пазар следва да бъде разширено и към финансовите инструменти, които не са допускани или не се договарят на регулиран пазар и за които Директива 85/611/EИО определя допълнителни критерии извън основните критерии за инструментите от паричния пазар. Следователно е необходимо също така да бъдат изяснени допълнителните критерии с оглед на изискванията за защита на инвеститорите и като се вземат предвид принципите на директивата, като този за ликвидност на портфейла, както тези принципи произтичат от член 37 от Директива 85/611/EИО.
(10)
Съгласно Директива 85/611/EИО деривативните финансови инструменти следва да бъдат считани за ликвидни финансови активи, ако отговарят на критериите, определени в същата директива. Необходимо е да се осигури еднакво прилагане на тези критерии, а също така е необходимо да се посочи ясно, че критериите следва да бъдат разбирани по начин, който съответства на другите разпоредби на директивата. Следва също така да се посочи ясно, че ако кредитните деривати съответстват на тези критерии, те са деривативни финансови инструменти по смисъла на Директива 85/611/EИО и следователно могат да бъдат третирани като ликвидни финансови активи.
(11)
Необходимостта от изясняване е особено належаща за дериватите, основаващи се на финансови индекси. В момента съществува богато разнообразие от финансови индекси, които служат за основа на даден деривативен инструмент. Тези индекси могат да варират по отношение на своя състав или относителното тегло на своите компоненти. Във всички случаи следва да се гарантира, че ПКИПКЦ може да изпълни своите задължения по отношение на ликвидността на портфейла, както те произтичат от член 37 от Директива 85/611/EИО, и по отношение на изчислението на нетната стойност на активите, както и че тези задължения не са негативно повлияни от характеристиките на основата на деривата. Следва да се изясни, че дериватите, основаващи се на финансови индекси, чийто състав е достатъчно диверсифициран и които са представителен еталон за пазара, към който се отнасят и подлежат на предоставянето на подходяща информация по отношение на състава на индекса и изчислението му, спадат към категорията на деривати като ликвидни финансови активи. Компетентните национални органи биха могли да работят съвместно посредством CESR за разработване на общи подходи за практическото, ежедневно прилагане на тези критерии във връзка с индексите, основани на активи, които поотделно не са идентифицирани от Директивата като отговарящи на условията активи.
(12)
Директива 85/611/EИО признава за подкатегория прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар прехвърлимите ценни книжа и инструментите от паричния пазар, които съдържат внедрен деривативен елемент. Внедряването на деривативен елемент в прехвърлима ценна книга или инструмент от паричния пазар не трансформира целия финансов инструмент в деривативен финансов инструмент, който да излезе извън обхвата на определенията на прехвърлима ценна книга или инструмент от паричния пазар. Следователно е необходимо да се посочи ясно дали даден финансов дериват може да се счита за внедрен в друг инструмент. Освен това внедряването на дериват в прехвърлима ценна книга или в инструмент от паричния пазар води до риска правилата за дериватите, наложени от директивата, да бъдат заобиколени. Поради тази причина директивата изисква идентифициране на внедрения деривативен елемент и спазване на тези правила. Като се има предвид равнището на иновационност във финансовата област, идентифицирането на внедрения деривативен елемент не винаги е очевидно. За постигане на по-голяма сигурност в това отношение следва да бъдат определени критерии за идентифицирането на такива елементи.
(13)
Съгласно Директива 85/611/EИО техниките и инструментите, свързани с прехвърлимите ценни книжа или с инструментите от паричния пазар и предназначени за ефективно управление на портфейла, не попадат в обхвата на определенията на прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар. За изясняване на границите на тези определения е необходимо да се определят критерии за идентифициране на сделките, които биха попаднали в обхвата на тези техники и инструменти. Необходимо е също така да се припомни, че тези техники и инструменти трябва да бъдат разбирани в съответствие с другите задължения на ПКИПКЦ, особено що се отнася до рисковия профил. Това означава, че те трябва да съответстват на правилата, определени в Директива 85/611/EИО по отношение на управлението и диверсификацията на риска, както и на ограниченията, които тя налага по отношение на бланковите продажби и заемането.
(14)
Директива 85/611/EИО определя критерии за дефиниране на ПКИПКЦ, които възпроизвеждат състава на индекси на облигации или на акции. ПКИПКЦ, които отговарят на тези критерии, са предмет на по-гъвкаво третиране по отношение на границите на концентрация на емитента. Следователно е необходимо да се изгради ясно разбиране на тези критерии и да се осигури еднаквото им прилагане във всички държави-членки. Това изисква допълнителни разяснения относно това при какви обстоятелства ПКИПКЦ могат да бъдат считани за ПКИПКЦ, които възпроизвеждат състава на даден индекс, и по-този начин се постига по-голяма сигурност по отношение на условията, които оправдават преференциалното третиране на такива ПКИПКЦ.
(15)
Комитетът на европейските регулатори на ценни книжа беше консултиран за съвети от техническо естество.
(16)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
Настоящата директива определя правила, които изясняват, за целите на тяхното еднакво прилагане, следните термини:
1)
Прехвърлими ценни книжа, определени в член 1, параграф 8 от Директива 85/611/EИО.
2)
Инструменти от паричния пазар, определени в член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО.
3)
Ликвидни финансови активи, посочени в определението на ПКИПКЦ в член 1, параграф 2 от Директива 85/611/EИО, във връзка с деривативните финансови инструменти.
4)
Прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар с внедрени деривати, посочени в четвъртата алинея на член 21, параграф 3 от Директива 85/611/EИО.
5)
Техники и инструменти за целите на ефективното управление на портфейла, посочени в член 21, параграф 2 от Директива 85/611/EИО.
6)
ПКИПКЦ, възпроизвеждащи състава на индекс, посочени в член 22а, параграф 1 от Директива 85/611/EИО.
Член 2
Член 1, параграф 8 от Директива 85/611/EИО
Прехвърлими ценни книжа
1. Позоваването в член 1, параграф 8 от Директива 85/611/EИО на прехвърлими ценни книжа се разбира като позоваване на финансови инструменти, които отговарят на следните критерии:
а)
потенциалната загуба, която ПКИПКЦ може да понесе поради притежаването на тези инструменти, е ограничена до сумата, която то е платило за тях;
б)
тяхната ликвидност не засяга способността на ПКИПКЦ да спазва член 37 от Директива 85/611/EИО;
в)
налице е надеждна оценка за тях в следната форма:
i)
в случай на ценни книжа, допуснати или договаряни на регулиран пазар, посочени в член 19, параграф 1, букви от a) до г) oт Директива 85/611/EИО, във формата на точни, надеждни и редовно установявани цени, които представляват пазарни цени или цени, предоставени по системи за оценяване, независими от емитентите;
ii)
в случай на други ценни книжа, посочени в член 19, параграф 2 от Директива 85/611/EИО, във формата на периодична оценка, която се извършва въз основа на информация, предоставена от емитента на ценната книга или въз основа на професионално инвестиционно проучване;
г)
налице е подходяща информация за тях в следната форма:
i)
в случай на ценни книжа, допуснати или договаряни на регулиран пазар, посочени в член 19, параграф 1, букви от a) до г) от Директива 85/611/EИО, във формата на предназначена за пазара редовно предоставяна, точна и пълна информация за ценната книга или, когато е приложимо, за портфейла на ценната книга;
ii)
в случай на други ценни книжа, посочени в член 19, параграф 2 от Директива 85/611/EИО, във формата на редовно предоставяна и точна информация до ПКИПКЦ за ценната книга или, когато е приложимо, за портфейла на ценната книга;
д)
те са негоцируеми;
е)
тяхното придобиване съответства на инвестиционните цели или на инвестиционната политика, или и на двете, на ПКИПКЦ съгласно Директива 85/611/EИО;
ж)
рисковете, свързани с тях, са адекватно идентифицирани от процеса на управление на риска на ПКИПКЦ.
За целите на букви б) и д) на първата алинея и освен ако ПКИПКЦ не разполага с информация, която би довела до различни изводи, предполага се, че финансовите инструменти, които са допуснати или се договарят на регулиран пазар в съответствие с букви а), б) или в) от член 19, параграф 1 от Директива 85/611/EИО не засягат способността на ПКИПКЦ да спазва член 37 от Директива 85/611/EИО и са негоцируеми.
2. Счита се, че прехвърлимите ценни книжа, посочени в член 1, параграф 8 от Директива 85/611/EИО, включват следното:
а)
дялови единици във фондовете от затворен тип, учредени като инвестиционни дружества или като дялови тръстове, които изпълняват следните критерии:
i)
изпълняват критериите, определени в параграф 1;
ii)
предмет са на механизми за корпоративно управление, приложими към дружествата;
iii)
когато дейността по управление на активите се извършва от друга институция от името на фонда от затворен тип, тази институция се подчинява на националните разпоредби за целите на защитата на инвеститорите;
б)
дялови единици във фондовете от затворен тип, учредени по силата на договорното право, които изпълняват следните критерии:
i)
изпълняват критериите, определени в параграф 1;
ii)
подчиняват се на механизми за корпоративно управление, еквивалентни на онези, които се прилагат към дружествата, както са посочени в буква a), ii);
iii)
управляват се от институция, което се подчинява на националните разпоредби за целите на защитата на инвеститорите;
в)
финансови инструменти, които изпълняват следните критерии:
i)
изпълняват критериите, определени в параграф 1;
ii)
гарантирани са от или са свързани с представянето на други активи, които могат да бъдат различни от посочените в член 19, параграф 1 от Директива 85/611/EИО.
3. Когато финансов инструмент, обхванат от параграф 2, буква в), съдържа компонент на внедрен дериват по смисъла на член 10 от настоящата директива, изискванията на член 21 от Директива 85/611/EИО се прилагат към този компонент.
Член 3
Член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО
Инструменти, които обичайно се договарят на паричния пазар
1. Позоваването в член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО на инструментите от паричния пазар като инструменти се разбира като позоваване на следното:
а)
финансови инструменти, които са допуснати до търгуване или се договарят на регулиран пазар в съответствие с член 19, параграф 1, букви a), б) и в) oт Директива 85/611/EИО;
б)
финансови инструменти, които не са допуснати до търгуване.
2. Позоваването в член 1, параграф 9 oт Директива 85/611/EИО на инструменти от паричния пазар като инструменти, които обичайно се договарят на паричния пазар, се разбира като позоваване на финансови инструменти, които изпълняват един от следните критерии:
а)
имат матуритет при емитирането до 397 дни включително;
б)
имат остатъчен матуритет до 397 дни включително;
в)
претърпяват периодични корекции на доходността в съответствие с условията на паричния пазар поне на всеки 397 дни;
г)
техният рисков профил, особено по отношение на кредитния риск и риска, свързан с лихвения процент, съответства на този на финансови инструменти, които имат матуритет, както е посочено в букви а) и б), или са предмет на корекция на доходността, както е посочено в буква в).
Член 4
Член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО
Ликвидни инструменти със стойност, която може да бъде определена с точност по всяко време
1. Позоваването в член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО на инструменти от паричния пазар като инструменти, които са ликвидни, се разбира като позоваване на финансови инструменти, които могат да бъдат продадени при ограничени разходи в адекватно кратка времева рамка, като се има предвид задължението на ПКИПКЦ да изкупи или да откупи своите дялови единици по искане на който и да било притежател на дялови единици.
2. Позоваването в член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО на инструменти от паричния пазар като инструменти, чиято стойност може да бъде определена с точност по всяко време, се разбира като позоваване на финансови инструменти, за които съществуват системи за оценка, които са точни и надеждни и изпълняват следните критерии:
а)
дават възможност на ПКИПКЦ да изчисли нетна стойност на активите си в съответствие със стойността, по която финансовият инструмент, държан в портфейла, би могъл да се размени между добре информирани и изразили съгласие страни в рамките на сделка, извършена в условията на обичайна конкуренция;
б)
основани са на пазарни данни или на модели за оценка, включващи системи, основаващи се на амортизирани разходи.
3. Критериите, посочени в параграфи 1 и 2, се предполагат за изпълнени в случай на финансови инструменти, които обичайно се договарят на паричния пазар за целите на член 1, параграф 9 от Директива 85/611/EИО и които се допуснати или се договарят на регулиран пазар в съответствие с букви a), б) или в) oт член 19, параграф 1 от нея, освен ако ПКИПКЦ не разполага с информация, която би довела до различни изводи.
Член 5
Член 19, параграф 1, буква з) oт Директива 85/611/EИО
Инструменти, чиито емисия или емитент са регулирани за целите на защитата на инвеститорите и спестяванията
1. Позоваването в член 19, параграф 1, буква з) oт Директива 85/611/EИО на инструменти от паричния пазар, различни от онези, които се договарят на регулиран пазар, чиито емисия или емитент са регулирани за целите на защитата на инвеститорите и спестяванията, се разбира като позоваване на финансови инструменти, които изпълняват следните критерии:
а)
изпълняват един от критериите, определени в член 3, параграф 2 и всички критерии, определени в член 4, параграфи 1 и 2;
б)
налице е подходяща информация за тях, включително информация, която дава възможност за извършване на подходяща оценка на кредитните рискове, свързани с инвестирането в такива инструменти, като се вземат предвид параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член;
в)
прехвърлят се свободно.
2. За инструментите от паричния пазар, обхванати от второто и третото тире на член 19, параграф 1, буква з) oт Директива 85/611/EИО, или за онези, които са емитирани от местен или от регионален орган на държава-членка или от международна публична институция, но не са гарантирани от държава-членка или, в случай на федерална държава, която е държава-членка, от един от членовете, формиращи федерацията, подходящата информация, посочена в буква б) от параграф 1 на настоящия член, се изразява в следното:
а)
информация за емисията или програмата на емитиране, както и за юридическото и финансовото състояние на емитента преди емитирането на инструмента от паричния пазар;
б)
актуализация на информацията, посочена в буква a) - регулярно и при настъпването на значими събития;
в)
проверка на информацията, посочена в буква a), от трети страни, които притежават подходяща квалификация и не получават инструкции от емитента;
г)
налични и надеждни статистически данни за емисията или за програмата на емитиране.
3. За инструментите от паричния пазар, обхванати от третото тире на член 19, параграф 1, буква з) от Директива 85/611/EИО, подходящата информация, посочена в буква б) от параграф 1, се изразява в следното:
а)
информация за емисията или за програмата на емитиране, както и за юридическото и финансовото състояние на емитента преди емитирането на инструмента от паричния пазар;
б)
актуализация на информацията, посочена в буква a) - регулярно и при настъпването на значими събития;
в)
налични и надеждни статистически данни за емисията или за програмата на емитиране или на други данни, даващи възможност за извършване на подходяща оценка на кредитните рискове, свързани с инвестирането в такива инструменти.
4. За всички инструменти от паричния пазар, обхванати от първото тире на член 19, параграф 1, буква з) от Директива 85/611/EИО, освен онези, посочени в параграф 2 от настоящия член и онези, емитирани от Европейската централна банка или от централна банка на държава-членка, подходящата информация, посочена в буква б) на параграф 1 от настоящия член, се изразява в информация за емисията или за програмата на емитиране, или за юридическото и финансовото състояние на емитента преди емитирането на инструмента от паричния пазар.
Член 6
Член 19, параграф 1, буква з) на Директива 85/611/EИО
Учреждение, което е подчинено и се съобразява с пруденциални правила, оценени от компетентните органи като най-малкото толкова строги, колкото и правилата, предвидени от правото на Общността
Позоваването в член 19, параграф 1, буква з), трето тире от Директива 85/611/EИО на учреждение, което е подчинено и се съобразява с пруденциални правила, оценени от компетентните органи като най-малкото толкова строги, колкото и правилата, предвидени от правото на Общността, се разбира като позоваване на емитент, който се подчинява и се съобразява с пруденциални правила и изпълнява един от следните критерии:
1)
Намира се в Европейското икономическо пространство.
2)
Намира се в страните от ОИСР, принадлежащи към Групата на десетте.
3)
Има поне рейтинг „investment grade“.
4)
Може да бъде демонстрирано въз основа на задълбочен анализ на емитента, че пруденциалните правила, приложими към този емитент, са най-малкото толкова строги, колкото и правилата, предвидени от правото на Общността.
Член 7
Член 19, параграф 1, буква з) oт Директива 85/611/EИО
Способи за секюритизация, ползващи се от банкова линия за финансиране
1. Позоваването в член 19, параграф 1, буква з), четвърто тире от Директива 85/611/EИО на способи за секюритизация се разбира като позоваване на структури от корпоративен, тръстов или договорен тип, учредени за целите на операциите по секюритизация.
2. Позоваването в член 19, параграф 1, буква з), четвърто тире от Директива 85/611/EИО на банкова линия за финансиране, се разбира като позоваване на ликвидни банкови кредити, гарантирани от финансова институция, която спазва разпоредбите на член 19, параграф 1, буква з), трето тире от Директива 85/611/EИО.
Член 8
Член 1, параграф 2 и член 19, параграф 1, буква ж) от Директива 85/611/EИО
Ликвидни финансови активи в случая на деривативни финансови инструменти
1. Позоваването в член 1, параграф 2 от Директива 85/611/EИО на ликвидни финансови активи се разбира, в случая на деривативни финансови инструменти, като позоваване на деривативни финансови инструменти, които изпълняват следните критерии:
а)
тяхната основа се изразява в един или повече от следните елементи:
i)
активи, посочени в член 19, параграф 1 от Директива 85/611/EИО, включително финансови инструменти, които притежават една или няколко от характеристиките на тези активи;
ii)
лихвени проценти;
iii)
обменни курсове за чуждестранни валути или валути;
iv)
финансови индекси.
б)
в случая на извънборсови деривати те отговарят на условията, определени в член 19, параграф 1, буква ж), второ и трето тире от Директива 85/611/EИО.
2. Деривативните финансови инструменти, посочени в член 19, параграф 1, буква ж) от Директива 85/611/EИО, се счита, че включват инструменти, които изпълняват следните критерии:
а)
дават възможност за прехвърляне на кредитния риск на даден актив, посочен в буква а), параграф 1 на настоящия член, независимо от другите рискове, свързани с този актив;
б)
не водят до предаване или прехвърляне, включително под формата на пари в брой, на активи, различни от онези, посочени в член 19, параграфи 1 и 2 от Директива 85/611/EИО;
в)
отговарят на критериите за извънборсови деривати, определени в член 19, параграф 1, буква ж), второ и трето тире от Директива 85/611/EИО и в параграфи 3 и 4 на настоящия член;
г)
рисковете, свързани с тях, са адекватно идентифицирани от процеса на управление на риска на ПКИПКЦ и от неговите механизми за вътрешен контрол в случай на рискове от асиметрия на информацията между ПКИПКЦ и насрещната страна по кредитния дериват вследствие на потенциален достъп на насрещната страна до информация, която няма публичен характер, относно дружества, чиито активи са използвани като основа за кредитни деривати;
3. За целите на третото тире на член 19, параграф 1, буква ж) oт Директива 85/611/EИО позоваването на справедлива стойност се разбира като позоваване на сумата, за която активът би могъл да бъде разменен или дадено задължение да бъде уредено, между добре информирани и изразили съгласие страни в рамките на сделка, извършена в условията на обичайна конкуренция.
4. За целите на член 19, параграф 1, буква ж), трето тире oт Директива 85/611/EИО позоваването на надеждна и проверима оценка се разбира като позоваване на оценка, извършена от ПКИПКЦ, съответстваща на справедливата стойност, посочена в параграф 3 от настоящия член, която не се основава само на пазарните котировки на насрещната страна и която изпълнява следните критерии:
а)
базата за оценката е надеждна, актуална пазарна стойност на инструмента или, ако такава стойност не е на разположение, ценови модел, който прилага адекватна, призната методология;
б)
проверката на оценката се извършва от едно от следните лица:
i)
подходяща трета страна, която е независима от насрещната страна на извънборсовия дериват, през подходящи интервали от време и по такъв начин, че ПКИПКЦ да бъде в състояние да я контролира;
ii)
структура в рамките на ПКИПКЦ, която е независима от отдела, отговарящ за управлението на активите, и е адекватно оборудвана за тази цел.
5. Позоваването в член 1, параграф 2 и член 19, параграф 1, буква ж) от Директива 85/611/EИО на ликвидни финансови активи се разбира като изключващо дериватите за суровини.
Член 9
Член 19, параграф 1, буква ж) oт Директива 85/611/EИО
Финансови индекси
1. Позоваването в член 19, параграф 1), буква ж) oт Директива 85/611/EИО на финансовите индекси се разбира като позоваване на индекси, които изпълняват следните критерии:
а)
те са достатъчно диверсифицирани, така че да изпълняват следните критерии:
i)
индексът е съставен по такъв начин, че движенията на цените или търговските дейности по отношение на един компонент не оказват неблагоприятно влияние върху представянето на целия индекс;
ii)
когато индексът се състои от активи, посочени в член 19, параграф 1 от Директива 85/611/EИО, неговият състав отговаря поне на изискванията за диверсификация, предвидени в член 22а от същата директива;
iii)
когато индексът се състои от активи, различни от посочените в член 19, параграф 1 от Директива 85/611/EИО, той е диверсифициран по начин, който е еквивалентен на начина, предвиден в член 22а от същата директива;
б)
те са представителен еталон за пазара, към който се отнасят, така че да изпълняват следните критерии:
i)
индексът измерва представянето на представителна група от основи по релевантен и подходящ начин;
ii)
индексът се преразглежда или претегля периодично, за да гарантира това, че продължава да отразява пазарите, към които се отнася, като спазва общодостъпни критерии;
iii)
основите са достатъчно ликвидни, което позволява на потребителите да възпроизвеждат индекса при необходимост;
в)
те се публикуват по подходящ начин, така че да са изпълнени следните критерии:
i)
тяхното публикуване се основава на адекватни процедури за събиране на цени, изчисляване и последващо публикуване на стойността на индекса, включително процедури по определяне на цената на компонентите, когато не е на разположение пазарна цена;
ii)
релевантната информация по въпроси като изчисляването на индекса, методологиите за претегляне, промените в индекса или всякакви оперативни трудности при предоставяне на своевременна и точна информация се осигурява подробно и своевременно.
2. Когато съставът на активите, които се използват като основа за финансовите деривати в съответствие с член 19, параграф 1 от Директива 85/611/EИО, не отговаря на критериите, определени в параграф 1 от настоящия член, тези финансови деривати, когато отговарят на критериите, определени в член 8, параграф 1 от настоящата директива, се считат за финансови деривати, основани на комбинация от активите, посочени в член 8, параграф 1, буква a), точки от i) до iii).
Член 10
Член 21, параграф 3, четвърта алинея oт Директива 85/611/EИО
Прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар с внедрени деривати
1. Позоваването в член 21, параграф 3, четвърта алинея oт Директива 85/611/EИО на прехвърлими ценни книжа с внедрени деривати се разбира като позоваване на финансови инструменти, които изпълняват критериите, определени в член 2, параграф 1 от настоящата директива и които съдържат компонент, изпълняващ следните критерии:
а)
по силата на този компонент някои или всички парични потоци, които иначе би изисквала прехвърлимата ценна книга, изпълняваща ролята на основен договор, могат да бъдат модифицирани съгласно точно определен лихвен процент, цена на финансов инструмент, обменен курс на чуждестранна валута, индекс на цени или проценти, кредитен рейтинг или кредитен индекс или друга променлива и следователно варират по начин, подобен на самостоятелния дериват;
б)
неговите икономически характеристики и рискове не са тясно свързани с икономическите характеристики и рисковете на основния договор;
в)
има значителен ефект върху профила на риска и оценката на стойността на прехвърлимата ценна книга.
2. Инструментите от паричния пазар, които отговарят на един от критериите, определени в член 3, параграф 2 и всички критерии, определени в член 4, параграфи 1 и 2, и които съдържат компонент, изпълняващ критериите, определени в параграф 1 от настоящия член, се считат за инструменти от паричния пазар с внедрен дериват.
3. Не се счита, че дадена прехвърлима ценна книга или инструмент от паричния пазар е с внедрен дериват, когато той съдържа компонент, който може да бъде прехвърлен с договор, независимо от прехвърлимата ценна книга или инструмента от паричния пазар. Такъв компонент се счита за отделен финансов инструмент.
Член 11
Член 21, параграф 2 oт Директива 85/611/EИО
Техники и инструменти за целите на ефективното управление на портфейла
1. Позоваването в член 21, параграф 2 oт Директива 85/611/EИО на техниките и инструментите, свързани с прехвърлимите ценни книжа и които са използвани за целите на ефективното управление на потрфейла, се разбира като позоваване на техники и инструменти, които изпълняват следните критерии:
а)
приемливи са от икономическа гледна точка, тъй като имат рентабилна реализация;
б)
използвани са за постигане на една или повече от следните специфични цели:
i)
намаляване на риска;
ii)
намаляване на разходите;
iii)
генериране на допълнителен капитал или доходи за ПКИПКЦ с ниво на риска, което съответства на рисковия профил на ПКИПКЦ и на правилата за диверсификация на риска, определени в член 22 от Директива 85/611/EИО;
в)
рисковете, свързани с тях, са адекватно идентифицирани от процеса на управление на риска на ПКИПКЦ.
2. Техниките и инструментите, които отговарят на критериите, определени в параграф 1 и които са свързани с инструментите от паричния пазар, се считат за техники и инструменти, свързани с инструментите от паричния пазар за целите на ефективното управление на потрфейла по смисъла на член 21, параграф 2 oт Директива 85/611/EИО.
Член 12
Член 22a, параграф 1 oт Директива 85/611/EИО
ПКИПКЦ, възпроизвеждащо състава на индекса
1. Позоваването в член 22a, параграф 1 oт Директива 85/611/EИО на възпроизвеждане на състава на индекс на акции или облигации се разбира като позоваване на възпроизвеждане на състава на основните активи на индекса, включително чрез използването на деривати или други техники и инструменти, посочени в член 21, параграф 2 oт Директива 85/611/EИО и в член 11 oт настоящата директива.
2. Позоваването в член 22a, параграф 1, първо тире oт Директива 85/611/EИО на индекс, чийто състав е достатъчно диверсифициран, се разбира като позоваване на индекс, който е в съответствие с правилата за диверсификация на риска в член 22а от същата директива.
3. Позоваването в член 22а, параграф 1, второ тире от Директива 85/611/EИО на индекс, който е представителен еталон, се разбира като позоваване на индекс, чийто предоставящ използва призната методология, която, като цяло, не води до изключване на основен емитент на пазара, за който индексът се отнася.
4. Позоваването в член 22a, параграф 1, трето тире oт Директива 85/611/EИО на индекс, който е публикуван по подходящ начин, се разбира като позоваване на индекс, който изпълнява следните критерии:
а)
той е общодостъпен;
б)
предоставящият индекса е независим от ПКИПКЦ, което възпроизвежда състава на индекса.
Буква б) не изключва предоставящият индекса и ПКИПКЦ да бъдат част от една и съща икономическа група, при условие че са налице ефективни мерки за разрешаване на конфликти на интереси.
Член 13
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 23 март 2008 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби от 23 юли 2008 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите- членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 14
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на третия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 2007 година.