RÅDETS AFGØRELSE 2007/533/RIA
af 12. juni 2007
om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra a) og b), artikel 31, stk. 1, litra a) og b), og artikel 34, stk. 2, litra c),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Schengen-informationssystemet (SIS), der blev oprettet i medfør af bestemmelserne i afsnit IV i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (2) (Schengen-konventionen) og dets videreudvikling SIS 1+, udgør et væsentligt værktøj for anvendelsen af bestemmelserne i Schengen-reglerne som en integreret del af EU.
(2)
Kommissionen fik til opgave at udvikle anden generation af SIS (SIS II) i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 (3) og Rådets afgørelse 2001/886/RIA af 6. december 2001 om udviklingen af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) (4). SIS II skal erstatte det ved Schengen-konventionen indførte SIS.
(3)
Denne afgørelse udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS II for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Union (EU-traktaten). Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) (5) udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS II for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten).
(4)
Det forhold, at det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS II består af særskilte instrumenter, berører ikke princippet om, at SIS II udgør ét enkelt informationssystem, der bør fungere som sådant. Visse bestemmelser i disse instrumenter bør derfor være identiske.
(5)
SIS II bør udgøre en kompensationsforanstaltning, der bidrager til at opretholde et højt sikkerhedsniveau inden for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed ved at støtte det operationelle samarbejde mellem politimyndigheder og judicielle myndigheder i straffesager.
(6)
Det er nødvendigt at specificere målene for SIS II, systemets tekniske struktur og finansiering, at fastsætte bestemmelser vedrørende driften og brugen af systemet samt fastlægge ansvaret for det, de kategorier af oplysninger, der skal optages i systemet, formålet med og kriterierne for optagelsen af disse oplysninger, de myndigheder, der har adgang til oplysningerne, sammenkoblingen af indberetninger og yderligere regler for databehandling og beskyttelse af personoplysninger.
(7)
SIS II skal omfatte et centralt system (den centrale SIS II) og nationale applikationer. Udgifterne til driften af den centrale SIS II og den tilhørende kommunikationsinfrastruktur bør dækkes over EU's almindelige budget.
(8)
Det er nødvendigt at udarbejde en håndbog med detaljerede bestemmelser om udvekslingen af visse supplerende oplysninger om de forholdsregler, der skal træffes som følge af indberetningerne. De nationale myndigheder i hver medlemsstat bør sikre udvekslingen af sådanne oplysninger.
(9)
Kommissionen bør i en overgangsperiode have ansvaret for den operationelle forvaltning af den centrale SIS II og dele af kommunikationsinfrastrukturen. Den kan dog, navnlig for at sikre en gnidningsløs overgang til SIS II, delegere dette ansvar eller dele heraf til to nationale offentlige organer. På lang sigt og på grundlag af en konsekvensanalyse, der indeholder en grundig analyse af alternativerne set fra et finansielt, operationelt og organisatorisk synspunkt, og lovgivningsforslag fra Kommissionen bør der oprettes en forvaltningsmyndighed, der skal have ansvaret for disse opgaver. Overgangsperioden bør være på højst fem år fra den dato, fra hvilken denne afgørelse finder anvendelse.
(10)
SIS II skal indeholde indberetninger om eftersøgte personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering. Foruden indberetninger er det hensigtsmæssigt at give mulighed for udveksling af uddybende oplysninger, der er nødvendige for overgivelses- og udleveringsprocedurerne. Navnlig bør de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8 i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (6), behandles i SIS II.
(11)
Det bør være muligt i SIS II at tilføje en oversættelse af de uddybende oplysninger, der er indlæst med henblik på overgivelse inden for rammerne af den europæiske arrestordre og med henblik på udlevering.
(12)
SIS II bør omfatte indberetninger om forsvundne personer for at sikre beskyttelsen af dem eller forebygge trusler, om personer, der er eftersøgt med henblik på retsforfølgning, om personer og genstande, der skal kontrolleres diskret eller målrettet, og om genstande, der skal beslaglægges eller anvendes som bevismateriale i straffesager.
(13)
Indberetninger bør ikke opbevares længere i SIS II end det er nødvendigt af hensyn til det formål, der lå til grund for indberetningen. Generelt bør indberetninger om personer automatisk slettes i SIS II efter tre år. Indberetninger om genstande, der skal kontrolleres diskret eller målrettet, bør automatisk slettes i SIS II efter fem år. Indberetninger om genstande, der skal beslaglægges eller anvendes som bevismateriale i straffesager, bør automatisk slettes i SIS II efter ti år. Beslutningerne om at opbevare indberetninger om personer bør baseres på en samlet individuel vurdering. Medlemsstaterne bør undersøge indberetninger om personer inden for undersøgelsesfristen og føre statistik over antallet af indberetninger om personer, hvis opbevaringstid er blevet forlænget.
(14)
SIS II bør gøre det muligt at behandle biometriske data for at sikre en pålidelig identifikation af de pågældende personer. SIS II bør i samme forbindelse også gøre det muligt at behandle oplysninger om personer, hvis identitet er blevet misbrugt, for derved at undgå de ulemper, en fejlidentifikation af dem giver, under hensyntagen til passende garantier, navnlig den pågældende persons samtykke og en streng begrænsning af de formål, hvortil sådanne oplysninger lovligt kan behandles.
(15)
Det bør være muligt for en medlemsstat at indsætte en anmærkning, en såkaldt påtegning, på en indberetning om, at de forholdsregler, der skal træffes på grundlag af indberetningen, ikke vil blive truffet på dens område. Når der foretages indberetninger med henblik på overgivelse, bør intet i denne afgørelse opfattes således, at det fraviger eller hindrer anvendelsen af bestemmelserne i rammeafgørelse 2002/584/RIA. Beslutningen om at indsætte en påtegning på en indberetning bør kun være baseret på de grunde til at afslå overgivelse, der er fastsat i nævnte rammeafgørelse.
(16)
Når der på en indberetning er blevet indsat en påtegning, og man får kendskab til opholdsstedet for den person, der begæres anholdt med henblik på overgivelse, bør opholdsstedet altid meddeles den indberettende retlige myndighed, som kan beslutte at fremsende en europæisk arrestordre til den kompetente retlige myndighed i overensstemmelse med bestemmelserne i rammeafgørelse 2002/584/RIA.
(17)
Det bør være muligt for medlemsstaterne at sammenkoble indberetninger i SIS II. Det forhold, at en medlemsstat sammenkobler to eller flere indberetninger, bør ikke have indflydelse på de forholdsregler, der skal træffes, opbevaringstiden eller adgangen til indberetningerne.
(18)
Oplysninger, der behandles i SIS II i medfør af denne afgørelse, bør ikke overføres til eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer. Det er dog hensigtsmæssigt at styrke samarbejdet mellem EU og Interpol ved at fremme en effektiv udveksling af pasoplysninger. Når personoplysninger overføres fra SIS II til Interpol, bør de være garanteret et passende beskyttelsesniveau på grundlag af en aftale, der indeholder nøje garantier og betingelser.
(19)
Alle medlemsstaterne har ratificeret Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger. I konventionen er en række undtagelser og begrænsninger til de rettigheder og forpligtelser, der opstilles, mulige inden for visse grænser. De personoplysninger, der behandles i forbindelse med gennemførelsen af denne afgørelse, bør beskyttes i overensstemmelse med nævnte konventions principper. Principperne i konventionen bør om nødvendigt suppleres eller tydeliggøres i denne afgørelse.
(20)
Når personoplysninger i medfør af denne afgørelse behandles af politimyndigheder, bør der tages hensyn til principperne i anbefaling R(87) 15 fra Europarådets Ministerudvalg af 17. september 1987 om anvendelsen af personoplysninger i politisektoren.
(21)
Kommissionen har forelagt Rådet et forslag til en rammeafgørelse om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager, som ifølge forslaget bør være vedtaget inden udgangen af 2006, og som finder anvendelse på personoplysninger, der behandles inden for rammerne af anden generation af Schengen-informationssystemet og den dertil knyttede udveksling af supplerende oplysninger i henhold til denne afgørelse.
(22)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7), særlig artiklerne heri vedrørende behandlingernes fortrolige karakter og behandlingssikkerhed, finder anvendelse på Fællesskabets institutioners eller organers behandling af personoplysninger, når denne behandling sker som led i institutionernes eller organernes varetagelse af deres opgaver som ansvarlige for den operationelle forvaltning af SIS II i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteter, der helt eller delvis falder ind under fællesskabsretten. En del af behandlingen af personoplysninger i SIS II falder ind under fællesskabsretten. En sammenhængende og ensartet anvendelse af reglerne for beskyttelse af fysiske personers grundlæggende rettigheder og friheder for så vidt angår behandling af personoplysninger forudsætter, at det præciseres, at når Kommissionen behandler personoplysninger i medfør af denne afgørelse, finder forordning (EF) nr. 45/2001 anvendelse. Principperne i forordning (EF) nr. 45/2001 bør i fornødent omfang suppleres eller tydeliggøres i denne afgørelse.
(23)
For så vidt angår fortrolighed bør de relevante bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne finde anvendelse på de tjenestemænd eller øvrige ansatte, der er ansat og arbejder i forbindelse med SIS II.
(24)
Det er hensigtsmæssigt, at nationale tilsynsmyndigheder overvåger, at medlemsstaternes behandling af personoplysninger er lovlig, mens Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der blev udnævnt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/55/EF af 22. december 2003 om udnævnelse af den uafhængige kontrolmyndighed, der skal oprettes i medfør af EF-traktatens artikel 286 (8), bør overvåge fællesskabsinstitutionernes og -organernes aktiviteter i forbindelse med behandling af personoplysninger i betragtning af fællesskabsinstitutionernes og -organernes begrænsede opgaver vedrørende selve oplysningerne.
(25)
Både medlemsstaterne og Kommissionen bør udarbejde en sikkerhedsplan for at lette gennemførelsen af sikkerhedsforpligtelser og bør samarbejde indbyrdes for at behandle sikkerhedsspørgsmål ud fra et fælles perspektiv.
(26)
Bestemmelserne vedrørende databeskyttelse i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (9) (i det følgende benævnt »Europol-konventionen«) finder anvendelse på Europols behandling af SIS II-oplysninger, bl.a. hvad angår de beføjelser, den fælles kontrolinstans, der blev oprettet i medfør af Europol-konventionen, har til at føre tilsyn med Europols aktiviteter, og erstatningsansvaret for Europols eventuelle ulovlige behandling af personoplysninger.
(27)
Bestemmelserne vedrørende databeskyttelse i afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet (10) finder anvendelse på Eurojusts behandling af SIS II-oplysninger, bl.a. hvad angår de beføjelser, den fælles kontrolinstans, der blev oprettet i medfør af nævnte afgørelse, har til at føre tilsyn med Eurojusts aktiviteter, og erstatningsansvaret for Eurojusts eventuelle ulovlige behandling af personoplysninger.
(28)
Af hensyn til gennemskueligheden bør Kommissionen eller, når denne er oprettet, forvaltningsmyndigheden hvert andet år udarbejde en rapport om den centrale SIS II's og kommunikationsinfrastrukturens tekniske funktion, herunder om dens sikkerhed, og om udvekslingen af supplerende oplysninger. Kommissionen bør hvert fjerde år udsende en samlet vurdering.
(29)
Visse aspekter af SIS II såsom tekniske regler for optagelse af data, herunder af oplysninger, der er nødvendige for at foretage en indberetning, ajourføring, sletning, søgning, regler for indberetningernes kompatibilitet og prioritet, indsættelse af påtegninger, sammenkobling af indberetninger og udveksling af supplerende oplysninger kan på grund af disse aspekters tekniske art, detaljeringsgraden og behovet for regelmæssig ajourføring ikke dækkes udtømmende i denne afgørelses bestemmelser. Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med disse aspekter bør derfor delegeres til Kommissionen. Der bør udformes tekniske regler for søgning af indberetninger med henblik på en tilfredsstillende afvikling af nationale applikationer. Efter en konsekvensanalyse fra Kommissionen bør der tages stilling til, i hvilket omfang forvaltningsmyndigheden kan få ansvaret for gennemførelsesforanstaltningerne, når den engang er oprettet.
(30)
Denne afgørelse bør fastsætte proceduren for vedtagelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for dens gennemførelse. Proceduren for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger i medfør af denne afgørelse og forordning (EF) nr. 1987/2006 bør være den samme.
(31)
Det er hensigtsmæssigt at fastsætte overgangsbestemmelser vedrørende indberetninger foretaget i SIS 1+, som skal overføres til SIS II. Nogle af bestemmelserne i Schengen-reglerne bør fortsat finde anvendelse i et begrænset tidsrum, indtil medlemsstaterne har undersøgt, om disse indberetninger er kompatible med de nye retlige rammer. Undersøgelsen af kompatibiliteten af indberetninger om personer bør have førsteprioritet. Desuden bør enhver ændring, tilføjelse, rettelse eller ajourføring af en indberetning, der er overført fra SIS 1+ til SIS II, samt ethvert positivt søgningsresultat i forbindelse med en sådan indberetning, udløse en øjeblikkelig undersøgelse af dens forenelighed med denne afgørelses bestemmelser.
(32)
Det er nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser for den resterende del af det budget, der er afsat til de SIS-foranstaltninger, der ikke indgår som en del af EU's almindelige budget.
(33)
Målene for den påtænkte handling, nemlig at oprette og regulere et fælles informationssystem, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre gennemføres på EU-plan; Rådet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. EF-traktatens artikel 5 og EU-traktatens artikel 2. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. EF-traktatens artikel 5, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(34)
Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som er anerkendt bl.a. i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(35)
Det Forenede Kongerige deltager i denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til EU-traktaten og til EF-traktaten, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (11).
(36)
Irland deltager i denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til EU-traktaten og til EF-traktaten, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (12).
(37)
Denne afgørelse berører ikke arrangementerne vedrørende Det Forenede Kongeriges og Irlands delvise deltagelse i Schengen-reglerne, som fastlagt i henholdsvis afgørelse 2000/365/EF og afgørelse 2002/192/EF.
(38)
For Islands og Norges vedkommende er denne afgørelse et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (13), der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (14) om visse gennemførelsesbestemmelser til ovennævnte aftale.
(39)
Der bør udarbejdes en ordning, der giver repræsentanter for Island og Norge mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i den brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge vedrørende udvalg, der bistår Europa-Kommissionen i udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser (15), der er knyttet som bilag til ovennævnte aftale.
(40)
For Schweiz' vedkommende er denne afgørelse et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/849/EF (16) og 2004/860/EF (17).
(41)
Der bør udarbejdes en ordning, der giver repræsentanter for Schweiz mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i den brevveksling mellem Fællesskabet og Schweiz, der er knyttet som bilag til ovennævnte aftale.
(42)
Denne afgørelse udgør en udbygning af Schengen-reglerne eller har på anden måde forbindelse til dem, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005.
(43)
Denne afgørelse bør finde anvendelse på Det Forenede Kongerige, Irland og Schweiz, fra datoer, der fastsættes efter procedurerne i de relevante instrumenter vedrørende anvendelsen af Schengen-reglerne på disse stater -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Oprettelse af SIS II og generelle formål
1. Anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) oprettes hermed.
2. SIS II har ved hjælp af oplysningerne i dette system til formål i overensstemmelse med denne afgørelse at sikre et højt sikkerhedsniveau inde for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, herunder at bevare den offentlige sikkerhed og den offentlige orden samt beskytte sikkerheden på medlemsstaternes område og at sikre anvendelsen af bestemmelserne i afsnit IV i tredje del af EF-traktaten om persontrafik på deres område.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. I denne afgørelse fastsættes betingelser og procedurer for optagelse og behandling af indberetninger om personer og genstande i SIS II og udveksling af supplerende og uddybende oplysninger til brug i politisamarbejdet og det retlige samarbejde i straffesager.
2. I denne afgørelse fastsættes også bestemmelser vedrørende SIS II's tekniske struktur, medlemsstaternes og den i artikel 15 omhandlede forvaltningsmyndigheds ansvar, generel behandling af oplysninger, de berørte personers rettigheder samt erstatningsansvar.
Artikel 3
Definitioner
1. I denne afgørelse forstås ved:
a)
»indberetning«: et sæt oplysninger, der indlæses i SIS II, således at de kompetente myndigheder kan identificere en person eller en genstand med henblik på at træffe en særlig forholdsregel
b)
»supplerende oplysninger«: oplysninger, der ikke lagres i SIS II, men har tilknytning til indberetninger til SIS II, og som udveksles:
i)
for at gøre det muligt for medlemsstaterne at konsultere og informere hinanden i forbindelse med indlæsning af en indberetning
ii)
når en søgning har givet et positivt resultat, således at de rette forholdsregler kan træffes
iii)
når den påkrævede forholdsregel ikke kan træffes
iv)
i spørgsmål vedrørende kvaliteten af SIS II-oplysningerne
v)
i spørgsmål vedrørende indberetningernes kompatibilitet og prioritet
vi)
i spørgsmål vedrørende retten til adgang til systemet
c)
»uddybende oplysninger«: oplysninger, der er lagret i SIS II og har tilknytning til indberetninger til SIS II, og som umiddelbart skal være til rådighed for de kompetente myndigheder, når personer, som der er indlæst oplysninger om i SIS II (den registrerede), lokaliseres ved søgning heri
d)
»personoplysninger«: enhver form for information om en identificeret eller identificérbar fysisk person (den registrerede); ved identificerbar person forstås en person, der direkte eller indirekte kan identificeres
e)
»behandling af personoplysninger« (behandling): enhver operation eller række af operationer - med eller uden brug af elektronisk databehandling - som personoplysninger gøres til genstand for, f.eks. indsamling, registrering, systematisering, opbevaring, tilpasning eller ændring, udlæsning, søgning, brug, videregivelse ved transmission, formidling eller enhver anden form for overladelse, sammenstilling eller samkøring samt blokering, sletning eller tilintetgørelse.
2. Enhver henvisning i denne afgørelse til bestemmelser i rammeafgørelse 2002/584/RIA skal forstås som omfattende de tilsvarende bestemmelser i aftaler indgået mellem Den Europæiske Union og tredjelande på grundlag af artikel 24 og 38 i EU-traktaten med henblik på overgivelse af personer på grundlag af en arrestordre, der foreskriver transmission af en sådan arrestordre via Schengen-informationssystemet.
Artikel 4
SIS II's tekniske struktur og driftsmåder
1. SIS II består af:
a)
et centralt system (den centrale SIS II) bestående af:
-
en teknisk støttefunktion (CS-SIS), som indeholder en database, »SIS II-databasen«
-
en ensartet national grænseflade (NI-SIS)
b)
et nationalt system (N.SIS II) i hver enkelt medlemsstat, der består af de nationale datasystemer, der er i forbindelse med den centrale SIS II. En N.SIS II kan indeholde en datafil (national kopi), som indeholder en fuldstændig eller delvis kopi af SIS II-databasen
c)
en kommunikationsinfrastruktur mellem CS-SIS og NI-SIS (kommunikationsinfrastrukturen), der sørger for et krypteret virtuelt netværk forbeholdt SIS II-oplysninger og udveksling af oplysninger mellem Sirene-kontorer som omhandlet i artikel 7, stk. 2.
2. SIS II-oplysninger indlæses, ajourføres, slettes og søges via de forskellige N.SIS II-systemer. Der kan søges elektronisk i en national kopi på de enkelte medlemsstaters område. Der kan ikke søges i andre medlemsstaters N.SIS II-filer.
3. Den CS-SIS, der står for teknisk tilsyn og forvaltning, ligger i Strasbourg (Frankrig), og et backup-CS-SIS, der kan sikre alle funktioner i det overordnede CS-SIS i tilfælde af svigt, findes i Sankt Johann im Pongau (Østrig).
4. CS-SIS stiller de tjenester til rådighed, som er nødvendige for optagelsen og behandlingen af SIS II-oplysninger, herunder for søgning i SIS II-databasen. For de medlemsstater, der anvender en national kopi, skal CS-SIS:
a)
sørge for online-ajourføring af de nationale kopier
b)
sikre synkroniseringen og sammenhængen mellem de nationale kopier og SIS II-databasen
c)
sørge for operationen med henblik på initialisering og genopretning af de nationale kopier.
Artikel 5
Udgifter
1. Udgifterne i forbindelse med oprettelse, drift og vedligeholdelse af den centrale SIS II og kommunikationsinfrastrukturen afholdes over EU's almindelige budget.
2. Disse udgifter omfatter også det arbejde med CS-SIS, der sikrer, at de tjenester, der er omhandlet i artikel 4, stk. 4, stilles til rådighed.
3. Udgifterne til oprettelse, drift og vedligeholdelse af hver N.SIS II dækkes af den pågældende medlemsstat.
KAPITEL II
MEDLEMSSTATERNES ANSVAR
Artikel 6
Nationale systemer
Hver medlemsstat er ansvarlig for at oprette, drive og vedligeholde sin N.SIS II og for at forbinde sin N.SIS II med NI-SIS.
Artikel 7
N.SIS II-kontoret og Sirene-kontoret
1. Hver medlemsstat udpeger en myndighed (»N.SIS II-kontoret«), der har det overordnede ansvar for dens N.SIS II.
Denne myndighed er ansvarlig for, at N.SIS II fungerer gnidningsløst og sikkert, sikrer, at de kompetente myndigheder har adgang til SIS II, og træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse.
Hver medlemsstat fremsender sine indberetninger via N.SIS II-kontoret.
2. Hver medlemsstat udpeger den myndighed, der sikrer udvekslingen af alle supplerende oplysninger (»Sirene-kontoret«), i overensstemmelse med Sirene-Håndbogen, jf. artikel 8.
Disse kontorer samordner også kontrollen af kvaliteten af de oplysninger, der indlæses i SIS II. Med henblik herpå har de adgang til de oplysninger, der behandles i SIS II.
3. Medlemsstaterne underretter forvaltningsmyndigheden om deres N.SIS II-kontor og deres Sirene-kontor. Forvaltningsmyndigheden offentliggør listen over kontorerne sammen med den liste, der er omhandlet i artikel 46, stk. 8.
Artikel 8
Udveksling af supplerende oplysninger
1. Supplerende oplysninger udveksles i overensstemmelse med Sirene-Håndbogen og ved hjælp af kommunikationsinfrastrukturen. Hvis kommunikationsinfrastrukturen ikke er til rådighed, kan medlemsstaterne anvende andre tilstrækkeligt sikrede tekniske midler til at udveksle supplerende oplysninger.
2. Supplerende oplysninger må kun anvendes til det formål, de blev meddelt til.
3. Anmodninger fra en anden medlemsstat om supplerende oplysninger besvares snarest muligt.
4. Der skal efter proceduren i artikel 67 vedtages detaljerede bestemmelser for udvekslingen af supplerende oplysninger i form af »Sirene-Håndbogen«, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
Artikel 9
Overholdelse af tekniske krav
1. For at sikre en hurtig og effektiv overførsel af oplysninger skal hver medlemsstat ved oprettelsen af sin N.SIS II overholde de protokoller og tekniske procedurer, der er fastsat for at sikre, at N-SIS II er kompatibel med CS-SIS. Disse protokoller og tekniske procedurer fastsættes efter proceduren i artikel 67, jf. dog bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
2. Hvis en medlemsstat anvender en national kopi, skal den ved hjælp af de tjenester, som CS-SIS stiller til rådighed, sikre, at oplysninger, der er lagret i den nationale kopi, via automatiske ajourføringer, omhandlet i artikel 4, stk. 4, er identiske og i overensstemmelse med SIS II-databasen, og at en søgning i dens nationale kopi giver et søgeresultat, der svarer til resultatet af en søgning i SIS II-databasen.
Artikel 10
Sikkerhed - medlemsstater
1. Hver medlemsstat træffer i relation til sin N.SIS II de nødvendige foranstaltninger, herunder en sikkerhedsplan, med henblik på:
a)
fysisk at beskytte oplysninger, bl.a. ved at udarbejde beredskabsplaner for beskyttelse af kritisk infrastruktur
b)
at forhindre, at uautoriserede får adgang til de anlæg, der benyttes til behandling af personoplysninger (kontrol med fysisk adgang til anlæggene)
c)
at forhindre, at databærerne kan læses, kopieres, ændres eller fjernes af uautoriserede personer (kontrol med databærere)
d)
at forhindre uautoriseret indlæsning af oplysninger samt uautoriseret læsning, ændring eller sletning af indlæste personoplysninger (kontrol med optagelse)
e)
at forhindre, at edb-systemerne kan benyttes af uautoriserede personer ved hjælp af datatransmissionsudstyr (brugerkontrol)
f)
at sikre, at autoriserede personer, hvad angår brugen af et edb-system, kun får adgang til de oplysninger, der henhører under deres kompetence, og kun ved hjælp af individuelle og entydige brugeridentiteter og fortrolige password (adgangskontrol)
g)
at sikre, at alle myndigheder med adgangsret til SIS II eller til anlæggene opretter profiler, der beskriver funktioner og ansvarsområder for de personer, som er autoriseret til at få adgang til, indlæse, ajourføre, slette og søge i oplysningerne, og øjeblikkelig stiller disse profiler til rådighed for de nationale tilsynsmyndigheder, omhandlet i artikel 60, på deres anmodning (personaleprofiler)
h)
at sikre, at det er muligt at undersøge og fastslå, til hvilke myndigheder der kan videregives personoplysninger via datatransmissionsudstyr (kontrol med videregivelse)
i)
at sikre, at det er muligt efterfølgende at undersøge og fastslå, hvilke personoplysninger der er indlæst i edb-systemerne, hvornår, af hvem og med hvilket formål (efterfølgende kontrol med indlæsning)
j)
at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af personoplysninger i forbindelse med overførsel af oplysninger eller transport af databærere, navnlig ved hjælp af hensigtsmæssige krypteringsteknikker (kontrol med overførsler)
k)
at kontrollere effektiviteten af de sikkerhedsforanstaltninger, der er omhandlet i dette stykke, og træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger vedrørende intern kontrol for at sikre overholdelsen af denne afgørelse (egenkontrol).
2. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår sikkerhed i forbindelse med udveksling af supplerende oplysninger.
Artikel 11
Fortrolighed - medlemsstater
Hver medlemsstat anvender i overensstemmelse med national lovgivning sine egne regler for tavshedspligt eller tilsvarende fortrolighedskrav i forbindelse med alle personer og organer, der skal arbejde med SIS II-oplysninger og supplerende oplysninger. Denne pligt fortsætter med at bestå, efter at de pågældende personer er fratrådt deres stilling, eller det pågældende organs virksomhed er ophørt.
Artikel 12
Opbevaring af registreringer på nationalt plan
1. Medlemsstater, der ikke anvender nationale kopier, påser, at hver adgang til og alle udvekslinger af personoplysninger inden for CS-SIS registreres i N.SIS II for at kontrollere, om søgningen er tilladt, og om databehandlingen er lovlig, samt for at udøve egenkontrol og derved sikre N.SIS II's korrekte funktion samt dataintegriteten og -sikkerheden.
2. Medlemsstater, der anvender nationale kopier, påser, at hver adgang til og alle udvekslinger af SIS II-oplysninger registreres med henblik på de formål, der er omhandlet i stk. 1. Dette gælder ikke de i artikel 4, stk. 4, omhandlede tjenester.
3. Registreringerne skal navnlig vise indberetningernes hidtidige forløb, dato og tidspunkt for overførslen af oplysninger, de oplysninger, der er anvendt til en søgning, en henvisning til de overførte oplysninger samt navnet på både den kompetente myndighed og den person, der er ansvarlig for behandlingen af oplysningerne.
4. Registreringerne må kun anvendes til det i stk. 1 og 2 omhandlede formål og slettes tidligst ét år og senest tre år efter deres oprettelse. De registreringer, der indeholder indberetningernes hidtidige forløb, slettes efter en periode på mellem et og tre år efter, at indberetningerne er slettet.
5. Registreringerne kan opbevares længere, hvis der er brug for dem i forbindelse med kontrolprocedurer, som allerede er indledt.
6. De kompetente nationale myndigheder, der er ansvarlige for at kontrollere, om søgningen er tilladt og om databehandlingen er lovlig, samt for at udøve egenkontrol og sikre N.SIS II's korrekte funktion samt dataintegriteten og -sikkerheden, skal inden for rammerne af deres beføjelser og på anmodning have adgang til disse registreringer, med henblik på at kunne udføre deres opgaver.
Artikel 13
Egenkontrol
Medlemsstaterne sikrer, at enhver myndighed, der har ret til adgang til SIS II-oplysninger, træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre overholdelsen af denne afgørelse, og i nødvendigt omfang samarbejder med den nationale tilsynsmyndighed.
Artikel 14
Uddannelse af personalet
Før personale i myndigheder med adgangsret til SIS II får tilladelse til at behandle oplysninger, der er lagret i SIS II, modtager det den relevante uddannelse i datasikkerheds- og databeskyttelsesregler samt orienteres om relevante lovovertrædelser og sanktioner.
KAPITEL III
FORVALTNINGSMYNDIGHEDENS ANSVARSOMRÅDER
Artikel 15
Operationel forvaltning
1. Efter en overgangsperiode, har en forvaltningsmyndighed (forvaltningsmyndigheden), der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, ansvaret for den operationelle forvaltning af den centrale SIS II. Forvaltningsmyndigheden sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at den bedste disponible teknologi, med forbehold af en cost-benefit-analyse, til enhver tid anvendes til den centrale SIS II.
2. Forvaltningsmyndigheden har ligeledes ansvaret for følgende opgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen:
a)
tilsyn
b)
sikkerhed
c)
koordinering af forbindelserne mellem medlemsstaterne og udbyderen.
3. Kommissionen har ansvaret for alle andre opgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen, navnlig
a)
opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen
b)
anskaffelse og fornyelse
c)
kontraktforhold.
4. I en overgangsperiode, indtil den i stk. 1 omhandlede forvaltningsmyndighed indleder sin virksomhed, er Kommissionen ansvarlig for den operationelle forvaltning af den centrale SIS II. Kommissionen kan, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (18), overlade denne forvaltningsopgave og budgetgennemførelsesopgaverne til nationale offentlige organer i to forskellige lande.
5. Hvert nationalt offentligt organ som omhandlet i stk. 4 skal navnlig opfylde følgende udvælgelseskriterier:
a)
det skal godtgøre lang erfaring med at drive et stort informationssystem med de i artikel 4, stk. 4, omhandlede funktioner
b)
det skal råde over en betragtelig ekspertise inden for de service- og sikkerhedskrav, der knytter sig til et informationssystem indeholdende funktioner, der kan sammenlignes med de i artikel 4, stk. 4, omhandlede funktioner
c)
det skal have tilstrækkeligt og erfarent personale, der råder over den relevante faglige ekspertise og de relevante sproglige færdigheder, som er nødvendige for at kunne samarbejde i et internationalt miljø som det der kræves for SIS II
d)
det skal råde over en infrastruktur med en sikker og særligt indrettet facilitet, der især er i stand til at fungere som backup for og garantere en kontinuerlig drift af store it-systemer, og
e)
det skal virke i et administrativt miljø, der sætter det i stand til at udføre sine opgaver korrekt og undgå enhver form for interessekonflikt.
6. Forud for enhver delegation af opgaver, som omhandlet i artikel 4, og med regelmæssige mellemrum derefter skal Kommissionen underrette Europa-Parlamentet og Rådet om betingelserne for delegationen, det nøjagtige omfang af delegationen samt de organer, hvortil der delegeres opgaver.
7. Hvis Kommissionen i overgangsperioden uddelegerer sit ansvar i medfør af stk. 4, sikrer den, at denne delegation fuldt ud overholder de frister, der er fastsat af det institutionelle system, som er fastlagt i traktaten. Den sikrer navnlig, at denne delegation ikke negativt påvirker konkrete kontrolmekanismer i henhold til EU-lovgivningen, uanset om det er drejer sig om kontrol udøvet af Domstolen, Revisionsretten eller Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.
8. Den operationelle forvaltning af den centrale SIS II omfatter alle de opgaver, der er nødvendige for, at den centrale SIS II kan fungere døgnet rundt alle ugens dage i overensstemmelse med denne afgørelse, navnlig den vedligeholdelse og den tekniske udvikling, der er nødvendig for, at systemet kan fungere gnidningsløst.
Artikel 16
Sikkerhed
1. Forvaltningsmyndigheden træffer i relation til den centrale SIS II og Kommissionen i relation til kommunikationsinfrastrukturen de nødvendige foranstaltninger, herunder en sikkerhedsplan, med henblik på:
a)
fysisk at beskytte oplysninger, bl.a. ved at udarbejde beredskabsplaner for beskyttelse af kritisk infrastruktur
b)
at forhindre, at uautoriserede får adgang til de anlæg, der benyttes til behandling af personoplysninger (kontrol med fysisk adgang til anlæggene)
c)
at forhindre, at databærerne kan læses, kopieres, ændres eller fjernes af uautoriserede personer (kontrol med databærere)
d)
at forhindre uautoriseret indlæsning af oplysninger samt uautoriseret læsning, ændring eller sletning af indlæste personoplysninger (kontrol med optagelse)
e)
at forhindre, at edb-systemerne kan benyttes af uautoriserede personer ved hjælp af datatransmissionsudstyr (brugerkontrol)
f)
at sikre, at autoriserede personer, hvad angår brugen af et edb-system, kun får adgang til de oplysninger, der henhører under deres kompetence, og kun ved hjælp af individuelle og entydige brugeridentiteter og fortrolige password (adgangskontrol)
g)
at oprette profiler, der beskriver funktioner og ansvarsområder for de personer, som er autoriseret til at få adgang til oplysningerne eller anlæggene, og øjeblikkelig stille disse profiler til rådighed for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, som omhandlet i artikel 61 på dennes anmodning (personaleprofiler)
h)
at sikre, at det er muligt at undersøge og fastslå, til hvilke myndigheder der kan videregives personoplysninger via datatransmissionsudstyr (kontrol med videregivelse)
i)
at sikre, at det er muligt efterfølgende at undersøge og fastslå, hvilke personoplysninger der er indlæst i edb-systemerne, hvornår og af hvem (efterfølgende kontrol med indlæsning)
j)
at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af personoplysninger i forbindelse med overførsel af oplysninger eller transport af databærere, navnlig ved hjælp af hensigtsmæssige krypteringsteknikker (kontrol med overførsler)
k)
at kontrollere effektiviteten af de sikkerhedsforanstaltninger, der er omhandlet i dette stykke, og træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger vedrørende intern kontrol for at sikre overholdelsen af denne afgørelse (egenkontrol).
2. Forvaltningsmyndigheden træffer foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår sikkerhed i forbindelse med udveksling af supplerende oplysninger gennem kommunikationsinfrastrukturen.
Artikel 17
Fortrolighed - forvaltningsmyndigheden
1. Forvaltningsmyndigheden anvender de relevante regler for tavshedspligt eller tilsvarende fortrolighedskrav i forhold til alt personale, der skal arbejde med SIS II-oplysninger, efter standarder svarende til dem, der er fastsat i denne afgørelses artikel 11, jf. dog artikel 17 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber. Denne pligt fortsætter med at bestå, efter at de pågældende personer er fratrådt deres stilling, eller deres virksomhed er ophørt.
2. Forvaltningsmyndigheden træffer foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår fortrolighed i forbindelse med udveksling af supplerende oplysninger gennem kommunikationsinfrastrukturen.
Artikel 18
Opbevaring af registreringer på centralt plan
1. Forvaltningsmyndigheden påser, at hver adgang til og alle udvekslinger af personoplysninger inden for CS-SIS registreres til de formål, der er fastsat i artikel 12, stk. 1 og stk. 2.
2. Registreringerne skal navnlig vise indberetningernes hidtidige forløb, dato og tidspunkt for overførslen af oplysninger, de oplysninger, der er anvendt til en søgning, henvisning til de overførte oplysninger samt identiteten på den kompetente myndighed, der er ansvarlig for behandlingen af oplysningerne.
3. Registreringerne må kun anvendes til de i stk. 1 nævnte formål og slettes tidligst ét år og senest tre år efter deres oprettelse. De registreringer, der indeholder indberetningernes hidtidige forløb, slettes efter en periode på mellem et og tre år efter, at indberetningerne er slettet.
4. Registreringerne kan opbevares længere, hvis der er brug for dem i forbindelse med kontrolprocedurer, som allerede er indledt.
5. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for at kontrollere, om søgningen er tilladt, og om databehandlingen er lovlig, samt for at udøve egenkontrol, og sikre CS-SIS's korrekte funktion samt dataintegriteten og -sikkerheden, skal inden for rammerne af deres beføjelser og på anmodning have adgang til disse registreringer, således at de er i stand til at udføre deres opgaver.
Artikel 19
Oplysningskampagne
Ved idriftsættelsen af SIS II gennemfører Kommissionen i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder, og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, en oplysningskampagne, som informerer offentligheden om formålene, de lagrede oplysninger, de myndigheder, der har adgang, og personers rettigheder. Efter oprettelsen gentager forvaltningsmyndigheden i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse sådanne kampagner regelmæssigt. Medlemsstaterne skal i samarbejde med deres nationale tilsynsmyndigheder udarbejde og gennemføre de nødvendige politikker for at orientere deres borgere om SIS II generelt.
KAPITEL IV
KATEGORIER AF OPLYSNINGER OG PÅTEGNINGER
Artikel 20
Kategorier af oplysninger
1. SIS II indeholder udelukkende de kategorier af oplysninger, der meddeles af medlemsstaterne, og som er nødvendige til de formål, der er fastsat i artikel 26, 32, 34, 36 og 38, jf. dog artikel 8, stk. 1, denne afgørelses bestemmelser vedrørende lagring af supplerende oplysninger.
2. Oplysningerne opdeles i følgende kategorier:
a)
indberettede personer
b)
genstande som omhandlet i artikel 36 og 38.
3. Oplysningerne om indberettede personer må højst omfatte følgende:
a)
efternavn(e) og fornavn(e), fødenavn(e) og tidligere anvendte navne og eventuelle særskilt registrerede kaldenavne
b)
særlige fysiske kendetegn af objektiv og blivende karakter
c)
fødested og fødselsdato
d)
køn
e)
fotografier
f)
fingeraftryk
g)
nationalitet(er)
h)
om vedkommende er bevæbnet, voldelig eller er flygtet
i)
indberetningsgrund
j)
myndighed, der har foretaget indberetningen
k)
en henvisning til den afgørelse, der ligger til grund for indberetningen
l)
forholdsregler
m)
sammenkobling med andre indberetninger, der er foretaget i SIS II, jf. artikel 52
n)
type af lovovertrædelse.
4. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at indlæse, ajourføre, slette og søge i de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2 og 3, fastsættes efter proceduren i artikel 67, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
5. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at søge i de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, skal være enslydende med henblik på søgninger i CS-SIS, i nationale kopier og i tekniske kopier omhandlet i artikel 46, stk. 2.
Artikel 21
Proportionalitet
Forud for udstedelsen af en indberetning, undersøger medlemsstaten, om det pågældende tilfælde er så egnet, relevant og vigtigt, at indberetningen bør optages i SIS II.
Artikel 22
Særlige regler for fotografier og fingeraftryk
Brug af fotografier og fingeraftryk, jf. artikel 20 stk. 3, litra e) og f), sker på følgende betingelser:
a)
fotografier og fingeraftryk må kun indlæses efter en særlig kvalitetskontrol for at sikre, at en minimumsstandard for datakvalitet er opfyldt. Specifikationen for den særlige kvalitetskontrol fastsættes efter proceduren i artikel 67, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden
b)
fotografier og fingeraftryk må kun anvendes til at bekræfte identiteten af en person, der er lokaliseret som følge af en alfanumerisk søgning i SIS II
c)
så snart det er teknisk muligt, kan fingeraftryk også anvendes til at identificere en person på grundlag af vedkommendes biometriske identifikator. Inden denne funktion implementeres i SIS II, forelægger Kommissionen en rapport om den nødvendige teknologis tilgængelighed og umiddelbare anvendelighed, som forelægges Europa-Parlamentet til høring.
Artikel 23
Minimumsoplysninger for optagelse af en indberetning
1. Indberetninger om personer kan ikke foretages uden de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20 stk. 3, litra a), d) og l), og, hvor det er relevant, litra k).
2. I det omfang de er til rådighed indlæses alle de andre oplysninger, der er anført i artikel 20, stk. 3.
Artikel 24
Almindelige bestemmelser om påtegning
1. Hvis en medlemsstat finder, at det ikke er foreneligt med dens nationale lovgivning, dens internationale forpligtelser eller væsentlige nationale hensyn, at lade en indberetning, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 26, 32 eller 36 få virkning, kan den, efter at indberetningen er foretaget, anmode om, at indberetningen forsynes med en påtegning om, at de forholdsregler, der skal træffes på grundlag af indberetningen, ikke vil blive truffet på dens område. Påtegningen indsættes af Sirene-kontoret i den medlemsstat, der har foretaget indberetningen.
2. For at sætte medlemsstaterne i stand til at kræve, at der indsættes en påtegning på en indberetning foretaget i overensstemmelse med artikel 26, får alle medlemsstater automatisk besked om nye indberetninger i denne kategori via udveksling af supplerende oplysninger.
3. Hvis den medlemsstat, der foretager indberetningen, i særligt hastende og alvorlige tilfælde anmoder om, at de nødvendige forholdsregler bliver truffet, undersøger den medlemsstat, der fuldbyder indberetningen, om den kan tillade, at den påtegning, der er indsat på dens forlangende, trækkes tilbage. Hvis dette er tilfældet, tager den fuldbyrdende medlemsstat de nødvendige skridt til at sikre, at forholdsreglerne træffes øjeblikkeligt.
Artikel 25
Påtegning på indberetninger om anholdelse med henblik på overgivelse
1. Når rammeafgørelse 2002/584/RIA finder anvendelse, kan en påtegning, der forhindrer anholdelse, kun indsættes på en indberetning om anholdelse med henblik på overgivelse, såfremt den judicielle myndighed, der i henhold til national lovgivning er kompetent for fuldbyrdelsen af en europæisk arrestordre, har nægtet at fuldbyrde en sådan, fordi der foreligger en grund til at afslå fuldbyrdelse, og såfremt påtegningen er krævet indsat.
2. En påtegning kan dog på forlangende af en i henhold til national lovgivning kompetent judiciel myndighed på grundlag af en generel instruks eller i et specifikt tilfælde også kræves indsat på en indberetning om anholdelse med henblik på overgivelse, hvis det står klart, at fuldbyrdelsen af den europæiske arrestordre vil skulle afslås.
KAPITEL V
INDBERETNINGER VEDRØRENDE PERSONER, DER BEGÆRES ANHOLDT MED HENBLIK PÅ OVERGIVELSE ELLER UDLEVERING
Artikel 26
Formål med og betingelser for at foretage indberetninger
1. Oplysninger om personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse på grundlag af en europæisk arrestordre, eller som begæres anholdt med henblik på udlevering, optages i systemet efter anmodning fra den indberettende medlemsstats judicielle myndigheder.
2. Oplysninger om personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse, optages også i systemet på grundlag af arrestordrer udstedt i overensstemmelse med aftaler indgået mellem Den Europæiske Union og tredjelande på grundlag af EU-traktatens artikel 24 og 38 med henblik på overgivelse af personer på grundlag af en arrestordre, der foreskriver transmission af en sådan arrestordre via Schengen-informationssystemet.
Artikel 27
Uddybende oplysninger om personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse
1. Hvis en person begæres anholdt med henblik på overgivelse på grundlag af en europæisk arrestordre, skal den indberettende medlemsstat indlæse en kopi af den originale europæiske arrestordre i SIS II.
2. Den indberettende medlemsstat kan indlæse en kopi af en oversættelse af den europæiske arrestordre til et eller flere af EU-institutionernes officielle sprog.
Artikel 28
Supplerende oplysninger om personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse
Den medlemsstat, der har foretaget indberetningen i SIS II om anholdelse med henblik på overgivelse, skal meddele de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i rammeafgørelse 2002/584/RIA, til alle medlemsstater ved udveksling af supplerende oplysninger.
Artikel 29
Supplerende oplysninger om personer, der begæres anholdt med henblik på udlevering
1. Den medlemsstat, der har indlæst indberetningen i SIS II med henblik på udlevering, skal ved udveksling af supplerende oplysninger til alle medlemsstaterne afgive følgende oplysninger:
a)
hvilken myndighed der har anmodet om anholdelsen
b)
om der foreligger arrestordre eller en anden beslutning med samme retskraft eller en eksigibel dom
c)
hvilken strafbar handling der er tale om og henvisning til den relevante straffebestemmelse
d)
en beskrivelse af, under hvilke omstændigheder den strafbare handling er begået, herunder tidspunkt, sted og omfang af den indberettede persons deltagelse heri
e)
så vidt muligt følgerne af den strafbare handling
f)
eller andre oplysninger, der kan være nyttige eller nødvendige for at efterkomme indberetningen.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger meddeles ikke, hvis de i artikel 27 eller 28 omhandlede oplysninger allerede er meddelt og betragtes som tilstrækkelige til at den berørte medlemsstat kan efterkomme indberetningen.
Artikel 30
Konvertering af indberetninger om personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering
Hvis den anmodede medlemsstat ikke kan foretage anholdelse, enten fordi den afslår efter procedurerne om påtegning i artikel 24 eller 25, eller, i tilfælde af en indberetning om anholdelse med henblik på udlevering, fordi undersøgelsen endnu ikke er afsluttet, skal den anmodede medlemsstat behandle indberetningen som en anmodning om meddelelse af den pågældende persons opholdssted.
Artikel 31
Iværksættelse af forholdsregler på grundlag af en indberetning om en person, der begæres anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering
1. En indberetning, der optages i SIS II i overensstemmelse med artikel 26 sammenholdt med de uddybende oplysninger, der er omhandlet i artikel 27, udgør og har samme virkning som en europæisk arrestordre udstedt i overensstemmelse med rammeafgørelse 2002/584/RIA når denne rammeafgørelse finder anvendelse.
2. Når rammeafgørelse 2002/584/RIA ikke finder anvendelse, sidestilles en indberetning i SIS II i overensstemmelse med artikel 26 og 29 med en begæring om foreløbig anholdelse og fængsling i henhold til artikel 16 i den europæiske konvention om udlevering af 13. december 1957 eller artikel 15 i Benelux-traktaten af 27. juni 1962 om udlevering og gensidig retshjælp i straffesager.
KAPITEL VI
INDBERETNINGER OM FORSVUNDNE PERSONER
Artikel 32
Formål med og betingelser for at foretage indberetninger
1. Oplysninger om forsvundne personer, der bør tages i varetægt, og/eller hvis opholdssted skal fastslås, optages i SIS II på anmodning af den indberettende medlemsstats kompetente myndighed.
2. Der kan optages følgende kategorier af forsvundne personer:
a)
forsvundne personer, der bør tages i varetægt
i)
af hensyn til deres egen sikkerhed
ii)
med henblik på forebyggelse af trusler
b)
forsvundne personer, der ikke bør tages i varetægt.
3. Stk. 2, litra a), gælder kun personer, der skal tvangsanbringes på grundlag af en afgørelse truffet af en kompetent myndighed.
4. Stk. 1, 2 og 3 gælder i særdeleshed mindreårige.
5. Medlemsstaterne sikrer, at oplysningerne i SIS II angiver, under hvilken af de i stk. 2 omhandlede kategorier den forsvundne person henhører.
Artikel 33
Iværksættelse af forholdsregler på grundlag af en indberetning
1. Når en person, der er omhandlet i artikel 32, lokaliseres, underretter de kompetente myndigheder den indberettende medlemsstat om personens opholdssted, jf. dog stk. 2. De kan i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, litra a), tage den pågældende i varetægt for at forhindre vedkommende i at fortsætte sin rejse, hvis den nationale lovgivning tillader det.
2. Oplysninger om forsvundne personer, der er lokaliseret, og som er myndige, må, bortset fra mellem kompetente myndigheder, kun videregives med de pågældendes samtykke. De kompetente myndigheder kan dog give den berørte person, der meldte den pågældende forsvundet, meddelelse om, at indberetningen er blevet slettet, fordi personen er lokaliseret.
KAPITEL VII
INDBERETNINGER OM PERSONER, DER EFTERSØGES MED HENBLIK PÅ AT YDE BISTAND I FORBINDELSE MED RETSFORFØLGNING
Artikel 34
Formål med og betingelser for at foretage indberetninger
Med henblik på videregivelse af oplysninger om opholdssted eller bopæl optager medlemsstaterne på anmodning af en kompetent myndighed oplysninger i SIS II om:
a)
vidner
b)
personer, der er indstævnet, eller som eftersøges med henblik på at blive indstævnet for en domstol som led i en straffesag på grund af handlinger, som de retsforfølges for
c)
personer, der skal have forkyndt en strafferetlig dom eller andre dokumenter som led i en straffesag på grund af handlinger, som de retsforfølges for
d)
personer, der skal have forkyndt en tilsigelse til afsoning af en frihedsstraf.
Artikel 35
Iværksættelse af forholdsregler på grundlag af en indberetning
De ønskede oplysninger videregives til den anmodende medlemsstat ved udveksling af supplerende oplysninger.
KAPITEL VIII
INDBERETNINGER OM PERSONER OG GENSTANDE MED HENBLIK PÅ DISKRET KONTROL ELLER MÅLRETTET KONTROL
Artikel 36
Formål med og betingelser for at foretage indberetninger
1. Under overholdelse af den indberettende medlemsstats lovgivning optages oplysninger om personer eller motorkøretøjer, både, luftfartøjer og containere med henblik på diskret kontrol eller målrettet kontrol i overensstemmelse med stk. 37, stk. 4.
2. En sådan indberetning kan foretages med henblik på retsforfølgning af strafbare handlinger og på forebyggelse af trusler mod den offentlige sikkerhed,
a)
når der foreligger konkrete indicier for, at en person er i færd med eller har til hensigt at begå en grov strafbar handling, såsom de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584/RIA, eller
b)
når det ud fra en samlet vurdering af en person, navnlig under hensyn til tidligere begåede strafbare handlinger, såsom de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584/RIA, må formodes, at vedkommende også i fremtiden vil begå grove strafbare handlinger.
3. En indberetning kan endvidere foretages i overensstemmelse med national lovgivning på anmodning af de instanser, der har ansvaret for statens sikkerhed, når der foreligger konkrete indicier for, at de oplysninger, der er nævnt i stk. 37, stk. 1, er nødvendige for at forebygge en alvorlig trussel fra den pågældendes side eller andre alvorlige trusler mod statens sikkerhed indadtil eller udadtil. Den medlemsstat, der foretager indberetningen i henhold til dette stykke, giver de andre medlemsstater underretning herom. Hver medlemsstat træffer afgørelse om, hvilke myndigheder der skal modtage disse oplysninger.
4. Indberetninger om motorkøretøjer, både, luftfartøjer og containere kan foretages, når der foreligger konkrete indicier for, at de har tilknytning til de grove strafbare handlinger, der er omhandlet i stk. 2, eller de alvorlige trusler, der er omhandlet i stk. 3.
Artikel 37
Iværksættelse af forholdsregler på grundlag af en indberetning
1. Som led i en diskret kontrol eller en specifik kontrol kan alle eller en del af følgende oplysninger indsamles og videregives til den indberettende myndighed til brug for grænsekontrollen eller for anden politi- og toldkontrol inde i en medlemsstat:
a)
oplysning om, at den indberettede person eller det/den indberettede motorkøretøj, båd, luftfartøj eller container er lokaliseret
b)
sted og tidspunkt for kontrollen samt årsagen hertil
c)
rejserute og mål
d)
ledsagere eller passagerer, der med rimelighed kan formodes at være tilknyttet de pågældende personer
e)
benyttet motorkøretøj, båd, luftfartøj eller container
f)
medbragte genstande
g)
under hvilke omstændigheder den pågældende person, båd eller container eller det pågældende motorkøretøj eller luftfartøj er lokaliseret.
2. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, videregives ved udveksling af supplerende oplysninger.
3. Med henblik på indsamling af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for ikke at skade kontrollens diskrete karakter.
4. I forbindelse med den målrettede kontrol kan der i overensstemmelse med national lovgivning foretages undersøgelser af personer, motorkøretøjer, både, luftfartøjer, containere og medbragte genstande med de i artikel 36 omhandlede formål. Hvis målrettet kontrol ikke er tilladt ifølge en medlemsstats nationale lovgivning, ændres den automatisk i denne medlemsstat til diskret kontrol.
KAPITEL IX
INDBERETNINGER OM GENSTANDE, DER SKAL BESLAGLÆGGES ELLER ANVENDES SOM BEVISMIDLER I STRAFFESAGER
Artikel 38
Formål med og betingelser for at foretage indberetninger
1. Oplysninger om genstande, der eftersøges med henblik på beslaglæggelse eller anvendelse som bevismidler i straffesager, optages i SIS II.
2. Der optages oplysninger om følgende kategorier af let identificerbare genstande:
a)
motorkøretøjer med et slagvolumen på over 50 cc, både og luftfartøjer
b)
påhængsvogne med en egenvægt på over 750 kg, campingvogne, industriudstyr, påhængsmotorer og containere
c)
skydevåben
d)
stjålne, ulovligt handlede eller forsvundne blankodokumenter
e)
stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldiggjorte udstedte identitetspapirer såsom pas, identitetskort, kørekort, opholdstilladelser og rejsedokumenter
f)
stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldiggjorte registreringsbeviser og nummerplader til køretøjer
g)
pengesedler (med registrerede numre)
h)
stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldiggjorte værdipapirer og betalingsmidler såsom checks, kreditkort, obligationer og aktier.
3. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at indlæse, ajourføre, slette og søge i de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, fastsættes efter proceduren i artikel 67, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
Artikel 39
Iværksættelse af forholdsregler på grundlag af en indberetning
1. Hvis der ved en søgning viser sig at foreligge en indberetning om en lokaliseret genstand, tager den myndighed, der har konstateret dette, kontakt til den indberettende myndighed for at aftale, hvilke foranstaltninger der skal træffes. Med henblik herpå kan der også videregives personoplysninger efter bestemmelserne i denne afgørelse.
2. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, meddeles ved udveksling af supplerende oplysninger.
3. Den medlemsstat, som har lokaliseret den pågældende genstand, træffer foranstaltninger i overensstemmelse med national lovgivning.
KAPITEL X
RET TIL ADGANG TIL OG OPBEVARING AF INDBERETNINGER
Artikel 40
Myndigheder med adgang til indberetninger
1. Adgang til oplysninger, der er optaget i SIS II samt ret til direkte søgning i disse oplysninger eller i en kopi af SIS II-oplysningerne, er forbeholdt myndigheder med ansvar for:
a)
grænsekontrol i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks) (19)
b)
anden politi- og toldkontrol inde i den berørte medlemsstat og de udpegede myndigheders koordinering heraf.
2. De nationale judicielle myndigheder, herunder myndigheder med ansvar for indledning af offentlig retsforfølgning i straffesager og retslig efterforskning inden tiltale, samt deres koordinerende myndigheder har dog også ret til adgang til oplysninger, der er optaget i SIS II, samt ret til direkte søgning i disse oplysninger i forbindelse med varetagelsen af deres opgaver som fastsat i national lovgivning.
3. De i denne artikel omhandlede myndigheder skal optages på den liste, der er omhandlet i artikel 46, stk. 8.
Artikel 41
Europols adgang til SIS II-oplysninger
1. Den Europæiske Politienhed (Europol) har inden for rammerne af sit mandat adgang til og ret til direkte søgning i oplysninger, der er optaget i SIS II i overensstemmelse med artikel 26, 36 og 38.
2. Såfremt en søgning foretaget af Europol viser, at der findes en indberetning i SIS II, underretter Europol ad de kanaler, der er fastlagt i Europol-konventionen, den indberettende medlemsstat.
3. Brug af oplysninger, der er tilvejebragt gennem søgning i SIS II, kan kun finde sted med den pågældende medlemsstats samtykke. Hvis medlemsstaten giver tilladelse til at benytte sådanne oplysninger, skal behandlingen heraf finde sted i overensstemmelse med Europol-konventionen. Europol kan kun meddele tredjelande og eksterne organisationer sådanne oplysninger med den pågældende medlemsstats samtykke.
4. Europol kan anmode den pågældende medlemsstat om yderligere oplysninger i overensstemmelse med Europol-konventionens bestemmelser.
5. Europol:
a)
registrerer ethvert besøg og enhver søgning, den foretager, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 12
b)
må ikke forbinde dele af SIS II eller overføre de deri indeholdte oplysninger, som det har adgang til, til noget computersystem til dataindsamling og databehandling, der anvendes i eller af Europol, eller downloade eller på anden måde kopiere nogen del af SIS II, jf. dog bestemmelserne i stk. 3 og 4
c)
begrænser adgangen til oplysninger i SIS II til særligt bemyndiget Europol-personale
d)
vedtager og anvender foranstaltningerne omhandlet i artikel 10 og 11
e)
tillader Den Fælles Kontrolinstans, jf. artikel 24 i Europol-konventionen, at overvåge Europols virksomhed, når den udøver sin ret til adgang til og søgning i oplysninger i SIS II.
Artikel 42
Eurojusts adgang til SIS II-oplysninger
1. De nationale medlemmer af Eurojust og de personer, der bistår dem, skal inden for deres respektive kompetence have ret til adgang og til søgning i oplysninger, der er optaget i SIS II i overensstemmelse med artikel 26, 32, 34 og 38.
2. Såfremt en søgning foretaget af et nationalt medlem af Eurojust viser, at der findes en indberetning i SIS II, underretter den pågældende den indberettende medlemsstat. Videregivelse af oplysninger, der er skaffet ved en sådan søgning, må kun ske til tredjelande og eksterne organisationer med den indberettende medlemsstats samtykke.
3. Intet i denne artikel må fortolkes som en indskrænkning af bestemmelserne i afgørelse 2002/187/RIA for så vidt angår databeskyttelse og det ansvar, som de nationale medlemmer af Eurojust eller de personer, der bistår dem, har for uautoriseret eller ukorrekt behandling af sådanne data, eller som en indskrænkning af de beføjelser, der er tillagt Den Fælles Kontrolinstans, der er oprettet i henhold til ovennævnte afgørelse.
4. Ethvert besøg og enhver søgning foretaget af et nationalt medlem af Eurojust eller en person, der bistår det, registreres i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 12, og enhver anvendelse af oplysninger, de har fået adgang til, registreres.
5. Ingen del af SIS II eller de heri indeholdte oplysninger, som de nationale medlemmer eller de personer, der bistår dem, har adgang til, må overføres til noget computersystem til dataindsamling og databehandling, der anvendes i eller af Eurojust, eller på anden måde downloades.
6. Adgangen til oplysninger, der er optaget i SIS II, er begrænset til de nationale medlemmer af Eurojust og de personer, der bistår dem, og må ikke udvides til at omfatte Eurojust-personale.
7. Der træffes og gennemføres foranstaltninger til sikring af sikkerhed og fortrolighed som omhandlet i artikel 10 og 11.
Artikel 43
Rækkevidden af adgangen
Brugerne samt Europol, de nationale medlemmer af Eurojust og de personer, der bistår dem, har kun adgang til de oplysninger, der er nødvendige for varetagelsen af deres opgaver.
Artikel 44
Opbevaringstid for indberetninger om personer
1. Indberetninger om personer, der er optaget i SIS II i medfør af denne afgørelse, opbevares kun, så længe det er nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for indberetningen.
2. En medlemsstat, der foretager en sådan indberetning til SIS II, skal inden tre år efter, den har foretaget indberetningen, undersøge behovet for en fortsat opbevaring. For så vidt angår indberetninger om personer i medfør af artikel 36 er denne frist et år.
3. Hver enkelt medlemsstat fastsætter, hvor det er relevant, kortere undersøgelsesfrister i overensstemmelse med den nationale lovgivning.
4. Inden udløbet af undersøgelsesfristen kan den indberettende medlemsstat efter en samlet individuel vurdering, der skal registreres, beslutte fortsat at opbevare indberetningen, hvis dette er nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for indberetningen. I så fald finder stk. 2 anvendelse. Hvis det besluttes at opbevare indberetningen længere, skal det meddeles CS-SIS.
5. Indberetninger slettes automatisk, når den i stk. 2 nævnte undersøgelsesfrist er udløbet. Dette gælder ikke, hvis den medlemsstat, der har foretaget indberetningen, har meddelt CS-SIS, at indberetningen opbevares længere, jf. stk. 4. CS-SIS underretter automatisk med fire måneders varsel medlemsstaterne om en planlagt sletning af oplysninger.
6. Medlemsstaterne fører statistik over antallet af indberetninger, hvis opbevaringstid er blevet forlænget i overensstemmelse med stk. 4.
Artikel 45
Opbevaringstid for indberetninger om genstande
1. Indberetninger om genstande, der er optaget i SIS II i medfør af denne afgørelse, opbevares kun, så længe det er nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for indberetningen.
2. Indberetninger om genstande, der er optaget i overensstemmelse med artikel 36, opbevares i højst fem år.
3. Indberetninger om genstande, der er optaget i overensstemmelse med artikel 38, opbevares i højst ti år.
4. De opbevaringstider, der er nævnt i stk. 2 og 3, kan forlænges, hvis det viser sig nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for indberetningen. I så fald finder stk. 2 og 3 anvendelse også med hensyn til forlængelsen.
KAPITEL XI
GENERELLE REGLER FOR BEHANDLING AF OPLYSNINGER
Artikel 46
Behandling af SIS II-oplysninger
1. Medlemsstaterne må kun behandle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20, 26, 32, 34, 36 og 38, til de formål, der er fastsat for hver kategori af indberetninger, der er omhandlet i disse artikler.
2. Oplysningerne må kun kopieres til tekniske formål, når dette er nødvendigt for, at de myndigheder, der er nævnt i artikel 40, kan foretage en direkte søgning. Bestemmelserne i denne afgørelse finder anvendelse på sådanne kopier. En anden medlemsstats indberetninger må ikke kopieres fra N.SIS II til andre nationale datafiler.
3. Tekniske kopier, jf. stk. 2, som fører til offline-databaser, må kun eksistere i højst 48 timer. Dette tidsrum kan forlænges i nødsituationer, indtil nødsituationen ophører.
Medlemsstaterne opbevarer en ajourført oversigt over disse kopier, stiller denne oversigt til rådighed for deres nationale tilsynsmyndighed, og sikrer, at bestemmelserne i denne afgørelse, herunder navnlig dem, der er omhandlet i artikel 10, anvendes på disse kopier.
4. Der gives kun adgang til SIS II-oplysninger inden for rammerne af den nationale myndigheds beføjelser, omhandlet i artikel 40, og til behørigt autoriseret personale.
5. For så vidt angår de indberetninger, der er nævnt i artikel 26, 32, 34, 36 og 38 i denne afgørelse, er det kun tilladt at behandle oplysningerne deri til andre formål end dem, hvortil de er optaget i SIS II, hvis der er en sammenhæng med en specifik sag, og hvis det er nødvendigt for at forebygge en overhængende, alvorlig trussel mod den offentlige orden og sikkerhed, af tungtvejende hensyn til statens sikkerhed eller til forebyggelse af en grov strafbar handling. I så fald skal der forinden indhentes tilladelse fra den indberettende medlemsstat.
6. Oplysningerne må ikke anvendes til administrative formål.
7. Enhver anvendelse af oplysninger i strid med stk. 1-6 betragtes som misbrug efter bestemmelserne i den enkelte medlemsstats nationale lovgivning.
8. Hver medlemsstat indgiver til forvaltningsmyndigheden en liste over sine kompetente myndigheder, der har tilladelse til direkte søgning i oplysningerne i SIS II i henhold til denne afgørelse, og ændringer af denne liste. For hver myndighed på denne liste skal det angives, hvilke oplysninger den må søge og til hvilke formål. Forvaltningsmyndigheden sørger for, at listen hvert år offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
9. For så vidt EU-lovgivningen ikke fastsætter særlige bestemmelser, finder den enkelte medlemsstats lovgivning anvendelse på oplysningerne i dens N.SIS II.
Artikel 47
SIS II-oplysninger og nationale filer
1. Artikel 46, stk. 2, berører ikke en medlemsstats ret til i sine nationale filer at opbevare SIS II-oplysninger, i forbindelse med hvilke der er truffet forholdsregler på dens område. Sådanne oplysninger opbevares i nationale filer i højst tre år, medmindre der i national lovgivning findes særlige bestemmelser om en længere opbevaringstid.
2. Artikel 46, stk. 2, berører ikke en medlemsstats ret til i sin nationale fil at opbevare oplysninger indeholdt i en bestemt indberetning, som den pågældende medlemsstat har foretaget til SIS II.
Artikel 48
Oplysninger i tilfælde af manglende gennemførelse af en indberetning
Hvis en krævet forholdsregel ikke kan iværksættes, underretter den anmodede medlemsstat straks den indberettende medlemsstat herom.
Artikel 49
Kvaliteten af de oplysninger, der behandles i SIS II
1. En indberettende medlemsstat har ansvaret for at sikre, at oplysningerne er korrekte og aktuelle, samt at de er lovligt indlæst i SIS II.
2. Kun den indberettende medlemsstat må ændre, supplere, rette, ajourføre eller slette de oplysninger, den har indberettet.
3. Hvis en af de medlemsstater, som ikke har foretaget indberetningen, er i besiddelse af indicier, der lader formode, at en oplysning er ukorrekt eller er blevet ulovligt lagret, meddeler medlemsstaten ved udveksling af supplerende oplysninger den indberettende medlemsstat dette ved førstgivne lejlighed og senest ti dage, efter at den fik kendskab til disse indicier; den indberettende medlemsstat kontrollerer denne meddelelse og retter eller sletter om nødvendigt omgående oplysningen.
4. Hvis medlemsstaterne ikke kan nå til enighed inden to måneder, forelægger den medlemsstat, der ikke har foretaget indberetningen, sagen for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der skal fungere som mægler sammen med de berørte nationale tilsynsmyndigheder.
5. Medlemsstaterne udveksler supplerende oplysninger, hvis en person hævder ikke at være den person, der er eftersøgt i en indberetning. Hvis resultatet af undersøgelsen er, at der faktisk er to forskellige personer, skal denne person underrettes om de i artikel 51 omhandlede bestemmelser.
6. Når der allerede findes en indberetning om en given person i SIS II, aftaler den medlemsstat, der foretager en ny indberetning, nærmere om optagelsen af indberetningen med den medlemsstat, der foretog den første indberetning. Aftalen indgås på grundlag af en udveksling af supplerende oplysninger.
Artikel 50
Sondring mellem personer med kendetegn, der ligner hinanden
Når det i forbindelse med optagelsen af en ny indberetning viser sig, at der i SIS II allerede figurerer en person med samme identitetskriterium, skal følgende procedure følges:
a)
Sirene-kontoret tager kontakt til den anmodende myndighed for at afklare, om det drejer sig om samme person.
b)
Hvis undersøgelsen viser, at det faktisk drejer sig om samme person som den person, der allerede er indberettet i SIS II, iværksætter Sirene-kontoret proceduren for optagelse af flere indberetninger om samme person, jf. artikel 49, stk. 6. Hvis undersøgelsen viser, at det faktisk drejer sig om to forskellige personer, godkender Sirene-kontoret anmodningen om optagelse af en anden indberetning ved at tilføje de nødvendige oplysninger for at forhindre fejlidentifikationer.
Artikel 51
Uddybende oplysninger med henblik på håndtering af misbrug af identitet
1. Når der kan opstå forveksling mellem den person, der reelt er omfattet af en indberetning, og en person, hvis identitet er blevet misbrugt, skal den medlemsstat, der foretog indberetningen, med den pågældende persons udtrykkelige samtykke tilføje oplysninger vedrørende sidstnævnte i indberetningen for at undgå de negative følger af fejlidentifikation.
2. Oplysninger vedrørende en person, hvis identitet er blevet misbrugt, må kun anvendes til følgende formål:
a)
at gøre det muligt for den kompetente myndighed at skelne mellem den person, hvis identitet er blevet misbrugt, og den person, der reelt er omfattet af indberetningen
b)
at gøre det muligt for den person, hvis identitet er blevet misbrugt, at bevise sin identitet og fastslå, at vedkommendes identitet er blevet misbrugt.
3. Ved anvendelse af denne artikel må kun følgende personoplysninger optages og behandles yderligere i SIS II:
a)
efternavn(e) og fornavn(e), fødenavn(e) og tidligere anvendte navne og eventuelt særskilt registrerede kaldenavne
b)
særlige fysiske kendetegn af objektiv og blivende karakter
c)
fødested og fødselsdato
d)
køn
e)
fotografier
f)
fingeraftryk
g)
nationalitet(er)
h)
identitetsdokumenters nummer og udstedelsesdato.
4. De tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at indlæse, ajourføre og slette de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, fastsættes efter proceduren i artikel 67, med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
5. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, slettes samtidig med den tilsvarende indberetning eller tidligere, hvis den pågældende person anmoder herom.
6. Kun de myndigheder, der har ret til adgang til den tilsvarende indberetning, har adgang til de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, og udelukkende med henblik på at undgå fejlidentifikation.
Artikel 52
Sammenkobling af indberetninger
1. En medlemsstat kan sammenkoble indberetninger, den foretager til SIS II. Virkningen heraf er at skabe en forbindelse mellem to eller flere indberetninger.
2. Sammenkoblingen påvirker ikke de særlige forholdsregler, der skal træffes på grundlag af hver enkelt sammenkoblet indberetning, eller det tidsrum, hver af dem skal opbevares.
3. Sammenkoblingen påvirker ikke retten til adgang til systemet som fastsat i denne afgørelse. Myndigheder, der ikke har ret til adgang til bestemte kategorier af indberetninger, må ikke kunne se forbindelsen til en indberetning, som de ikke har adgang til.
4. En medlemsstat må kun sammenkoble indberetninger, når der er et klart operationelt behov.
5. En medlemsstat kan kun foretage en sammenkobling i overensstemmelse med sin nationale lovgivning, forudsat at de principper, der er fastsat i denne artikel, overholdes.
6. Når en medlemsstat finder, at det er i strid med dens nationale lovgivning eller internationale forpligtelser, at en anden medlemsstat sammenkobler indberetninger, kan den træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der ikke er adgang til de sammenkoblede indberetninger fra dens område eller for dens myndigheder etableret uden for dens område.
7. De tekniske bestemmelser om sammenkobling af indberetninger vedtages efter proceduren i artikel 67 med forbehold af bestemmelserne i retsakten om oprettelse af forvaltningsmyndigheden.
Artikel 53
Formålet med de supplerende oplysninger og opbevaringstid herfor
1. Medlemsstaterne opbevarer en henvisning til de afgørelser, der giver anledning til en indberetning, i Sirene-kontoret for at støtte udvekslingen af supplerende oplysninger.
2. Personoplysninger, som Sirene-kontoret opbevarer i filer som følge af en udveksling af oplysninger, opbevares kun, så længe det er nødvendigt af hensyn til det formål, hvortil de blev givet. De skal under alle omstændigheder slettes senest et år efter, at den pågældende indberetning er slettet i SIS II.
3. Stk. 2 berører ikke en medlemsstats ret til i nationale filer at opbevare oplysninger om en bestemt indberetning, som den pågældende medlemsstat har foretaget, eller om en indberetning, i forbindelse med hvilken der er truffet forholdsregler på dens område. Bestemmelserne om, hvor længe sådanne oplysninger må opbevares i disse filer, er undergivet national lovgivning.
Artikel 54
Overførsel af personoplysninger til tredjeparter
Oplysninger, der er behandlet i SIS II i medfør af denne afgørelse, må ikke overføres eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer.
Artikel 55
Udveksling af oplysninger om stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldige pas med Interpol
1. Uanset artikel 54 kan oplysninger om pasnummer, udstedelsesland og dokumenttype i forbindelse med stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldige pas, der er indlæst i SIS II, udveksles med medlemmer af Interpol ved etablering af en forbindelse mellem SIS II og Interpol-databasen over stjålne eller mistede rejsedokumenter, forudsat at der indgås en aftale mellem Interpol og Den Europæiske Union. Aftalen skal fastsætte, at overførsel af oplysninger, som er indlæst af en medlemsstat, kun kan ske med denne medlemsstats samtykke.
2. Den i stk. 1 omhandlede aftale skal indeholde en bestemmelse om, at kun medlemmer af Interpol fra lande, der sikrer en tilstrækkelig beskyttelse af personoplysninger, kan få adgang til de udvekslede oplysninger. Inden Rådet indgår aftalen, skal det indhente en udtalelse fra Kommissionen om, hvorvidt der er tilstrækkelig beskyttelse af personoplysninger og respekt for de grundlæggende rettigheder og friheder i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger hos Interpol og i de lande, der er medlemmer af Interpol.
3. Den i stk. 1 omhandlede aftale kan også indeholde en bestemmelse om, at medlemsstaterne gennem SIS II kan få adgang til Interpols database om stjålne eller mistede rejsedokumenter i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne afgørelse om indberetninger om stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldige pas, der er indlæst i SIS II.
KAPITEL XII
DATABESKYTTELSE
Artikel 56
Behandling af følsomme kategorier af oplysninger
Behandling af de kategorier af oplysninger, der er anført i artikel 6, første punktum, i Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger, er forbudt.
Artikel 57
Anvendelse af Europarådets databeskyttelseskonvention
Personoplysninger, der behandles i medfør af denne afgørelse, er beskyttet i overensstemmelse med Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger og senere ændringer til denne.
Artikel 58
Ret til indsigt, rettelse af ukorrekte oplysninger og sletning af ulovligt lagrede oplysninger
1. En persons ret til indsigt i oplysninger om sig selv, som er indlæst i SIS II i overensstemmelse med denne afgørelse, er undergivet lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område denne ret gøres gældende.
2. Hvis den nationale lovgivning tillader det, afgør den nationale tilsynsmyndighed om oplysningerne skal videregives og på hvilken måde.
3. En medlemsstat må ikke videregive oplysninger om en indberetning, den ikke selv har foretaget, medmindre den forinden har givet den indberettende medlemsstat lejlighed til at udtale sig herom. Dette skal ske ved udveksling af supplerende oplysninger.
4. Den registrerede nægtes indsigt i oplysningerne, hvis dette er nødvendigt for varetagelsen af en lovlig opgave i tilknytning til indberetningen eller for beskyttelsen af tredjemands rettigheder og frihedsrettigheder.
5. Enhver person har ret til at få rettet oplysninger om sig selv, der er ukorrekte, eller få slettet oplysninger om sig selv, der lagres ulovligt.
6. Den berørte person informeres snarest muligt og under ingen omstændigheder senere end 60 dage fra den dato, hvor vedkommende ansøger om indsigt eller tidligere, hvis der er fastsat en kortere frist i national lovgivning.
7. Den berørte person informeres snarest muligt og under ingen omstændigheder senere end tre måneder fra den dato, hvor vedkommende ansøger om rettelse eller sletning af oplysninger, om udfaldet af udøvelsen af denne ret til rettelse eller sletning eller tidligere, hvis der er fastsat en kortere frist i national lovgivning.
Artikel 59
Klager
1. Enhver indberettet person kan indbringe et spørgsmål for den domstol eller myndighed, der er kompetent ifølge den nationale lovgivning i enhver medlemsstat, med påstand om rettelse eller sletning af oplysningerne, aktindsigt eller skadeserstatning.
2. Medlemsstaterne forpligter sig gensidigt til at fuldbyrde endelige afgørelser, der er truffet af de domstole eller myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog artikel 64.
3. Kommissionen evaluerer klagereglerne i denne artikel senest den 23. august 2009.
Artikel 60
Tilsyn med N.SIS II
1. Hver enkelt medlemsstat sikrer, at en uafhængig myndighed (»den nationale tilsynsmyndighed«) uafhængigt overvåger lovligheden af behandlingen af SIS II-personoplysninger på eller fra deres område og overførslen heraf fra deres område, samt udveksling og yderligere behandling af supplerende oplysninger.
2. Den nationale tilsynsmyndighed sikrer, at der foretages en audit af databehandlingsaktiviteterne i N.SIS II i overensstemmelse med internationale standarder for audit mindst hvert fjerde år.
3. Medlemsstaterne sikrer, at deres nationale tilsynsmyndighed har tilstrækkelige ressourcer til at udføre de opgaver, der er pålagt den ved denne afgørelse.
Artikel 61
Tilsyn med forvaltningsmyndigheden
1. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse kontrollerer, at forvaltningsmyndighedens behandling af personoplysninger sker i overensstemmelse med denne afgørelse. De opgaver og beføjelser, der er omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EF) nr. 45/2001, finder tilsvarende anvendelse.
2. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse sikrer, at der foretages en audit af forvaltningsmyndighedens behandling af personoplysninger i overensstemmelse med internationale standarder for audit mindst hvert fjerde år. En rapport om en sådan audit sendes til Europa-Parlamentet, Rådet, forvaltningsmyndigheden, Kommissionen og de nationale tilsynsmyndigheder. Forvaltningsmyndigheden skal have mulighed for at fremsætte bemærkninger, inden rapporten vedtages.
Artikel 62
Samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse
1. De nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der hver især handler inden for deres respektive beføjelser, samarbejder aktivt inden for rammerne af deres ansvarsområder og sikrer samordnet tilsyn med SIS II.
2. De udveksler inden for deres respektive beføjelser relevante oplysninger, bistår hinanden med at gennemføre audit og inspektioner, undersøger vanskeligheder med fortolkningen eller anvendelsen af denne afgørelse, undersøger problemer med udøvelsen af uafhængigt tilsyn eller i forbindelse med udøvelsen af den registreredes rettigheder, udarbejder harmoniserede forslag til fælles løsninger på eventuelle problemer og fremmer bevidstheden om databeskyttelsesrettigheder alt efter behov.
3. De nationale tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse mødes med dette formål mindst to gange om året. Udgifter og service i forbindelse med disse møder påhviler Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Forretningsordenen vedtages på det første møde. De øvrige arbejdsmetoder udvikles i fællesskab efter behov. Der sendes en fælles aktivitetsrapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og forvaltningsmyndigheden hvert andet år.
Artikel 63
Databeskyttelse i overgangsperioden
Såfremt Kommissionen i overgangsperioden delegerer sit ansvar i medfør af artikel 15, stk. 4, sikrer den, at Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse har ret til og mulighed for fuldt ud at udføre sine opgaver, herunder mulighed for at udføre kontrol på stedet eller udøve enhver anden beføjelse, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse ved artikel 47 i forordning (EF) nr. 45/2001.
KAPITEL XIII
ERSTATNINGSANSVAR OG SANKTIONER
Artikel 64
Erstatningsansvar
1. Hver medlemsstat er ansvarlig i overensstemmelse med den nationale lovgivning for enhver skade, der tilføjes en person i forbindelse med brugen af N.SIS II. Dette gælder også, hvis skaden forvoldes af den indberettende medlemsstat, fordi denne har indlæst ukorrekte oplysninger eller lagret oplysninger ulovligt.
2. Hvis den medlemsstat, mod hvilken der rejses sag, ikke er den samme som den indberettende medlemsstat, skal den indberettende medlemsstat efter anmodning godtgøre de beløb, der er udbetalt i skadeserstatning, medmindre den medlemsstat, der anmoder om godtgørelse, har benyttet oplysningerne i strid med denne afgørelse.
3. Hvis en medlemsstats manglende overholdelse af sine forpligtelser i henhold til denne afgørelse volder skade på SIS II, holdes den pågældende medlemsstat ansvarlig for skaden, medmindre forvaltningsmyndigheden eller en anden medlemsstat, der deltager i SIS II, ikke har truffet rimelige foranstaltninger til at forhindre skaden i at ske eller til at begrænse dens omfang.
Artikel 65
Sanktioner
Medlemsstaterne sikrer, at misbrug af SIS II-oplysninger og udveksling af supplerende oplysninger i strid med denne afgørelse straffes med sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning i overensstemmelse med national lovgivning.
KAPITEL XIV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 66
Overvågning og statistik
1. Forvaltningsmyndigheden sørger for, at der indføres procedurer til kontrol af, hvordan SIS II fungerer set i forhold til de mål, der er fastlagt for resultater, omkostningseffektivitet, sikkerhed og tjenestens kvalitet.
2. Med henblik på den tekniske vedligeholdelse, rapportering og statistik har forvaltningsmyndigheden adgang til de nødvendige oplysninger vedrørende behandlingsprocesserne i den centrale SIS II.
3. Forvaltningsmyndigheden offentliggør hvert år statistikker, der viser henholdsvis antallet af registeroplysninger pr. kategori af indberetning, antallet af positive søgningsresultater pr. kategori af indberetning samt det antal gange, der er givet adgang til SIS II, såvel samlet som for hver enkelt medlemsstat.
4. To år efter at SIS II er bragt i funktion og derefter hvert andet år, forelægger forvaltningsmyndigheden Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om den centrale SIS II's og kommunikationsinfrastrukturens tekniske funktion, herunder dens sikkerhed, og den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne.
5. Tre år efter at SIS II er bragt i funktion og derefter hvert fjerde år, foretager Kommissionen en overordnet evaluering af den centrale SIS II og den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne. Denne overordnede evaluering skal omfatte en undersøgelse af de opnåede resultater i forhold til målene og en vurdering af de grundlæggende princippers fortsatte gyldighed, anvendelsen af denne afgørelse for så vidt angår den centrale SIS II, sikkerheden i den centrale SIS II og eventuelle konklusioner for fremtidige foranstaltninger. Kommissionen sender evalueringen til Europa-Parlamentet og Rådet.
6. Medlemsstaterne sender forvaltningsmyndigheden og Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde de rapporter, der er omhandlet i stk. 3, 4 og 5.
7. Forvaltningsmyndigheden sender Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at foretage de overordnede evalueringer, der er omhandlet i stk. 5.
Artikel 67
Forskriftsudvalg
1. Når der henvises til denne artikel, bistås Kommissionen af et forskriftsudvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i artikel 205, stk. 2, i EF-traktaten for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
2. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden efter forslag fra formanden på grundlag af den standardforretningsorden, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Kommissionen vedtager de planlagte foranstaltninger, hvis de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. Hvis de planlagte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke afgives nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes.
4. Rådet kan træffe afgørelse om forslaget med kvalificeret flertal inden for to måneder fra datoen for forslagets forelæggelse for Rådet. Hvis Rådet inden for denne frist med kvalificeret flertal har tilkendegivet, at det er imod forslaget, behandler Kommissionen forslaget på ny. Den kan forelægge Rådet et ændret forslag, forelægge sit forslag på ny eller fremsætte forslag til en retsakt. Hvis Rådet ved udløbet af denne frist hverken har vedtaget den foreslåede gennemførelsesretsakt eller tilkendegivet, at det er imod forslaget til gennemførelsesforanstaltninger, vedtager Kommissionen den foreslåede gennemførelsesretsakt.
5. Det i stk. 1 omhandlede udvalg udøver sin funktion fra den 23. august 2007.
Artikel 68
Ændring af bestemmelserne i Schengen-reglerne
1. I forhold, der er omfattet af EU-traktatens anvendelsesområde, erstatter denne afgørelse på den dato, der er omhandlet i artikel 71, stk. 2, bestemmelserne i artikel 64 og artikel 92-119 i Schengen-konventionen med undtagelse af artikel 102 A.
2. I forhold, der er omfattet af EU-traktatens anvendelsesområde, erstatter denne afgørelse på den dato, der er omhandlet i artikel 71, stk. 2, følgende bestemmelser i Schengen-reglerne om gennemførelse af disse artikler (20):
a)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 14. december 1993 om finansieringsordningen for oprettelses- og driftsudgifter for Schengen-informationssystemet (C.SIS) (SCH/Com-ex (93) 16)
b)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 7. oktober 1997 om udvikling af SIS (SCH/Com-ex (97) 24)
c)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 15. december 1997 om ændring af finansieringsordningen for C.SIS (SCH/Com-ex (97) 35)
d)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 21. april 1998 om C.SIS med 15/18 tilslutninger (SCH/Com-ex (98) 11)
e)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 25. april 1997 om indgåelse af en aftale om forundersøgelsen vedrørende SIS II (SCH/Com-ex (97) 2, rev 2)
f)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 28. april 1999 om udgifter til oprettelse af C.SIS (SCH/Com-ex (99) 4)
g)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 28. april 1999 om ajourføring af Sirene-Håndbogen (SCH/Com-ex (99) 5)
h)
Eksekutivkomitéens erklæring af 18. april 1996 om definition af begrebet udlænding (SCH/Com-ex (96) decl. 5)
i)
Eksekutivkomitéens erklæring af 28. april 1999 om SIS' struktur (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.)
j)
Eksekutivkomitéens afgørelse af 7. oktober 1997 om Norges og Islands andel i udgifterne til oprettelse og drift af C.SIS (SCH/Com-ex (97) 18).
3. I forhold, der er omfattet af EU-traktatens anvendelsesområde, anses henvisninger til de erstattede artikler i Schengen-konventionen og relevante bestemmelser i Schengen-reglerne om gennemførelse af disse artikler, som henvisninger til denne afgørelse.
Artikel 69
Ophævelse
Afgørelse 2004/201/RIA, afgørelse 2005/211/RIA, afgørelse 2005/719/RIA, afgørelse 2005/727/RIA, afgørelse 2006/228/RIA, afgørelse 2006/229/RIA og afgørelse 2006/631/RIA ophæves på den dato, der er omhandlet i artikel 71, stk. 2.
Artikel 70
Overgangsperiode og budget
1. Indberetninger overføres fra SIS 1+ til SIS II. Medlemsstaterne, der giver indberetninger om personer førsteprioritet, sørger for, at indholdet af de indberetninger, der overføres fra SIS 1+ til SIS II, opfylder bestemmelserne i denne afgørelse snarest muligt og senest tre år efter den dato, der er omhandlet i artikel 71, stk. 2. Medlemsstaterne kan i denne overgangsperiode fortsat anvende bestemmelserne i artikel 94, 95 og 97-100 i Schengen-konventionen på indholdet af indberetninger, der er overført fra SIS 1+ til SIS II, efter følgende regler:
a)
Når der foretages en ændring af, tilføjelse til eller berigtigelse eller ajourføring af indholdet af en indberetning, der er overført fra SIS 1+ til SIS II, skal medlemsstaterne sikre, at indberetningen opfylder bestemmelserne i denne afgørelse fra og med tidspunktet for denne ændring, tilføjelse, rettelse eller ajourføring.
b)
Når der forekommer et hit på en indberetning, der er overført fra SIS 1+ til SIS II, undersøger medlemsstaterne øjeblikkelig foreneligheden af denne indberetning med denne afgørelses bestemmelser, uden dog at forsinke den handling, der skal udføres på grundlag af denne indberetning.
2. Det beløb, der på den dato, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 71, stk. 2, resterer på det budget, som er blevet godkendt i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 119 i Schengen-konventionen, tilbagebetales til medlemsstaterne. De beløb, der skal tilbagebetales, beregnes på grundlag af medlemsstaternes bidrag som fastsat i Eksekutivkomitéens afgørelse af 14. december 1993 om finansieringsordningen for oprettelses- og driftsudgifter for Schengen-informationssystemet.
3. I den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 15, stk. 4, anses henvisninger i denne afgørelse til forvaltningsmyndigheden som henvisninger til Kommissionen.
Artikel 71
Ikrafttræden, anvendelse og migration
1. Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den finder anvendelse på de medlemsstater, der deltager i SIS 1+, fra datoer, der fastsættes af Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed blandt de medlemmer, der repræsenterer regeringerne for de medlemsstater, der deltager i SIS 1+.
3. De datoer, der er omhandlet i stk. 2, fastsættes, når:
a)
de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger er vedtaget
b)
alle medlemsstater, der deltager fuldt ud i SIS 1+, har meddelt Kommissionen, at de har truffet de nødvendige tekniske og retlige foranstaltninger til behandling af SIS II-oplysninger og udveksling af supplerende oplysninger
c)
Kommissionen har erklæret, at der med tilfredsstillende resultat er gennemført en samlet test af SIS II udført af Kommissionen i fællesskab med medlemsstaterne, og Rådets forberedende organer har godkendt det foreslåede testresultat. Denne godkendelse skal bekræfte, at SIS II's ydelsesniveau er mindst lige så højt som det, der opnås med SIS 1+
d)
Kommissionen har truffet de nødvendige tekniske foranstaltninger, der gør det muligt at koble den centrale SIS II til N.SIS II i de berørte medlemsstater.
4. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet resultaterne af den test, der gennemføres i henhold til stk. 3, litra c).
5. Enhver afgørelse, som Rådet træffer i overensstemmelse med stk. 2, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Luxembourg, den 12. juni 2007.
РЕШЕНИЕ 2007/533/ПВР НА СЪВЕТА
от 12 юни 2007 година
относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 30, параграф 1, букви а) и б), член 31, параграф 1, букви а) и б) и член 34, параграф 2, буква в) от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Шенгенската информационна система (ШИС), създадена съгласно разпоредбите на дял IV от Конвенцията от 19 юни 1990 г. за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република относно постепенното премахване на проверките по общите им граници (2) („Шенгенската конвенция“) и нейното доразвитие, ШИС 1+, представлява основен инструмент за прилагане на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, включено в рамките на Европейския съюз.
(2)
Разработката на второ поколение ШИС (ШИС II) бе поверена на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 2424/2001 на Съвета (3) и Решение 2001/886/ПВР на Съвета от 6 декември 2001 г. относно разработване на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (4). ШИС II ще замени ШИС, създадена съгласно Шенгенската конвенция.
(3)
Настоящото решение съставлява необходимата законодателна основа за уреждане на ШИС II по отношение на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за Европейския съюз („Договора за ЕС“). Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (5) съставлява необходимата законодателна основа за уреждане на ШИС II по отношение на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за създаване на Европейската общност („Договора за ЕО“).
(4)
Обстоятелството, че законодателната основа за уреждане на ШИС II се състои от отделни правни инструменти, не нарушава принципа, че ШИС II представлява единна информационна система и следва да функционира като такава. Затова опредени разпоредби от тези правни инструменти следва да бъдат еднакви.
(5)
ШИС II следва да представлява компенсаторна мярка, допринасяща за поддръжката на високо ниво на сигурност в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие на Европейския съюз, като оказва подкрепа за оперативната координация между полицейските и съдебните органи по наказателноправни въпроси.
(6)
Необходимо е да бъдат уточнени целите на ШИС II, техническата ѝ структура и финансирането ѝ, да бъдат изложени правилата за нейното функциониране и използване и да бъдат определени отговорностите, категориите данни, които да се подават на системата, критериите за тяхното подаване, органите с разрешен достъп до данните, взаимовръзките за сигнали, както и допълнителните правила за обработка на данните и за защита на личните данни.
(7)
ШИС II трябва да включва централна система (централна ШИС II) и национални приложения. Разходите по оперирането на централната ШИС II и на свързаната с нея комуникационна инфраструктура следва да бъдат за сметка на общия бюджет на Европейския съюз.
(8)
Необходимо е да се изготви наръчник с подробни правила за обмена на определена допълнителна информация относно действията, които да се предприемат при сигнали. Националните органи във всяка държава-членка следва да осигурят обмена на такава информация.
(9)
В рамките на един преходен период Комисията следва да отговаря за оперативното управление на централната ШИС II и на части от комуникационната инфраструктура. За да бъде осигурен гладък преход към ШИС II обаче, тя може да упълномощи два национални публични органа да поемат някои или всички от горните отговорности. В дългосрочен план, след оценка на въздействието, съдържаща анализ по същество на алтернативи от финансова, оперативна и организационна гледна точка, и след законодателни предложения от Комисията, следва да бъде учреден управителен орган, натоварен за изпълнението на тези задачи. Преходният период следва да трае не повече от пет години, считано от датата на прилагане на настоящото решение.
(10)
ШИС II ще обхваща сигнали за лицата, издирвани за арест с цел предаване и издирвани за арест с цел екстрадиране. Освен сигналите е целесъобразно да се предвиди обмен на допълнителна информация, необходима за процедурите за предаване и екстрадиция. В частност данните, посочени в член 8 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (6), следва да бъдат обработвани в ШИС II.
(11)
Следва да се създаде възможност за добавяне към ШИС II на превод на допълнителните данни, въведени за целите на предаването на лица в изпълнение на европейска заповед за арест и за целите на екстрадицията.
(12)
ШИС II следва да включва сигнали за изчезнали лица с оглед осигуряване на защитата им или предотвратяване на заплахи, за лица, издирвани за целите на съдебно производство, за лица и вещи, подлежащи на проверки от разстояние или явни проверки, както и за вещи, подлежащи на изземване или използване като доказателствен материал в наказателни производства.
(13)
Сигналите не следва да бъдат задържани в ШИС II по-дълго от времето, необходимо за постигане на целите, за които те са били предоставени. По правило сигналите за лица следва да бъдат автоматично заличавани от ШИС II след изтичане на срок от три години. Сигналите за вещи, въведени за проверки от разстояние или явни проверки, следва да бъдат автоматично заличавани от ШИС II след изтичане на срок от пет години. Сигналите за вещи, подлежащи на изземване или използване като доказателствен материал в наказателни производства, следва да бъдат автоматично заличавани от ШИС II след изтичане на срок от десет години. Решенията за съхраняване на сигнали за лица следва да се основават на цялостна конкретна оценка. Държавите-членки следва да правят преглед на сигналите за лица в определения срок и да поддържат статистика относно броя на сигналите за лица, чийто срок за съхранение е бил продължен.
(14)
ШИС II следва да позволява обработка на биометрични данни с оглед увеличаване на надеждността на определяне на самоличността на съответните лица. В тази връзка, ШИС II следва да дава възможност за обработка на данни относно лица, с чиято самоличност е било злоупотребено, с оглед избягване на неудобствата, причинени от неправилното определяне на самоличността им, при условие, че се прилагат съответните гаранции, по-специално - съгласие от страна на засегнатото лице и строго ограничаване на целите, за които тези данни могат да бъдат законно обработвани.
(15)
Следва да се даде възможност на държавите-членки да добавят към сигналите специален ограничителен знак, означаващ, че действията, които трябва да се предприемат въз основа на сигнала, няма да бъдат предприети на нейна територия. При изпращане на сигнали за арест с цел предаване, нищо в настоящото решение не следва да се тълкува по начин, дерогиращ от или препятстващ прилагането на разпоредбите, съдържащи се в Рамково решение 2002/584/ПВР. Решението за добавяне на специален ограничителен знак към даден сигнал следва да се основава единствено на основанията за отказ, посочени в споменатото рамково решение.
(16)
Когато е било добавен специален ограничителен знак и стане известно местонахождението на лицето, издирвано за арест с цел предаване, местонахождението следва винаги да се съобщава на изходящия съдебен орган, който може да реши да предаде европейска заповед за арест на компетентния съдебен орган в съответствие с разпоредбите на Рамково решение 2002/584/ПВР.
(17)
На държавите-членки следва да бъде дадена възможност да поставят връзки между сигналите в ШИС II. Поставянето от страна на държава-членка на връзка между един или повече сигнали не следва да влияе върху действията, които трябва да се предприемат, срока на съхранение на сигналите или правата за достъп до тях.
(18)
При прилагане на настоящото решение обработваните в ШИС II данни не следва да бъдат прехвърляни или предоставяни на трети държави или на международни организации. Целесъобразно е обаче да се укрепва сътрудничеството между Европейския съюз и Интерпол чрез насърчаване на един ефикасен обмен на паспортни данни. При предоставяне на лични данни от ШИС II на Интерпол, на тези лични данни следва да се осигури необходимото равнище на защита, гарантирано чрез споразумение, осигуряващо строги защитни мерки и условия.
(19)
Всички държави-членки са ратифицирали Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни. Конвенцията допуска, в известни граници, изключения и ограничаване на предвидените по нея права и задължения. Личните данни, обработвани в рамките на прилагането на настоящото решение, следва да бъдат защитени съобразно принципите на конвенцията. Изложените в конвенцията принципи следва, когато е необходимо, да бъдат допълнени или уточнени в настоящото решение.
(20)
Принципите, съдържащи се в Препоръка № R (87) 15 на Комитета на министрите на Съвета на Европа от 17 септември 1987 г., които уреждат използването на лични данни за целите на полицията, следва да бъдат взети предвид при обработката на лични данни от органите на полицията при прилагане на настоящото решение.
(21)
Комисията представи на Съвета предложение за рамково решение относно защитата на личните данни, обработвани в рамките на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, което следва да бъде одобрено до края на 2006 г. и да се прилага към личните данни, обработвани в рамките на Шенгенската информационна система от второ поколение, и към свързания с нея обмен на допълнителна информация съгласно настоящото решение.
(22)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институциите и органите на Общността и за свободното движение на такива данни (7), и по-специално неговите разпоредби относно поверителността и сигурността на обработката им, се прилага за обработката на лични данни от институциите и органите на Общността при осъществяване на техните задължения по оперативното управление на ШИС II, когато извършват дейности, част или всички от които попадат в приложното поле на правото на Общността. Част от обработката на лични данни по ШИС II попада в приложното поле на общностното право. Последователното и еднообразно прилагане на правилата относно защитата на основните права и свободи на лицата по отношение на личните данни налага уточнението, че когато Комисията обработва лични данни при прилагане на настоящото решение, се прилага Регламент (ЕО) № 45/2001. Изложените в Регламент (ЕО) № 45/2001 принципи следва, когато е необходимо, да бъдат допълнени или уточнени в настоящото решение.
(23)
Що се касае до поверителността, съответните разпоредби от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности следва да се прилагат и за длъжностните лица или другите служители, наети и работещи в ШИС II.
(24)
Целесъобразно е националните надзорни органи да следят за законността на обработката на лични данни от държавите-членки, докато Европейският надзорен орган по защита на данните, назначен съгласно Решение 2004/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 декември 2003 г. за назначаване на независимия надзорен орган, предвиден в член 286 на Договора за ЕО (8), следва да следи дейностите на институциите и органите на Общността по отношение на обработката на лични данни, предвид ограничените задачи на институциите и органите на Общността по отношение на самите данни.
(25)
Както държавите-членки, така и Комисията следва да изготвят план за сигурност с оглед улесняване на изпълнението на задълженията по сигурността и следва да си сътрудничат при решаване на проблемите на сигурността в рамките на една обща перспектива.
(26)
Разпоредбите на Конвенцията от 26 юли 1995 г. относно създаване на Европейска полицейска служба (9) (наричана по-долу „Конвенцията за Europol“), касаещи защитата на данни, се отнасят до обработката на данни от ШИС II от страна на Europol, включително до правомощията на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно Конвенцията за Europol, за да следи дейностите на Europol, както и до отговорността за всякакъв вид неправомерна обработка на лични данни от Europol.
(27)
Разпоредбите на Решение 2002/187/ПВР от 28 февруари 2002 г. за учредяване на Евроюст с оглед засилване на борбата срещу сериозната престъпност (10), касаещи защитата на данни, се отнасят до обработката на данни от ШИС II от страна на Евроюст, включително до правомощията на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно посоченото решение, за да следи дейностите на Евроюст, както и до отговорността за всякакъв вид незаконна обработка на лични данни от Евроюст.
(28)
За осигуряване на прозрачност на всеки две години Комисията, или след неговото учредяване, управителният орган, следва да представят доклад относно техническото функциониране на централната ШИС II и комуникационната инфраструктура, включващ въпросите на сигурността ѝ, както и относно обмяната на допълнителна информация. На всеки четири години Комисията следва да изготвя цялостна оценка.
(29)
Определени аспекти на ШИС II, като техническите правила за въвеждане на данни, включително данните, необходими за въвеждане на сигнали, актуализиране, заличаване и търсене на данни, правила за съвместимост и приоритет на сигналите, добавянето на специални ограничителни знаци, връзките между сигналите, както и обменът на допълнителна информация, не могат поради техническото си естество, степен на детайлизиране и нужда от редовно актуализиране, да бъдат обхванати изчерпателно от разпоредбите на настоящото решение. Затова, по отношение на тези аспекти, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Техническите правила за търсене на сигнали следва да имат предвид гладкото функциониране на националните приложения. След оценка на въздействието от страна на Комисията следва да бъде решено до каква степен управителният орган, след неговото създаване, може да поеме отговорността за мерките по изпълнението.
(30)
В настоящото решение следва да се определи процедурата за приемане на мерките, необходими за неговото изпълнение. Процедурата за приемане на мерките, необходими за неговото изпълнение, по настоящото решение и по Регламент (ЕO) № 1987/2006 следва да бъде една и съща.
(31)
Целесъобразно е да се изготвят преходни разпоредби относно тези сигнали от ШИС 1+, които ще бъдат прехвърлени в ШИС II. Някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген следва да продължат да се прилагат за ограничен период от време, докато държавите-членки разгледат съвместимостта на тези сигнали с новата правна рамка. Съвместимостта на сигналите за лица следва да бъде разгледана с предимство. Освен това всяко изменение, добавяне, поправяне или актуализиране на сигнал, прехвърлен от ШИС 1+ към ШИС II, както и всеки положителен отговор на такъв сигнал, следва да доведе до незабавна проверка на неговата съвместимост с разпоредбите на настоящото решение.
(32)
Необходимо е да се изготвят специални разпоредби относно частта от бюджета, определена за операциите на ШИС, която не представлява част от общия бюджет на Европейския съюз.
(33)
Тъй като целите на предстоящите действия, а именно създаване и регулиране на общата информационна система, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците им могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Европейския съюз, Съветът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за ЕО и посочен в член 2 от Договора за ЕС. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в член 5 от Договора за ЕО, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(34)
Настоящото решение зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално от Хартата за основните права на Европейския съюз.
(35)
Обединеното кралство участва в настоящото решение в съответствие с член 5 от Протокола за включването на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за ЕС и към Договора за ЕО, както и с член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (11).
(36)
Ирландия участва в настоящото решение в съответствие с член 5 от Протокола за включването на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за ЕС и към Договора за ЕО, както и с член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (12).
(37)
Настоящото решение не засяга договореностите относно частичното участие на Обединеното кралство и на Ирландия в достиженията на правото от Шенген, определени съответно в решения 2000/365/ЕО и 2002/192/ЕО.
(38)
Що се отнася до Исландия и Норвегия, настоящото решение представлява доразвиване на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (13), което попада в областта, посочена в член 1, буква Ж от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (14) относно определени договорености за прилагане на посоченото споразумение.
(39)
Следва да бъде постигната договореност, даваща възможност на представители на Исландия и на Норвегия да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия. Такава договореност бе обсъждана в размяната на писма между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно комитетите, подпомагащи Европейската комисия при упражняването на нейните изпълнителни правомощия (15), приложена към горепосоченото споразумение.
(40)
Що се отнася до Швейцария, настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, подписано между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария при въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, което попада в областта, посочена в член 1, буква Ж от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 4, параграф 1 от решения на Съвета 2004/849/ЕО (16) и 2004/860/ЕО (17).
(41)
Следва да бъде постигната договореност, даваща възможност на представители на Швейцария да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия. Такава договореност бе обсъждана в размяната на писма между Общността и Швейцария, приложена към горепосоченото споразумение.
(42)
Настоящото решение представлява правен акт, основан на достиженията на правото от Шенген или свързан с него по друг начин, по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г. и член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(43)
Настоящото решение следва да се прилага за Обединеното кралство, Ирландия и Швейцария от датите, определени в съответствие с процедурите, установени в съответните правни инструменти относно прилагането на достиженията на правото от Шенген към тези държави,
РЕШИ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Създаване и обща цел на ШИС II
1. Създава се Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II).
2. Целта на ШИС II е, в съответствие с настоящото решение, да обезпечи висока степен на сигурност в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие на Европейския съюз, включително поддържането на обществената сигурност и обществения ред и гарантирането на сигурността на териториите на държавите-членки, както и да прилага разпоредбите на част трета, дял IV от Договора за ЕО, отнасящ се до движението на лицата на техните територии, като се използва информацията, предадена чрез тази система.
Член 2
Приложно поле
1. С настоящото решение се установяват условията и процедурите за въвеждане и обработка в ШИС II на сигнали за лица и вещи, както и за обмен на допълнителна информация и допълнителни данни за целите на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси.
2. В настоящото решение се предвиждат също така разпоредбите относно техническата структура на ШИС II, отговорностите на държавите-членки и на управителния орган, посочени в член 15, обработката на общи данни, правата на засегнатите лица и отговорността.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„сигнал“ означава съвкупност от данни, въведени в ШИС II, позволяваща на компетентните органи да идентифицират лице или предмет с оглед предприемане на конкретни действия;
б)
„допълнителна информация“ означава информация, която не се съхранява в ШИС II, но е свързана със сигнали в ШИС II, която подлежи на обмен:
i)
с цел да се даде възможност на държавите-членки да се консултират или информират една друга при въвеждане на сигнал;
ii)
с цел да се даде възможност да бъдат предприети необходимите действия след положителен отговор;
iii)
когато не могат да бъдат предприети необходимите действия;
iv)
когато се отнася до качеството на данните в ШИС II;
v)
когато се отнася до съвместимостта и приоритета на сигналите;
vi)
когато се отнася до правата за достъп;
в)
„допълнителни данни“ означава данните, съхранявани в ШИС II и свързани със сигнали в ШИС II, които трябва да бъдат незабавно предоставени на компетентните органи в случаите, когато лице, за което са били въведени данни в ШИС II, бъде открито в резултат на справки със системата;
г)
„лични данни“ означава всяка информация, свързана с физическо лице с установена или подлежаща на установяване самоличност („субект на данни“); лице с подлежаща на установяване самоличност е лице, чиято самоличност може да бъде установена пряко или косвено;
д)
„обработка на лични данни“ („обработка“) означава всяка операция или съвкупност от операции, които се извършват със или без автоматични средства по отношение на личните данни, като събиране, записване, организиране, съхранение, адаптиране или промяна, извличане, справка, използване, разкриване чрез изпращане, разпространяване или предоставяне по друг начин, подреждане или комбиниране, блокиране, заличаване или унищожаване.
2. Всяко позоваване в настоящото решение на разпоредбите на Рамково решение 2002/584/ПВР се разбира като включващо съответните разпоредби на споразуменията, сключени между Европейския съюз и трети държави въз основа на членове 24 и 38 от Договора за ЕС с цел предаване на лица въз основа на заповед за арест и предвиждащи предаването на такава заповед за арест чрез Шенгенската информационна система.
Член 4
Техническа структура и начини на опериране на ШИС II
1. ШИС II се състои от:
а)
централна система („централна ШИС II“), състояща се от:
-
техническа поддържаща функция („ЦС-ШИС“), съдържаща база данни („база данни ШИС II“);
-
еднороден национален интерфейс („НИ-ШИС“);
б)
национална система („Н.ШИС II“) във всяка от държавите-членки, състояща се от системите за национални данни, свързани с централната ШИС II. Дадена Н.ШИС може да съдържа досие с данни („национално копие“), включващо пълно или частично копие от базата данни ШИС II;
в)
комуникационна инфраструктура между ЦС-ШИС и НИ-ШИС („комуникационна инфраструктура“), предоставяща кодирана виртуална мрежа, предназначена за данни по ШИС II и за обмен на данни между бюрата Sirene, посочени в член 7, параграф 2.
2. Данните по ШИС II се въвеждат, актуализират, заличават и търсят посредством различните системи на Н.ШИС II. Национално копие от тях се държи на разположение за целите на автоматизираното търсене на територията на всяка държава-членка, използваща такова копие. Не е възможно да се извършват търсения в досиетата за данни на Н.ШИС II на другите държави-членки.
3. ЦС-ШИС, извършваща техническия надзор и изпълняваща административни функции, се намира в Страсбург (Франция), а резервната ЦС-ШИС, която е в състояние да осигури всички функции на главната ЦС-ШИС в случай на системен срив, се намира в Санкт Йохан им Понгау (Австрия).
4. ЦС-ШИС предоставя услугите, необходими за въвеждане и обработка на данните в ШИС II, включително търсене в базата данни на ШИС II. За държавите-членки, използващи национално копие, ЦС-ШИС:
а)
предоставя актуализация в реално време на националните копия;
б)
осигурява синхронизация и съответствие между националните копия и базата данни на ШИС II;
в)
предоставя дейности по инициализиране и възстановяване на националните копия.
Член 5
Разноски
1. Разходите по създаването, оперирането и поддръжката на ЦС-ШИС и на комуникационната инфраструктура се поемат от общия бюджет на Европейския съюз.
2. Тези разходи включват извършваната по отношение на ЦС-ШИС работа, осигуряваща предоставянето на посочените в член 4, параграф 4 услуги.
3. Разходите по създаването, оперирането и поддръжката на всяка Н.ШИС II се поемат от съответната държава-членка.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 6
Национални системи
Всяка държава-членка отговаря за създаването, оперирането и поддръжката на собствената си Н.ШИС II, както и за свързването на своята Н.ШИС II с НИ-ШИС.
Член 7
Служба Н.ШИС II и бюро Sirene
1. Всяка държава-членка определя органа („служба Н.ШИС II“), който да носи основната отговорност за Н.ШИС II.
Този орган отговаря за гладкото функциониране и сигурността на Н.ШИС II, осигурява достъп на компетентните органи до ШИС II и взема необходимите мерки за осигуряване на съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
Всяка държава-членка предава своите сигнали чрез националната служба Н.ШИС II.
2. Всяка държава-членка определя органа, който да осигурява обмена на допълнителна информация (бюро Sirene) в съответствие с разпоредбите на наръчника за Sirene, посочен в член 8.
Тези бюра също така координират проверката на качеството на информацията, въведена в ШИС II. За тази цел те имат достъп до обработваните в ШИС II данни.
3. Държавите-членки информират управителния орган относно собствените си служба Н.ШИС II и бюро Sirene. Управителният орган публикува техния списък заедно със списъка, посочен в член 46, параграф 8.
Член 8
Обмен на допълнителна информация
1. Допълнителна информация се обменя съгласно разпоредбите на наръчника за Sirene и посредством комуникационната инфраструктура. Ако комуникационната инфраструктура не е на разположение, държавите-членки могат да използват за обмен на допълнителна информация други технически средства с подходяща система за защита.
2. Тази информация може да се използва единствено за целите, за които е предоставена.
3. На молби за допълнителна информация, предадени от други държавите-членки, се дава възможно най-бърз отговор.
4. Подробните правила за обмен на допълнителна информация са приемат в съответствие с процедурата, определена в член 67, във вид на наръчник, наречен „Наръчник за Sirene“, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
Член 9
Техническо съответствие
1. За осигуряване на своевременното и ефикасно предоставяне на данни при създаване на своя Н.ШИС II всяка държава-членка съблюдава установените протоколи и технически процедури с цел обезпечаване на съвместимостта на собствената си Н.ШИС II с ЦС-ШИС. Тези протоколи и технически процедури се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
2. Ако държава-членка използва национално копие, тя гарантира посредством предоставяните от ЦС-ШИС услуги, че съхраняваните в националното копие данни, благодарение на автоматизираната актуализация, предвидена в член 4, параграф 4, са идентични и съответстват на базата данни на ШИС II и че търсенето, проведено в националното ѝ копие, дава същите резултати, като търсенето в базата данни на ШИС II.
Член 10
Сигурност - държави-членки
1. Всяка държава-членка приема по отношение на собствената ѝ Н.ШИС II необходимите мерки, включително план за сигурност, за да:
а)
осигури физическа защита на данните, включително чрез съставяне на планове за непредвидени случаи за защитата на инфраструктурите от решаващо значение;
б)
не се допускат неоправомощени лица до оборудване за обработка на данни, което се използва за обработване на лични данни (контрол на достъпа до оборудването);
в)
не се допуска неразрешено четене, копиране, изменяне или отстраняване на информационни носители (контрол на информационните носители);
г)
не се допуска неразрешено въвеждане на данни и неразрешена проверка, изменяне или заличаване на запаметени лични данни (контрол на съхранението);
д)
не се допуска използването на автоматизирана система за обработка на данни от неоправомощени лица чрез устройства за предаване на информация (контрол на ползвателите);
е)
се гарантира, че лицата, оправомощени да ползват автоматизираната система за обработка на данни, имат достъп единствено до данните, попадащи в обхвата на разрешението им за достъп, като ползват индивидуална и уникална потребителска самоличност, и само при режим на поверителен достъп (контрол на достъпа до данни);
ж)
осигури изготвянето от всички органи с право на достъп до ШИС II или до оборудването за обработка на данни на характеристики, описващи функциите и отговорностите на лицата с право на достъп, въвеждане, актуализиране, заличаване и извършване на търсене на данни, както и предоставянето без отлагане на тези характеристики на посочените в член 60 национални надзорни органи, при поискване от тяхна страна (длъжностни характеристики);
з)
осигури възможността за проверка и установяване на органите, на които може да се съобщават лични данни, като се използват устройствата за предаване на информация (контрол на предаването);
и)
се гарантира възможността за последваща проверка и установяване какви лични данни са били въведени в автоматизираната система за обработка на данни, както и кога и от кого са били въведени (контрол на въвеждането);
й)
не се допуска неразрешено четене, копиране, изменяне и заличаване на лични данни в хода на тяхното предаване или при пренасяне на информационни носители, в частност посредством подходящи техники на кодиране (контрол на пренасянето);
к)
се наблюдават и контролират мерките за сигурност, посочени в настоящия параграф, и за да се предприемат необходимите организационни мерки по отношение на вътрешния контрол с цел осигуряване на съответствие с настоящото решение (вътрешен контрол).
2. Държавите-членки предприемат мерки, равностойни на посочените в параграф 1, по отношение на сигурността при обмена на допълнителна информация.
Член 11
Поверителност - държави-членки
Всяка държава-членка прилага собствените си правила за служебна тайна или други съответни задължения за поверителност към всички лица и органи, от които се изисква да работят с данни от ШИС II и с допълнителна информация, в съответствие с националното си законодателство. Това задължение остава в сила и след като тези лица напуснат структурата или работата си, както и след прекратяването на дейностите на тези органи.
Член 12
Записване на сведения на национално равнище
1. Държавите-членки, които не използват национални копия, осигуряват вписването в своите Н.ШИС II на всеки достъп до или обмен на лични данни в рамките на ЦС-ШИС, с цел проверка на законността на търсенето на данни, контрол на законността на обработката на данни, самоконтрол и обезпечаване на правилното функциониране на Н.ШИС II, както и на неприкосновеността и сигурността на данните.
2. Държавите-членки, които използват национални копия, осигуряват записването на всеки достъп до и всеки обмен на данни от ШИС II за посочените в параграф 1 цели. Това не се отнася до процесите, посочени в член 4, параграф 4.
3. Записите съдържат, по-специално, историята на сигналите, датата и часа на изпращане на данните, използваните за провеждане на търсения данни, сведенията за изпратените данни и имената както на компетентния орган, така и на лицето, отговарящо за обработката на данните.
4. Записите могат да се използват единствено за целите, посочени в параграфи 1 и 2, и се заличават най-рано една година и най-късно три години след създаването им. Записите, съдържащи историята на сигналите, се заличават от една до три години след заличаване на самите сигнали.
5. Записите могат да се съхраняват по-дълго време, ако са необходими за процедури по контрол, които вече са в ход.
6. Компетентните национални органи, отговарящи за проверката на законността на дадено търсене, за контрола на законността на обработката на данни, самоконтрола и обезпечаване на правилното функциониране на Н.ШИС II, както и за неприкосновеността и сигурността на данните, получават достъп, в границите на своята компетентност и при молба от тяхна страна, до тези записи с цел изпълнение на задачите им.
Член 13
Самоконтрол
Държавите-членки осигуряват взимането на мерки от страна на всеки орган, имащ право на достъп до данни от ШИС II, за съблюдаване на настоящото решение и за сътрудничество, при необходимост, с националния надзорен орган.
Член 14
Обучение на персонала
Преди да им бъде разрешено да обработват съхраняваните в ШИС II данни, служителите на органите, имащи достъп до ШИС II, преминават необходимото обучение по сигурност на данните и правилата за защита на данните и биват информирани за всички свързани с въпроса престъпления и наказания.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА УПРАВИТЕЛНИЯ ОРГАН
Член 15
Оперативно ръководство
1. След преходния период управителният орган („управителният орган“), финансиран от общия бюджет на Европейския съюз, ще отговаря за оперативното управление на централната ШИС II. Управителният орган обезпечава, в сътрудничество с държавите-членки, използването на най-добрата налична технология за централната ШИС II по всяко време в зависимост от анализа на разходите и ползите.
2. Управителният орган отговаря също за следните задачи във връзка с комуникационната инфраструктура:
а)
надзор;
б)
сигурност;
в)
координацията на взаимоотношенията между държавите-членки и доставчика.
3. Комисията отговаря за всички други задачи по отношение на комуникационната инфраструктура, по-специално:
а)
задачите, свързани с изпълнението на бюджета;
б)
придобиването и подновяването;
в)
договорните въпроси.
4. През преходния период преди управителният орган да поеме задълженията си Комисията отговаря за оперативното ръководство на централната ШИС II. Комисията може да делегира тази задача и задачите във връзка с изпълнението на бюджета в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (18), на националните публични органи в две различни държави.
5. Всеки национален публичен орган, посочен в параграф 4, трябва да отговаря по-специално на следните критерии за подбор:
а)
трябва да докаже, че притежава продължителен опит в работата с широкомащабна информационна система с функциите, посочени в член 4, параграф 4;
б)
трябва да притежава значителни познания за изискванията по обслужването и сигурността на информационна система с функции, сравними с посочените в член 4, параграф 4;
в)
трябва да притежава достатъчен на брой и опитен персонал с подходяща професионална квалификация и езикови умения за работа в условията на международно сътрудничество, каквито се изискват от ШИС II;
г)
трябва да има в наличност сигурна и специално изградена помощна инфраструктура, по-специално за осигуряване на резервни структури и гарантиране на непрекъснатото функциониране на широкомащабни ИТ системи; и
д)
административната му среда трябва да му позволява да изпълнява правилно задачите си и да избягва какъвто и да конфликт на интереси.
6. Преди всяко възлагане в съответствие с параграф 4 и през редовни интервали от време след това Комисията информира Европейския парламент и Съвета за условията на делегиране, точния му обхват, както и органите, на които са възложени задачите.
7. Когато Комисията възлага задълженията си през преходния период съгласно параграф 4, тя следи това делегиране да спазва изцяло ограниченията, наложени от институционалната система, предвидена в Договора за ЕО. Тя осигурява, по-специално, че това делегиране не засяга неблагоприятно който и да е механизъм за ефективен контрол по законодателството на Европейския съюз - Съда на ЕО, Сметната палата или Европейския надзорен орган по защита на данните.
8. Оперативното управление на централната ШИС II се състои от всичките задачи, необходими за поддържане на функционирането на централната ШИС II 24 часа в денонощието, 7 дни в седмицата, в съответствие с настоящото решение, по-специално работата по поддръжката и техническите разработки, нужни за гладкото функциониране на системата.
Член 16
Сигурност
1. Управителният орган - по отношение на централната ШИС II, и Комисията - по отношение на комуникационната инфраструктура, предприемат нужните мерки, включително план за сигурност за:
а)
физическа защита на данните, включително чрез съставяне на планове за непредвидени случаи за защита на инфраструктурата с решаващо значение;
б)
недопускане на неоправомощени лица до оборудването за обработка на данни, използвано за обработката на лични данни (контрол на достъпа до оборудването);
в)
предотвратяване на неразрешено четене, копиране, изменяне или отстраняване на информационни носители (контрол на информационните носители);
г)
предотвратяване на неразрешено въвеждане на данни, проверка, изменяне или заличаване на запаметени лични данни (контрол на съхранението);
д)
предотвратяване на ползването на автоматизирани системи за обработка на данни от неоправомощени лица, ползващи оборудване за предаване на информация (контрол на ползвателите);
е)
гарантиране, че лицата, оправомощени да ползват автоматизирана система за обработка на данни, имат достъп единствено до данните в рамките на разрешението си за достъп посредством индивидуална и уникална потребителска самоличност и режими за поверителен достъп (контрол на достъпа до данните);
ж)
създаване на характеристики, описващи функциите и отговорностите на лицата, които са оправомощени за достъп до данните или оборудването за обработка на данни, и предоставяне на тези характеристики на разположение на Европейския надзорен орган по защита на данните, посочен в член 61, незабавно при поискване от него (длъжностни характеристики);
з)
осигуряване на възможност за проверка и установяване на кои органи могат да се изпращат личните данни посредством устройства за предаване на информация (контрол на предаването);
и)
осигуряване на възможност за последваща проверка и установяване какви лични данни са били въведени в автоматизираната система за обработка на данни, както и кога и от кого са били въведени данните (контрол на въвеждането);
й)
предотвратяване на неразрешено четене, копиране, изменяне и заличаване на лични данни по време на предаване на лични данни или по време на транспортирането на информационни носители, по-специално посредством подходящи техники за кодиране (контрол на пренасянето);
к)
контрол на мерките за сигурност, посочени в настоящия параграф, и предприемане на необходимите организационни мерки във връзка с вътрешния контрол за осигуряване на съответствие с настоящото решение (вътрешен контрол).
2. Управителният орган предприема мерки, съответстващи на посочените в параграф 1, във връзка със сигурността по отношение на обмена на допълнителна информация чрез комуникационната инфраструктура.
Член 17
Поверителност - управителен орган
1. Без да се засяга член 17 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, управителният орган прилага съответните правила за професионална тайна или другите съответни задължения за поверителност при стандарти, съпоставими с предвидените в член 11 от настоящото решение, към всички свои служители, от които се изисква да работят с данни от ШИС II. Това задължение остава в сила и след като тези лица напуснат структурата или работата си или след прекратяването на тяхната дейност.
2. Управителният орган предприема мерки, съответстващи на посочените в параграф 1, относно поверителността по отношение на обмена на допълнителна информация чрез комуникационната инфраструктура.
Член 18
Записване на сведения на централно ниво
1. Управителният орган обезпечава регистрирането на всеки достъп и всеки обмен на лични данни в рамките на ЦС-ШИС за целите, посочени в член 12, параграфи 1 и 2.
2. Записите показват, по-специално, историята на сигналите, датата и часа на изпращане на данните, данните, използвани за провеждане на търсения, препратка към изпратените данни и името на компетентния орган, отговарящ за обработката на данните.
3. Записите могат да се използват единствено за целите, посочени в параграф 1, и се заличават най-рано една година и най-късно три години след създаването им. Записите, съдържащи историята на сигналите, се заличават от една до три години след заличаване на сигналите.
4. Записите могат да се съхраняват по-дълго време, ако са необходими за процедури за контрол, които вече са в ход.
5. Компетентните органи, отговарящи за проверката на законността на дадено търсене, за контрола на законността на обработката на данни, за самоконтрола и за обезпечаването на правилното функциониране на ЦС-ШИС, както и за неприкосновеността и сигурността на данните, получават достъп, в границите на своята компетентност и при молба от тяхна страна, до тези записи с цел изпълнение на задачите им.
Член 19
Информационна кампания
Комисията, в сътрудничество с националните надзорни органи, и Европейският надзорен орган по защита на данните придружават започването на работата на ШИС II с информационна кампания, информираща обществеността за целите, съхраняваните данни, органите, имащи достъп, и правата на лицата. След учредяването му, управителният орган, в сътрудничество с националните надзорни органи и Европейския надзорен орган по защита на данните, провежда редовно такива кампании. Държавите-членки, в сътрудничество със своите национални надзорни органи, разработват и въвеждат необходимите политики за общо информиране на своите граждани за ШИС II.
ГЛАВА IV
КАТЕГОРИИ ДАННИ И СПЕЦИАЛЕН ОГРАНИЧИТЕЛЕН ЗНАК
Член 20
Категории данни
1. Без да се засяга член 8, параграф 1 или разпоредбите на настоящото решение, предвиждащи съхраняването на допълнителни данни, ШИС II съдържа само тези категории данни, които се предоставят от всяка от държавите-членки за целите, предвидени в членове 26, 32, 34, 36 и 38.
2. Категориите данни са следните:
а)
лица, за които е подаден сигнал;
б)
вещи, посочени в членове 36 и 38.
3. Информацията за лица, по отношение на които е подаден сигнал, не надхвърля следното:
а)
фамилно/и и собствено/и име/на, моминско/и име/на и по-рано използвани имена, както и всякакви псевдоними, които могат да бъдат въведени отделно;
б)
физически отличителни белези, които не се променят;
в)
място и дата на раждане;
г)
пол;
д)
снимки;
е)
пръстови отпечатъци;
ж)
гражданство/а;
з)
дали съответното лице е въоръжено, склонно към насилие или е избягало;
и)
причина за сигнала;
й)
орган, подаващ сигнала;
к)
препратка към решението за сигнала;
л)
действия, които следва да бъдат предприети;
м)
връзка/и с други сигнали, подадени в ШИС II съгласно член 52;
н)
вид престъпление.
4. Техническите правила, необходими за въвеждане, актуализиране, заличаване и търсене на данните, посочени в параграфи 2 и 3, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
5. Техническите правила, необходими за търсене на данни, посочени в параграф 3, са подобни на техническите правила за търсене в ЦС-ШИС, в националните копия и в техническите копия, посочени в член 46, параграф 2.
Член 21
Пропорционалност
Преди да подадат сигнал, държавите-членки определят дали случаят е подходящ, съответстващ и достатъчно важен, за да даде основание за въвеждане на сигнала в ШИС II.
Член 22
Специални правила за снимките и пръстовите отпечатъци
Използването на снимките и пръстовите отпечатъци, посочени в член 20, параграф 3, букви д) и е), се извършва при следните условия:
а)
снимките и пръстовите отпечатъци се въвеждат след специална проверка на качеството за установяване на съответствието с минималния стандарт за качество на данните. Характеристиките на специалната проверка на качеството се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган;
б)
снимките и пръстовите отпечатъци се използват за потвърждаване на самоличността на лице, което е открито в резултат на буквено-цифрово търсене, осъществено в ШИС II;
в)
веднага след като това стане технически възможно, пръстовите отпечатъци могат да се използват и за определяне на самоличността на лице въз основа на биометричния му идентификатор. Преди тази функция да бъде въведена в ШИС II, Комисията представя доклад относно наличността и степента на готовност на необходимата технология, по който се провеждат консултации с Европейския парламент.
Член 23
Изискване за въвеждане на сигнал
1. Сигнали за лица не могат да бъдат въвеждани без данните, посочени в член 20, параграф 3, букви а), г), л) и когато е приложимо - буква к).
2. При наличие се въвеждат и всички други данни, изброени в член 20, параграф 3.
Член 24
Общи разпоредби относно специалния ограничителен знак
1. Когато държава-членка счете, че даването на ход на сигнал, въведен в съответствие с член 26, член 32 или член 36, е несъвместимо с националното ѝ законодателство, международните ѝ задължения или съществени национални интереси, тя може впоследствие да изиска към сигнала да се добави специален ограничителен знак, означаващ, че действието, което следва да се предприеме въз основа на сигнала, няма да бъде предприето на нейна територия. Специалният ограничителен знак се добавя от бюрото Sirene на държавата-членка, която е въвела сигнала.
2. За да се даде възможност на държавите-членки да изискат добавяне на специален ограничителен знак към сигнал, издаден в съответствие с член 26, всички държави-членки следва да бъдат уведомявани автоматично за всеки нов сигнал от тази категория чрез обмена на допълнителна информация.
3. Ако в особено спешни и сериозни случаи държавата-членка, подаваща сигнал, помоли за изпълнение на действието, държавата-членка, изпълняваща действия по сигнала, проучва дали може да позволи оттегляне на добавения по нейно искане специален ограничителен знак. Ако държавата-членка, изпълняваща действия по сигнала, може да направи това, тя предприема нужните стъпки за осигуряване на незабавното предприемане на действието.
Член 25
Специален ограничителен знак във връзка със сигнали за арест с цел предаване
1. Когато се прилага Рамково решение 2002/584/ПВР, към сигнала за арест с цел предаване се добавя специален ограничителен знак за предотвратяване на арест, когато националният съдебен орган, компетентен за изпълнението на европейска заповед за арест, е отказал нейното изпълнение, позовавайки се на основание за неизпълнение, и когато е поискано добавянето на специален ограничителен знак.
2. Въпреки това, по искане на компетентен съдебен орган по националното законодателство, било въз основа на общо указания или в конкретен случай, може да е необходимо да бъде добавен и специален ограничителен знак към сигнала за арест с цел предаване, ако е очевидно, че изпълнението на европейската заповед за арест ще трябва да бъде отказано.
ГЛАВА V
СИГНАЛИ ЗА ЛИЦА, ИЗДИРВАНИ ЗА АРЕСТ С ЦЕЛ ПРЕДАВАНЕ ИЛИ ЕКСТРАДИРАНЕ
Член 26
Цели и условия за подаване на сигнали
1. Данните относно лица, издирвани за арест с цел предаване въз основа на европейска заповед за арест или издирвани за арест с цел екстрадиране, се въвеждат по молба на съдебния орган на подаващата държава-членка.
2. Данните относно лица, издирвани за арест с цел предаване се въвеждат и въз основа на заповеди за арест, издадени в съответствие със споразуменията, сключени между Европейския съюз и трети държави въз основа на членове 24 и 38 от Договора за ЕС с цел предаване на лица въз основа на заповед за арест, които предвиждат препращане на такава заповед за арест чрез Шенгенската информационна система.
Член 27
Допълнителни данни относно лица, издирвани за арест с цел предаване
1. Ако лице се издирва за арест с цел предаване въз основа на европейска заповед за арест, подаващата сигнала държава-членка въвежда в ШИС II копие на оригинала на европейската заповед за арест.
2. Подаващата сигнала държава-членка може да въведе копие от превода на европейската заповед за арест на един или повече други официални езици на институциите на Европейския съюз.
Член 28
Допълнителни данни относно лица, издирвани за арест с цел предаване
Държавата-членка, която е въвела сигнала за арест с цел предаване в ШИС II, съобщава информацията, посочена в член 8, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР, на всички държави-членки посредством обмена на допълнителна информация.
Член 29
Допълнителна информация относно лица, издирвани за арест с цел екстрадиране
1. Държавата-членка, която е въвела сигнала в ШИС II с цел екстрадиране, съобщава следните данни на всички държави-членки посредством обмена на допълнителна информация.
а)
органа, който е издал молбата за ареста;
б)
наличието на заповед за арест или на друг акт със същата правна сила, или на изпълняемо съдебно решение;
в)
характера и правната квалификация на престъплението;
г)
описание на обстоятелствата, при които е извършено престъплението, включително времето, мястото и степента на участие в наказуемото деяние на лицето, за което е подаден сигналът;
д)
доколкото е възможно, последиците от престъплението;
е)
всяка друга информация, полезна или необходима за изпълнението на действия по сигнала.
2. Данните, посочени в параграф 1, не се съобщават, когато данните, посочени в член 27 или 28, вече са предоставени и се считат за достатъчни за изпълнението на сигнала от съответната държава-членка.
Член 30
Преобразуване на сигнали относно лица, издирвани за арест с цел предаване или с цел екстрадиране
Ако даден арест не може да се извърши било поради отказ на държава-членка в съответствие с процедурите за поставяне на специален ограничителен знак, изложени в член 24 или 25, или в случай на сигнал за арест с цел екстрадиране, поради незавършено разследване, държавата-членка, до която е отправено искането, трябва да счита сигнала за сигнал с цел съобщаване на местонахождението на съответното лице.
Член 31
Изпълнение на действие по сигнал за лице, издирвано за арест с цел предаване или екстрадиране
1. Сигнал, въведен в ШИС II в съответствие с член 26 във връзка с допълнителните данни, посочени в член 27, съставлява и има същата сила като европейска заповед за арест, издадена в съответствие с Рамково решение 2002/584/ПВР, в случаите, за които се прилага посоченото рамково решение.
2. В случаите, за които не се прилага Рамково решение 2002/584/ПВР, сигнал, въведен в ШИС II в съответствие с членове 26 и 29, има същата правна сила като молба за предварителен арест съгласно член 16 на Европейската конвенция за екстрадиция от 13 декември 1957 г. или член 15 от Договора на Бенелюкс за екстрадиция и взаимопомощ по наказателноправни въпроси от 27 юни 1962 г.
ГЛАВА VI
СИГНАЛИ ЗА ИЗЧЕЗНАЛИ ЛИЦА
Член 32
Цели и условия за подаване на сигнали
1. Данните относно изчезнали лица, които е нужно да бъдат поставени под закрила и/или да се установи местонахождението им, се въвеждат в ШИС II по молба на компетентния орган на държавата-членка, подаваща сигнала.
2. В системата могат да се въвеждат следните категории изчезнали лица:
а)
изчезнали лица, които трябва да бъдат поставени под закрила
i)
за собствената им защита;
ii)
за предотвратяване на заплахи;
б)
изчезнали лица, които не трябва да бъдат поставяни под закрила.
3. Параграф 2, буква а) се прилага единствено към лица, които трябва да бъдат настанени в специализирано заведение по решение на компетентен орган.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат по-специално към непълнолетни и малолетни лица.
5. Държавите-членки следят данните, въведени в ШИС II, да указват в коя от категориите, посочени в параграф 2, попада изчезналото лице.
Член 33
Изпълнение на действие по сигнал
1. В случай че бъде открито лице, посочено в член 32, компетентните органи, при спазване на параграф 2, съобщават неговото местонахождение на държавата-членка, подала сигнала. Те могат, в случаите, посочени в член 32, параграф 2, буква а), да преместят лицето на безопасно място, за да предотвратят по-нататъшното му придвижване, когато това се допуска от националното законодателство.
2. Съобщаването на данни относно открито пълнолетно изчезнало лице е възможно само със съгласието на това лице. Компетентните органи могат обаче да съобщят на лицето, съобщило за изчезналото лице, факта, че сигналът е заличен, тъй като лицето е открито.
ГЛАВА VII
СИГНАЛИ ОТНОСНО ЛИЦА, ИЗДИРВАНИ ЗА УЧАСТИЕ В СЪДЕБНО ПРОИЗВОДСТВО
Член 34
Цели и условия за подаване на сигнали
За целите на съобщаването на тяхното местопребиваване или местожителство, държавите-членки, по молба на компетентния орган, въвеждат в ШИС II данни относно:
а)
свидетели;
б)
лица, които са призовани, или лица, които се издирват, за да бъдат призовани да се явят пред съдебните органи във връзка с наказателно производство, за да отговарят за деяния, за които са преследвани;
в)
лица, на които следва да бъде връчена присъда или други документи във връзка с наказателно производство, за да отговарят за деяния, за които са преследвани;
г)
лица, на които следва да бъде връчена призовка за явяване с цел изтърпяване на наказание лишаване от свобода.
Член 35
Изпълнение на действия по сигнал
Поисканата информация се съобщава на поискалата я държава-членка чрез обмена на допълнителна информация.
ГЛАВА VIII
СИГНАЛИ ОТНОСНО ЛИЦА И ВЕЩИ ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПРОВЕРКИТЕ ОТ РАЗСТОЯНИЕ ИЛИ ЯВНИТЕ ПРОВЕРКИ
Член 36
Цели и условия за подаване на сигнали
1. Данните относно лица или превозни средства, кораби, въздухоплавателни съдове и контейнери се въвеждат в съответствие с националното законодателство на държавата-членка, подаваща сигнала, за целите на проверките от разстояние или явните проверки в съответствие с член 37, параграф 4.
2. Такъв сигнал може да бъде подаден за целите на наказателно преследване и предотвратяване на заплахи за обществената сигурност, когато:
а)
има явни признаци, че определено лице възнамерява да извърши или извършва тежко престъпление, като например престъпленията, посочени в член 2, параграф 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР; или
б)
цялостната оценка на дадено лице, основана по-специално на предходни престъпления, дава основание да се предположи, че това лице ще извърши тежки престъпления и в бъдеще, като например престъпленията, посочени в член 2, параграф 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР.
3. В допълнение, сигнал може да бъде подаден в съответствие с националното законодателство по молба на органите, отговарящи за националната сигурност, когато има конкретни данни, въз основа на които може да се предполага, че информацията по член 37, параграф 1 е необходима за предотвратяване на сериозна заплаха от страна на съответното лице или други сериозни заплахи за вътрешната или външната национална сигурност. Държавата-членка, подаваща сигнала съгласно настоящия параграф, информира останалите държави-членки за това. Всяка държава-членка определя на кои органи се изпраща тази информация.
4. Сигнали относно превозни средства, кораби, въздухоплавателни съдове и контейнери могат да се подават, когато има явни данни, че са свързани с тежките престъпления, посочени в параграф 2, или със сериозните заплахи, посочени в параграф 3.
Член 37
Изпълнение на действия по сигнал
1. За целите на проверките от разстояние или явните проверки цялата или част от следната информация се събира и съобщава на органа, подаващ сигнала, при извършване на граничен контрол или други полицейски и митнически проверки в определена държава-членка:
а)
обстоятелството, че лицето или превозното средство, корабът, въздухоплавателният съд или контейнерът, за които е подаден сигнал, е открит/о;
б)
мястото, времето или причината за проверката;
в)
маршрута и целта на пътуването;
г)
лицата, придружаващи съответните лица, или пътниците в превозното средство, кораба или въздухоплавателния съд, за които логично може да се предполага, че са свързани със съответните лица;
д)
използваното превозно средство, кораб, въздухоплавателен съд или контейнер;
е)
превозваните вещи;
ж)
обстоятелствата, при които са намерени лицето или превозното средство, корабът, въздухоплавателният съд или контейнерът.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава посредством обмена на допълнителна информация.
3. За събирането на информацията, посочена в параграф 1, държавите-членки вземат необходимите мерки, за да не излагат на опасност секретността на проверката.
4. При явни проверки лицата, превозните средства, корабите, въздухоплавателните съдове, контейнерите и превозваните вещи могат да бъдат претърсвани в съответствие с националното законодателство за целите, посочени в член 36. Ако явните проверки не са разрешени съгласно националното законодателство на дадена държава-членка, те автоматично се заместват в тази държава-членка от проверки от разстояние.
ГЛАВА IХ
СИГНАЛИ ОТНОСНО ВЕЩИ ЗА ИЗЗЕМВАНЕ ИЛИ ИЗПОЛЗВАНЕ КАТО ДОКАЗАТЕЛСТВО В НАКАЗАТЕЛНО ПРОИЗВОДСТВО
Член 38
Цели и условия за подаване на сигнали
1. В ШИС II се въвеждат данни относно вещи, издирвани с цел изземване или използване като доказателство в наказателно преследване.
2. Въвеждат се следните категории лесно установими вещи:
а)
моторни превозни средства с обем на двигателя над 50 куб. см, кораби или въздухоплавателни съдове;
б)
ремаркета с тегло без товар, превишаващо 750 kg, каравани, промишлено оборудване, извънбордови двигатели и контейнери;
в)
огнестрелни оръжия;
г)
официални бланки, които са откраднати, незаконно присвоени или изгубени;
д)
издадени документи за самоличност, като паспорти, лични карти, свидетелства за правоуправление на моторно превозно средство, разрешения за местопребиваване и документи за пътуване, които са откраднати, незаконно присвоени, изгубени или обявени за недействителни;
е)
талони или регистрационни номера на автомобили, които са откраднати, присвоени, изгубени или обявени за недействителни;
ж)
банкноти (регистрирани банкноти);
з)
ценни книжа и платежни средства, като чекове, кредитни карти, облигации, акции и документи за дялово участие, които са откраднати, присвоени, изгубени или обезсилени.
3. Техническите правила, необходими за въвеждане, актуализиране, заличаване и търсене в данните, посочени в параграф 2, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент, учредяващ управителния орган.
Член 39
Изпълнение на действия по сигнал
1. Ако при търсене в системата се установи, че има сигнал за вещ, която е намерена, органът, който е установил това, се свързва с органа, подал сигнала, с цел съгласуване на необходимите мерки. За тази цел в съответствие с настоящото решение могат да се съобщават и лични данни.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава посредством обмена на допълнителна информация.
3. Държавата-членка, която е открила вещта, предприема мерки в съответствие с националното законодателство.
ГЛАВА Х
ПРАВО НА ДОСТЪП И СЪХРАНЕНИЕ НА СИГНАЛИТЕ
Член 40
Органи, имащи право на достъп до сигнали
1. Достъп до въведените в ШИС II данни, както и правото за непосредствено търсене в тези данни или в копие на данни от ШИС II, имат изключително органите, които отговарят за:
а)
граничния контрол, в съответствие с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (19);
б)
други полицейски и митнически проверки, извършвани в съответните държави-членки и координацията на такива проверки от определени органи.
2. Правото на достъп до въведените в ШИС II данни обаче, както и правото на непосредствено търсене на такива данни, може да се упражнява също от националните съдебни органи, включително отговарящите за започването на преследване по наказателни дела от общ характер и за провеждане на предварително производство преди повдигане на обвинение, в изпълнението на техните задачи, предвидени в националното законодателство, и от техните координиращи органи.
3. Органите, посочени в настоящия член, се включват в списъка, посочен в член 46, параграф 8.
Член 41
Достъп до данни в ШИС II от Europol
1. Европейската полицейска служба (Europol) в границите на своята компетентност има правото на достъп и непосредствено търсене в данните, въведени в ШИС II, в съответствие с членове 26, 36 и 38.
2. Когато при търсене Europol открие съществуването на сигнал в ШИС II, Europol информира, посредством каналите, определени в Конвенцията за Europol, държавата-членка, която е подала съответния сигнал.
3. Използването на информацията, получена от търсене в ШИС II, става само със съгласието на съответната държава-членка. Ако държавата-членка разреши използването на подобна информация, обработката на тази информация става в съответствие с Конвенцията за Europol. Europol има право да предоставя подобна информация на трети държави и трети организации само със съгласието на съответната държава-членка.
4. Europol може в съответствие с Конвенцията за Europol да помоли съответната държава-членка за допълнителна информация.
5. Europol е задължена:
а)
да записва всеки достъп и търсене, извършени от нея, в съответствие с разпоредбите на член 12;
б)
без да се засягат параграфи 3 и 4, да не свързва части от ШИС II, нито да пренася съдържащите се в нея данни, до които има достъп, до компютърна система за събиране и обработка на данни, използвана от или в Europol, нито да прехвърля или по друг начин да копира части от ШИС II;
в)
да ограничи достъпа до въведените в ШИС II данни до специално оправомощени служители на Europol;
г)
да приема и прилага мерките, предвидени в членове 10 и 11;
д)
да позволява на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно член 24 от Конвенцията за Europol, да преглежда дейностите на Europol в упражняването на правото ѝ за достъп и ползване на въведените в ШИС II данни.
Член 42
Достъп до данни в ШИС II от Евроюст
1. Националните членове на Евроюст и техните сътрудници, в рамките на своя мандат, имат правото на достъп и ползване на въведените в ШИС II данни в съответствие с членове 26, 32, 34 и 38.
2. Когато при търсене национален член на Евроюст открие съществуването на сигнал в ШИС II, той уведомява за това държавата-членка, подала сигнала. Всяко съобщаване на информация, получена от такова търсене, може да се съобщава на трети държави и трети организации само със съгласието на държавата-членка, която е подала сигнала.
3. Нищо в настоящия член не се тълкува като засягащо разпоредбите на Решение 2002/187/ПВР по отношение на защитата на данните и отговорността при непозволена или неправилна обработка на такива данни от националните членове на Евроюст или техните сътрудници, или като засягащо правомощията на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно посоченото решение.
4. Всеки достъп и търсене, осъществени от национален член на Евроюст или сътрудник, се протоколира в съответствие с разпоредбите на член 12 и всяко ползване от тях на данни, до които са имали достъп, се регистрира.
5. Никои части от ШИС II не се свързват, нито съдържащите се в тях данни, до които националните членове или техните сътрудници имат достъп, не се пренасят към компютърна система за събиране и обработка на данни, използвана от или в Евроюст, нито се записва която и да е част от ШИС II.
6. Достъпът до данните, въведени в ШИС II, е ограничен до националните членове и техните сътрудници и не се отнася за служителите на Евроюст.
7. Приемат се и се прилагат мерките за гарантиране на сигурност и поверителност, предвидени в членове 10 и 11.
Член 43
Обхват на достъпа
Потребителите, включително Europol, националните членове на Евроюст и техните сътрудници, имат право на достъп само до данните, които са им необходими за изпълнението на техните задачи.
Член 44
Срок за съхранение на сигнали относно лица
1. Сигналите относно лица, въведени в ШИС II съгласно настоящото решение, се съхраняват единствено през времето, необходимо за постигане на целта, за която са били въведени.
2. Държавата-членка, подаваща сигнал, е задължена до три години от въвеждането му в ШИС II да преразгледа необходимостта от съхранението му. Този срок е една година за сигналите относно лица съгласно член 36.
3. Всяка държава-членка определя при необходимост по-кратки срокове за преразглеждане в съответствие с нейното национално законодателство.
4. През срока за преразглеждане държавата-членка, подаваща сигнала, може след обстойна индивидуална оценка, която се записва, да реши да запази сигнала за по-дълго време, в случай че това се окаже необходимо за целите, за които е подаден сигналът. В такъв случай параграф 2 се прилага и при всяко продължаване. Всяко продължаване на сигнал се съобщава на ЦС-ШИС.
5. Сигналите се заличават автоматично след срока за преразглеждане, посочен в параграф 2, освен когато държавата-членка, подаваща сигнала, е съобщила за продължаването на сигнала на ЦС-ШИС съгласно параграф 4. ЦС-ШИС автоматично информира държавите-членки за определената дата на заличаване на данните от системата четири месеца предварително.
6. Държавите-членки поддържат статистика за броя на сигналите, чийто срок за съхранение е продължен в съответствие с параграф 4.
Член 45
Срок за съхранение на сигнали относно вещи
1. Сигналите относно вещи, въведени в ШИС II съгласно настоящото решение, се пазят единствено през времето, необходимо за постигане на целите, за които са били въведени.
2. Сигналите за вещи, въведени в съответствие с член 36, се съхраняват за максимален срок от пет години.
3. Сигналите за вещи, въведени в съответствие с член 38, се съхраняват за максимален срок от десет години.
4. Сроковете за съхранение, посочени в параграфи 2 и 3, могат да бъдат продължавани, в случай че това се окаже необходимо за целите, за които е подаден сигналът. В такъв случай параграфи 2 и 3 се прилагат и за продължаването.
ГЛАВА ХI
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА ОБРАБОТКА НА ДАННИТЕ
Член 46
Обработка на данни в ШИС II
1. Държавите-членки могат да обработват данните, посочени в членове 20, 26, 32, 34, 36 и 38, единствено за целите, предвидени за всяка категория сигнал, посочена в споменатите членове.
2. Данните могат да се копират единствено за технически цели, при условие че това е необходимо за извършването на непосредствено търсене от органите, посочени в член 40. Разпоредбите на настоящото решение се прилагат за такива копия. Сигналите, подадени от една държава-членка, не могат да бъдат копирани от нейната Н.ШИС II в други национални информационни архиви.
3. Техническите копия, посочени в параграф 2, които водят до автономни бази от данни, могат да се съхраняват за срок не по-дълъг от 48 часа. Този срок може да бъде продължен при непредвидени случаи до приключването им.
Държавите-членки съхраняват актуализиран опис на такива копия, предоставят този опис на разположение на своя национален надзорен орган и гарантират, че разпоредбите на настоящото решение, по-специално тези на член 10, се прилагат по отношение на такива копия.
4. Достъп до данни се разрешава единствено в границите на компетентност на националните органи, посочени в член 40, и на надлежно оправомощени служители.
5. По отношение на сигналите, предвидени в членове 26, 32, 34, 36 и 38 от настоящото решение, всяка обработка на информация, съдържаща се в тях за цели, различни от тези, за които сигналът е въведен в ШИС II, трябва да бъде свързана с определено дело и обоснована от нуждата за предотвратяване на сериозна заплаха за обществения ред и обществената сигурност, при сериозни съображения, свързани с националната сигурност или за целите на предотвратяване на тежко престъпление. За тази цел трябва да бъде получено предварително разрешение от държавата-членка, подала сигнала.
6. Данните не могат да се използват за административни цели.
7. Всяко използване на данни, което не съответства на параграфи от 1 до 6, се счита за злоупотреба съгласно националното законодателство на всяка държава-членка.
8. Всяка държава-членка изпраща на управителния орган списък на своите компетентни органи, които са оправомощени да извършват непосредствено търсене в данните, съдържащи се в ШИС II, съгласно настоящото решение, както и всяка промяна в списъка. Списъкът определя за всеки орган в кои данни същият може да извършва търсене и за какви цели. Управителният орган осигурява годишното публикуване на списъка в Официалeн вестник на Европейския съюз.
9. Доколкото законодателството на Европейския съюз не предвижда специални разпоредби, законодателството на всяка държава-членка се прилага за данните, въведени в нейната Н.ШИС II.
Член 47
Данни в ШИС II и национални архиви
1. Член 46, параграф 2 не засяга правото на държава-членка да съхранява в своите национални архиви данни от ШИС II, във връзка с които следва да бъде предприето действие на нейна територия. Такива данни се съхраняват в националните архиви за максимален срок от три години, освен ако специални разпоредби в националното законодателство не предвиждат по-дълъг срок на съхранение.
2. Член 46, параграф 2 не засяга правото на държава-членка да съхранява в националните си архиви данни, съдържащи се в отделен сигнал, подаден в ШИС II от тази държава-членка.
Член 48
Информация в случай на неизпълнение на действия по сигнал
Ако дадено поискано действие не може да бъде изпълнено, запитаната държава-членка незабавно уведомява за това държавата-членка, подала сигнала.
Член 49
Качество на данните, обработвани в ШИС II
1. Държавата-членка, подаваща сигнал, отговаря за осигуряването на точността и актуалността на данните и законното им въвеждане в ШИС II.
2. Само държавата-членка, подала сигнала, има право да изменя, допълва, поправя или да заличава данните, които е въвела.
3. Ако държава-членка, различна от подалата сигнала, разполага с доказателства, от които личи, че дадена информация е неточна или е незаконно съхранена, тя уведомява за това посредством обмена на допълнителна информация подалата сигнала държава-членка възможно най-бързо и не по-късно от десет дни, след като се е запознала с посочените доказателства. Държавата-членка, която е подала сигнала, проверява съобщението и ако е необходимо, незабавно поправя или заличава въпросната информация.
4. Ако държавите-членки не могат да постигнат споразумение до два месеца, държавата-членка, която не е подала сигнала, представя въпроса пред Европейския надзорен орган по защита на данните, който съвместно с националните надзорни органи действа като посредник.
5. Държавите-членки обменят допълнителна информация, ако дадено лице подаде жалба, че не е лицето, издирвано по даден сигнал. Ако в резултат на проверката се установи, че всъщност има две различни лица, жалбоподателят бива уведомен за разпоредбите на член 51.
6. Когато едно лице вече е обект на сигнал в ШИС II, държавата-членка, която въвежда нов сигнал, постига съгласие по въпроса с договарящата страна, която е въвела първия сигнал. Споразумението се постига посредством обмена на допълнителна информация.
Член 50
Различаване на лица със сходни характеристики
В случаите, когато при въвеждането на нов сигнал стане ясно, че вече има лице в ШИС II, съответстващо на това описание, се следва следната процедура:
а)
служба Sirene се свързва с органа, отправил молбата, за изясняване дали сигналът е относно същото лице;
б)
ако съпоставянето на фактите разкрие, че обектът на новия сигнал и лицето, за което вече е подаден сигнал в ШИС II, действително са едно и също лице, служба Sirene прилага процедурата за въвеждане на множество сигнали, посочена в член 49, параграф 6. Ако в резултат от проверката се окаже, че всъщност има две различни лица, служба Sirene одобрява молбата за въвеждане на втория сигнал чрез добавяне на необходимите елементи за избягване на погрешни идентифицирания.
Член 51
Допълнителни данни с цел действия при злоупотреби със самоличност
1. В случаите, когато може да възникне объркване между лицето, което действително е обект на сигнал, и лице, с чиято самоличност е злоупотребено, държавата-членка, която е въвела сигнала, добавя към сигнала данни относно лицето, с изричното съгласие на това лице, за да се избегнат отрицателните последици от неправилното определяне на самоличност.
2. Данните относно лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, се използват единствено за следните цели:
а)
да се даде възможност на компетентния орган да различава лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, от лицето, което действително е обект на сигнала;
б)
да се даде възможност на лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, да докаже своята самоличност, както и да докаже, че със самоличността му е злоупотребено.
3. За целите на настоящия член в ШИС II не могат допълнително да се въвеждат и да се обработват лични данни, надхвърлящи следното:
а)
фамилно/и и собствено/и име/на, моминско/и име/на и по-рано използвани имена, както и всички псевдоними, които по възможност се въвеждат отделно;
б)
всички физически отличителни белези, които не се променят;
в)
място и дата на раждане;
г)
пол;
д)
снимки;
е)
пръстови отпечатъци;
ж)
гражданство/а;
з)
брой на документите за самоличност и дата на издаване.
4. Техническите правила, необходими за въвеждане и допълнителна обработка на данните, посочени в параграф 3, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
5. Данните, посочени в параграф 3, се заличават по същото време, като съответния сигнал или по-рано, ако лицето поиска това.
6. Единствено органите, имащи право на достъп до съответния сигнал, могат да ползват данните, посочени в параграф 3. Те могат да правят това единствено с цел да бъде избегнато неправилното определяне на самоличност.
Член 52
Връзки между сигналите
1. Държава-членка може да създаде връзка между сигналите, които въвежда в ШИС II. Резултатът от такава връзка е установяване на взаимовръзка между два или повече сигнала.
2. Създаването на връзка не засяга конкретното действие, което следва да се предприеме по всеки свързан сигнал, или срока на съхранение на всеки от свързаните сигнали.
3. Създаването на връзка не засяга правата на достъп, предвидени в настоящото решение. Органите без право на достъп до определени категории сигнали не могат да виждат връзката до сигнал, до който те нямат достъп.
4. Държава-членка създава връзка между сигнали само когато съществува ясна оперативна необходимост.
5. Връзки могат да бъдат създавани от държава-членка в съответствие с нейното национално законодателство, при условие че се спазват принципите, изложени в настоящия член.
6. В случай че държава-членка счете, че създаването от друга държава-членка на връзка между сигнали е несъвместимо с нейното национално законодателство или международни задължения, тя може да предприеме необходимите мерки, за да осигури невъзможността за достъп до връзката от нейната национална територия или от нейни органи, намиращи се извън територията ѝ.
7. Техническите правила за свързване на сигнали се приемат в съответствие с определената в член 67 процедура, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
Член 53
Цел и срок за съхранение на допълнителна информация
1. Държавите-членки съхраняват в бюро Sirene справка за решенията, довели до сигнал, с цел подпомагане на обмена на допълнителна информация.
2. Личните данни, съхранявани от бюро Sirene в резултат от обменена информация, се съхраняват единствено за срока, който може да е необходим за постигане на целите, за които са предоставени. Във всички случаи те се заличават най-късно една година след заличаването на съответния сигнал от ШИС II.
3. Параграф 2 не засяга правото на дадена държава-членка да съхранява в национални досиета данни, свързани с определен сигнал, подаден от тази държава-членка, или за сигнал, във връзка с който са извършвани действия на нейна територия. Срокът за съхранение на информацията в тези бази данни се урежда от националното законодателство.
Член 54
Пренос на лични данни към трети страни
Данните, обработвани в ШИС II съгласно настоящото решение, не се пренасят или предоставят на трети държави или на международни организации.
Член 55
Обмен на данни с Интерпол относно откраднати, незаконно присвоени, изгубени или обявени за недействителни паспорти
1. Чрез дерогация от член 54 номерът на паспорта, държавата на издаване и документния вид на откраднати, незаконно присвоени, изгубени или обявени за недействителни паспорти, въведени в ШИС II, могат да бъдат обменяни с членове на Интерпол чрез установяване на връзка между ШИС II и базата от данни на Интерпол относно откраднати или изчезнали документи за пътуване, при условие че е сключено споразумение между Интерпол и Европейския съюз. Споразумението предвижда, че изпращането на данни, въведени от държава-членка, става само със съгласието на тази държава-членка.
2. Споразумението, посочено в параграф 1, предвижда, че обменяните данни са достъпни за членове на Интерпол единствено от държави, които осигуряват подходящо ниво на защита на личните данни. Преди сключването на това споразумение Съветът иска становището на Комисията относно адекватността на нивото на защита на личните данни и зачитането на основните права и свободи по отношение на автоматичната обработка на лични данни от Интерпол и от държавите, които са делегирали членове в Интерпол.
3. Споразумението, посочено в параграф 1, може също да предвиди достъп за държавите-членки чрез ШИС II до информация от базите данни на Интерпол относно откраднати или изчезнали документи за пътуване, в съответствие със съответните разпоредби на настоящото решение, уреждащи сигналите относно откраднати, незаконно присвоени, изгубени и обявени за недействителни паспорти, въведени в ШИС II.
ГЛАВА ХII
ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ
Член 56
Обработка на чувствителни категории данни
Обработката на категориите данни, посочени в член 6, първо изречение от Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. относно защитата на лицата при автоматизирана обработка на лични данни, се забранява.
Член 57
Прилагане на Конвенцията за защита на данните на Съвета на Европа
Личните данни, обработвани при прилагане на настоящото решение, са защитени в съответствие с Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. относно защитата на лицата при автоматизирана обработка на лични данни и последващите ѝ изменения.
Член 58
Право на достъп, поправяне на неточни данни и заличаване на незаконно съхранени данни
1. Правото на лицата на достъп до свързаните с тях данни, въведени в ШИС II в съответствие с настоящото решение, се упражнява съгласно законодателството на държавата-членка, пред която те се позовават на това право.
2. Ако националното законодателство предвижда това, националният надзорен орган решава дали информацията следва да бъде съобщена и посредством какви процедури.
3. Държава-членка, различна от тази, която е подала сигнала, може да съобщи информация относно такива данни единствено ако първо даде възможност на издалата сигнала държава-членка да изрази своето становище. Това се извършва чрез обмена на допълнителна информация.
4. Не се съобщава информация на обекта на данните, ако това е необходимо за изпълнението на законна задача във връзка със сигнал или за защита на правата и свободите на трети страни.
5. Всяко лице има право да поиска поправяне на неточни факти, които се отнасят до него, или заличаване на неправомерно съхранени данни, които го засягат.
6. Заинтересованото лице следва да бъде уведомено във възможно най-кратки срокове и във всички случаи не по-късно от 60 дни от датата, на която е подало заявление за достъп, или по-рано, ако това е предвидено в националното законодателство.
7. Лицето следва да бъде уведомено за развитието след упражняването на правата му за поправка или заличаване във възможно най-кратки срокове и във всички случаи не по-късно от три месеца от датата, на която е подало заявление за поправка или заличаване, или по-рано, ако това е предвидено в националното законодателство.
Член 59
Средства за правна защита
1. Всяко лице може да подаде иск пред съдилищата или органа, компетентен съгласно законодателството на всяка държава-членка, за достъп, поправяне, заличаване или получаване на информация или за получаване на обезщетение във връзка с отнасящ се до него сигнал.
2. Държавите-членки се задължават взаимно да изпълняват окончателните решения, постановени от съдилищата или от органите, посочени в параграф 1, без да се накърняват разпоредбите на член 64.
3. Правилата относно средствата за правна защита, предвидени в настоящия член, се оценяват от Комисията до 23 август 2009 г.
Член 60
Надзор на Н.ШИС II
1. Всяка държава-членка осигурява независим контрол от независим орган („националният надзорен орган“) на законността на обработката на лични данни в ШИС II на нейна територия и изпращането им от нейна територия, както и обмена и по-нататъшната обработка на допълнителна информация.
2. Националният надзорен орган осигурява провеждането на одит на операциите по обработка на данните в нейната Н.ШИС II в съответствие с международните стандарти за одитиране най-малко на всеки четири години.
3. Държавите-членки гарантират, че техният национален надзорен орган притежава достатъчно средства за изпълнението на поверените му задачи съгласно настоящото решение.
Член 61
Надзор на управителния орган
1. Европейският надзорен орган по защита на данните проверява дали дейностите на управителния орган по обработка на личните данни се извършват в съответствие с настоящото решение. Прилагат се задълженията и правомощията, посочени съответно в членове 46 и 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Европейският надзорен орган по защита на данните осигурява извършването на одит на дейностите по обработка на личните данни на управителния орган в съответствие с международните стандарти за одитиране най-малко на всеки четири години. Доклад за този одит се изпраща на Европейския парламент, Съвета, управителния орган, Комисията и националните надзорни органи. На управителния орган се дава възможност да направи коментари, преди докладът да бъде приет.
Член 62
Сътрудничество между националните надзорни органи и Европейския надзорен орган по защита на данните
1. Националните надзорни органи по защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, всеки в рамките на своите правомощия, си сътрудничат активно в рамките на своите отговорности и осигуряват координиран надзор на ШИС II.
2. Те обменят, всеки в рамките на своите правомощия, подходяща информация, съдействат си при извършването на одити и инспекции, проучват трудностите по тълкуването или прилагането на настоящото решение, разглеждат проблемите по упражняването на независим надзор или упражняването на правата на обектите на данни, съставят хармонизирани предложения за съвместни решения на всички проблеми и подпомагат информираността относно правата за защита на данните, когато е необходимо.
3. Националните надзорни органи и Европейският надзорен орган по защита на данните се срещат за тази цел най-малко два пъти годишно. Разходите и обслужването на тези срещи са за сметка на Европейския надзорен орган по защита на данните. На първото заседание се приема процедурен правилник. При необходимост съвместно се разработват допълнителни работни методи. Съвместен доклад за тези дейности се изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и управителния орган на всеки две години.
Член 63
Защита на данните през преходния период
В случаите, когато Комисията делегира своите задължения през преходния период на друг/и орган/и съгласно член 15, параграф 4, тя обезпечава правото и възможността на Европейския надзорен орган по защита на данните да упражнява изцяло своите задачи, включително да извършва проверки на място, както и да упражнява всяко друго правомощие, възложено му съгласно член 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
ГЛАВА ХIII
ОТГОВОРНОСТ И САНКЦИИ
Член 64
Отговорност
1. Всяка държава-членка носи отговорност в съответствие с националното си законодателство за всяка вреда, причинена на лице чрез използване на Н.ШИС II. Това важи също за вреда, причинена от държава-членка, която е подала сигнал, в случаите, когато последната е въвела неточни фактически данни или е съхранила данни незаконно.
2. Ако държавата-членка, срещу която е заведен иск, не е държавата-членка, подала сигнала, последната е длъжна при поискване да възстанови сумите, изплатени като обезщетение, освен ако използването на данните от държавата-членка, искаща обезщетение, е в нарушение на настоящото решение.
3. Ако неспазването от държава-членка на задълженията ѝ по настоящото решение причини вреда на ШИС II, тази държава-членка носи отговорност за тази вреда, освен ако и доколкото управителният орган или други държави-членки, участващи в ШИС II, не са предприели разумни стъпки за предотвратяване настъпването на вредата или за свеждане на въздействието ѝ до минимум.
Член 65
Санкции
В случай на злоупотреба с въведени в ШИС II данни или всеки друг обмен на допълнителна информация в разрез с настоящото решение, държавите-членки обезпечават налагането на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в съответствие с националното им законодателство.
ГЛАВА ХIV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 66
Контрол и статистика
1. Управителният орган осигурява подходящи процедури за контрол на функционирането на ШИС II спрямо целите, свързани с резултатите, ефективността на разходите, сигурността и качеството на работа.
2. За целите на техническата поддръжка, отчитането и статистиката управителният орган има достъп до необходимата информация относно операциите по обработка, извършени в централната ШИС II.
3. Всяка година управителният орган публикува статистика, показваща броя на записите по категория сигнал, броя положителни отговори по категория сигнал и колко пъти е осъществяван достъп до ШИС II - общо и за всяка държава-членка.
4. Две години след пускането в действие на ШИС II и на всеки две години след това управителният орган предава на Европейския парламент и на Съвета доклад относно техническото функциониране на централната ШИС II и комуникационната инфраструктура, включително относно нейната сигурност, както и относно двустранния и многостранния обмен на допълнителна информация между държавите-членки.
5. Три години след пускането в действие на ШИС II и на всеки четири години след това Комисията прави цялостна оценка на централната ШИС II и двустранния и многостранния обмен на допълнителна информация между държавите-членки. Тази цялостна оценка включва проучване на постигнатите резултати спрямо целите и оценка на продължаващата меродавност на принципната обосновка, прилагането на настоящото решение по отношение на централната ШИС II, сигурността на централната ШИС II, както и всички естествени последици за бъдещи операции. Комисията изпраща оценката на Европейския парламент и на Съвета.
6. Държавите-членки предоставят на управителния орган и на Комисията необходимата информация за съставяне на докладите, посочени в параграфи 3, 4 и 5.
7. Управителният орган предоставя на Комисията необходимата информация за изработването на цялостните оценки, посочени в параграф 5.
Член 67
Регулаторен комитет
1. Когато се прави позоваване на настоящия член, Комисията се подпомага от регулаторен комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Представителят на Комисията представя на комитета проект на мерките, които следва да бъдат предприети. Комитетът изразява своето становище по проекта в срок, който председателят може да определи в зависимост от неотложността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 205, параграф 2 от Договора за ЕО в случай на решения, които Съветът следва да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, предвиден в посочения член. Председателят не гласува.
2. Комитетът приема свой процедурен правилник по предложение на председателя въз основа на стандартните процедурни правилници, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета. Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако няма такова, Комисията незабавно внася в Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат.
4. Съветът може да вземе решение по предложението с квалифицирано мнозинство в срок от два месеца от датата на сезирането на Съвета. Ако в този срок Съветът е посочил с квалифицирано мнозинство, че се противопоставя на предложението, Комисията го преразглежда. Тя може да внесе изменено предложение до Съвета, да внесе отново своето предложение или да представи законодателно предложение. Ако след изтичането на този срок Съветът не е приел предложения акт за прилагане или ако не е посочил, че се противопоставя на предложението за мерки за прилагане, предложените мерки за прилагане се приемат от Комисията.
5. Комитетът, посочен в параграф 1, започва да функционира от 23 август 2007 г.
Член 68
Изменение на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген
1. За целите на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за ЕС, настоящото решение заменя от датата, посочена в член 71, параграф 2, разпоредбите на член 64 и членове от 92 до 119 от Шенгенската конвенция, с изключение на член 102 А от нея.
2. За целите на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за ЕС, настоящото решение заменя, от датата, посочена в член 71, параграф 2, следните разпоредби на достиженията на правото от Шенген по прилагане на посочените членове (20):
а)
Решение на Изпълнителния комитет от 14 декември 1993 г. относно финансовия регламент за разходите за инсталирането и работата на Шенгенската информационна система (Ц.ШИС) (SCH/Com-ex (93) 16);
б)
Решение на Изпълнителния комитет от 7 октомври 1997 г. относно развитието на ШИС (SCH/Com-ex (97) 24);
в)
Решение на Изпълнителния комитет от 15 декември 1997 г. за изменение на финансовия регламент относно Ц.ШИС (SCH/Com-ex (97) 35);
г)
Решение на Изпълнителния комитет от 21 април 1998 г. относно Ц.ШИС с 15/18 връзки (SCH/Com-ex (98) 11);
д)
Решение на Изпълнителния комитет от 25 април 1997 г. за възлагане на договора за предварително проучване на ШИС II (SCH/Com-ex (97) 2 rev. 2);
е)
Решение на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно инсталационните разходи на Ц.ШИС (SCH/Com-ex (99) 4);
ж)
Решение на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно актуализирането на наръчника Sirene (SCH/Com-ex (99) 5);
з)
Декларация на Изпълнителния комитет от 18 април 1996 г. за определяне на понятието „чужд“ (SCH/Com-ex (96) decl. 5);
и)
Декларация на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно структурата на ШИС (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.);
й)
Решение на Изпълнителния комитет от 7 октомври 1997 г. относно приноса на Норвегия и Исландия към разходите за инсталирането и работата на Ц.ШИС (SCH/Com-ex (97) 18).
3. За целите на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за ЕС, позоваванията на заменените членове от Шенгенската конвенция и свързаните с тях разпоредби на достиженията на правото от Шенген за прилагане на тези членове се тълкуват като позовавания на настоящото решение.
Член 69
Отмяна
Решение 2004/201/ПВР, Решение 2004/201/ПВР, Решение 2005/719/ПВР, Решение 2005/727/ПВР, Решение 2006/228/ПВР, Решение 2006/229/ПВР и Решение 2006/631/ПВР се отменят от датата, посочена в член 71, параграф 2.
Член 70
Преходен период и бюджет
1. Сигнали се прехвърлят от ШИС 1+ в ШИС II. Държавите-членки гарантират, като дават приоритет на сигналите за лица, че съдържанието на сигналите, които се прехвърлят от ШИС 1+ в ШИС II, отговаря на разпоредбите на настоящото решение във възможно най-кратък срок и не по-късно от три години след датата, посочена в член 71, параграф 2. През този преходен период държавите-членки могат да продължат да прилагат разпоредбите на членове 94, 95 и 97-100 от Шенгенската конвенция към съдържанието на сигналите, които се прехвърлят от ШИС 1+ в ШИС II, при спазване на следните правила:
а)
в случай на изменяне, добавяне, поправяне или актуализиране на съдържанието на сигнал, прехвърлен от ШИС 1+ в ШИС II, държавите-членки гарантират, че сигналът съответства на разпоредбите на настоящото решение, считано от датата на това изменяне, добавяне, поправяне или актуализиране;
б)
в случай на положителен отговор на сигнал, прехвърлен от ШИС 1+ в ШИС II, държавите-членки проучват съвместимостта на този сигнал с разпоредбите на настоящото решение незабавно, но без да отлагат действието, което следва да бъде предприето въз основа на този сигнал.
2. Остатъкът от бюджета, одобрен в съответствие с разпоредбите на член 119 от Шенгенската конвенция, към датата, определена в съответствие с член 71, параграф 2, се връща на държавите-членки. Сумите, които следва да бъдат върнати, се изчисляват въз основа на приноса на държавите-членки, предвиден в решението на Изпълнителния комитет от 14 декември 1993 г. относно финансовия регламент за разходите по инсталирането и работата на Шенгенската информационна система.
3. През преходния период, посочен в член 15, параграф 4, позоваванията в настоящото решение на управителния орган се тълкуват като позовавания на Комисията.
Член 71
Влизане в сила, прилагане и преминаване от една система към друга
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. То се прилага към държавите-членки, участващи в ШИС 1+, от датите, които следва да бъдат определени от Съвета, действайки с единодушието на своите членове, представляващи правителствата на държавите-членки, участващи в ШИС 1+.
3. Датите, посочени в параграф 2, се определят, след като:
а)
бъдат приети необходимите мерки за прилагане;
б)
всички държави-членки, изцяло участващи в ШИС 1+, са уведомили Комисията, че са приели необходимите технически и правни договорености относно обработката на данни в ШИС II и обмена на допълнителна информация;
в)
Комисията е обявила успешното приключване на обстойно изпитване на ШИС II, което следва да бъде проведено от Комисията заедно с държавите-членки, и подготвителните органи на Съвета са утвърдили резултата от предложеното изпитване и са потвърдили, че нивото на работната характеристика на ШИС II е поне равностойно на постигнатото при ШИС 1+;
г)
Комисията е приела необходимите технически правила, позволяващи свързването на централната ШИС II с Н.ШИС II на съответните държави-членки.
4. Комисията уведомява Европейския парламент за резултатите от изпитванията, извършени в съответствие с параграф 3, буква в).
5. Всяко решение на Съвета, взето в съответствие с параграф 2, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2007 година.