KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 17. marts 1999 i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 vedrørende den brasilianske ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning og anvendelsen heraf (meddelt under nummer K(1999) 607) (1999/234/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (1), ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (2), særlig artikel 13 og 14,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Den 12. januar 1998 modtog Kommissionen en klage i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt »forordningen«). Klagen blev indgivet af Febeltex (Fédération belge du textile).
(2) Klagende part gjorde gældende, at den brasilianske ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning og navnlig håndhævelsen heraf gennem indførelse af obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser er uforenelig med flere bestemmelser i overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt »WTO-overenskomsten«) og bilagene hertil. På dette grundlag anmodede klagende part Kommissionen om at tage de nødvendige skridt til at overbevise Brasilien om at ophæve disse foranstaltninger.
(3) Klagen indeholdt tilstrækkelige prima facie-beviser til at begrunde indledningen af en fællesskabsprocedure for undersøgelse i henhold til artikel 8 i forordningen. Der indledtes følgelig en sådan procedure den 27. februar 1998 (3).
(4) Efter indledningen af undersøgelsesproceduren iværksatte Kommissionen en indgående retlig og faktisk undersøgelse af den brasilianske importlicensordnings anvendelse på tekstilvarer. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse nåede Kommissionen til følgende konklusioner.
B. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE FOREKOMSTEN AF HANDELSHINDRINGER
(5) Det fremgik af undersøgelsen, at den brasilianske ordning er en licensudstedelsesordning som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i WTO-aftalen om importlicensprocedurer (ILP), og den bør derfor være i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt ved denne aftale samt ved GATT 1994.
(6) Den relevante brasilianske lovgivning vedrørende den ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning består af:
- Decreto 660 af 25. september 1992 (hvorved indførtes Sistema Integrado de Comércio Exterior. Siscomex)
- Portaria Interministerial 291 (finansministeriet/industri og handelsministeriet), af 12. december 1996 (om behandlingen af importtransaktioner ved hjælp af Siscomex)
- Portaria SECEX 21, af 12. december 1996 (om gennemførelsen af importtransaktioner ved hjælp af Siscomex, indbefattet priskontrol), og
- Comunidades Decex som indeholder en liste over de varer, der er omfattet af ikke automatisk importlicensudstedelse, og som er konsolideret ved Comunicado 37 Decex af 17. december 1997.
Den brasilianske ordning er imidlertid meget fleksibel; ministeren for industri, handel og turisme kan således ved simpel beslutning føje nye varer til listen over varer, for hvilke der foreskrives ikke-automatisk importlicensudstedelse.
(7) Den brasilianske licensordning styres elektronisk ved et instrument, der benævnes Siscomex. Udstedelsen af importlicenser for import af tekstilvarer med oprindelse i Fællesskabet er direkte forbundet med obligatoriske mindstepriser og betalingsbetingelser. Hvis oplysningerne i en importangivelse ikke er i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat af de brasilianske myndigheder og indeholdt i Siscomex, behandles anmodninger om importlicens ikke, og importøren anmodes om at rette henvendelse til det lokale kontor under industri-, handels- og turistministeriets udenrigshandelsdepartement (Decex).
(8) Den brasilianske lovgivning, hvorved denne ordning indføres, indeholder ingen angivelser af de foranstaltninger, der gennemføres via licensproceduren. Kommissionens tjenestegrene har fastslået, at der findes interne administrative regler eller retningslinjer vedrørende obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser, som anvendes ved forvaltningen af Brasiliens importlicensordning. Sådanne regler offentliggøres ikke. Regeringsmyndigheder og handlende kan følgelig ikke gøre sig bekendt med dem. Endvidere foreligger der ikke mulighed for at gøre indsigelse mod sådanne uofficielle forskrifter.
(9) Når Siscomex ikke behandler importlicensanmodninger, som ikke er i overensstemmelse med forskrifterne om betalingsbetingelser og mindstepriser, træffes der ikke nogen formel afgørelse om importørens anmodning, som følgelig henligger ubehandlet på ubestemt tid.
(10) Den brasilianske ordning synes ikke at have til formål at gennemføre nogen foranstaltning, som er forenelig med GATT, idet dens eneste funktion er anvendelse og forvaltning af importprocedurer som et handelspolitisk værktøj med henblik på at begrænse importen af tekstilvarer til Brasilien. Det fremgår også af undersøgelsen, at denne ordning gør det muligt for de brasilianske myndigheder skønsmæssigt og vilkårligt at træffe afgørelse om ikke at udstede importlicenser på grundlag af uofficielle og ikke-offentliggjorte bestemmelser. Ved at indføre obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser som betingelse for at udstede importlicens har Brasilien i væsentlig grad begrænset importen af visse tekstilvarer med oprindelse i Fællesskabet og lagt hindringer i vejen for et stort antal mulige kunder for producenter i Fællesskabet.
(11) Brasilien har ikke givet underretning om en del af den relevante lovgivning (Comunicado Decex 37 af 17. december 1997); den resterende del er der givet underretning om med en forsinkelse på mere end et år, og først efter at Kommissionen havde indledt nærværende undersøgelse i henhold til forordningen, og i den pågældende underretning var betydningsfulde oplysninger udeladt (f.eks. listen over varer, der er undergivet licensudstedelsesproceduren).
(12) Kommissionen finder under disse omstændigheder, at klagende parts påstande er velbegrundede, og at den brasilianske praksis udgør en handelshindring som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordningen, eftersom den er i modstrid med følgende bestemmelser:
- Artikel X, paragraf 1, og artikel XI, paragraf 1, i GATT
- Artikel 1, stk. 3, artikel 3, stk. 2, artikel 3, stk. 5, litra f), og artikel 5 i WTO-aftalen om importlicensprocedurer.
(13) Kommissionen finder imidlertid, at henvisning til ovennævnte retsgrundlag ikke udelukker påberåbelse af andre relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten og de dertil knyttede aftaler, som måtte være nyttige i procedurer, der forelægges for WTO.
C. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE NEGATIVE HANDELSMÆSSIGE VIRKNINGER
(14) Det fremgik af Kommissionens undersøgelse, at der er enorme muligheder på det brasilianske marked for de stærkt konkurrencedygtige varer, som Fællesskabets producenter eksporterer. I den forbindelse fremgår det af de vigtigste resultater af undersøgelsen af de negative handelsmæssige virkninger, der kan tilskrives omtvistede praksis, at den brasilianske ordning for ikke automatisk udstedelse af importlicenser indebærer en betydelig begrænsning af adgangen til det brasilianske marked for adskillige tekstilvarer fra Fællesskabet.
(15) Undersøgelsen omfattede varer henhørende under kapitel 50-63 i den kombinerede nomenklatur og viste, at den brasilianske ordning virker forskelligt fra varesektor til varesektor. Uanset de store muligheder, der foreligger på det brasilianske marked, kan det generelt siges, at der ikke er registreret nogen væsentlig stigning i tekstileksporten til Brasilien mellem 1996 og 1997, især når den sammenlignes med fremgangen på andre tilsvarende sydamerikanske markeder.
(16) Det skal navnlig anføres, at indførelsen af den ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning og den måde, hvorpå den gennemføres gennem obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser, allerede i 1997 (og i nogle tilfælde i 1996) forårsagede en nedgang i eksporten til Brasilien af visse EU-tekstilvarer, såsom madrasbolstre (KN-kode 5516 23 10 og 5210 49 00), vævede bånd (KN-kode 5806 32 10), sengetæpper (og beslægtede varer) (KN-kode 6302 32 90), syntetiske trikotagestoffer til gardiner (KN-kode 6002 43 11), tekniske stoffer til fritidstøj (f.eks. lyocell, elastan) (KN-kode 5516 13 00).
(17) Den anfægtede brasilianske praksis har haft til følge, at EF-eksportører af visse tekstilvarer har mistet en betydelig del af deres konkurrencedygtighed på det brasilianske marked. En sådan forringelse af konkurrencedygtigheden har været særlig udtalt i de sektorer, f.eks. madrasbolstre, gardinstoffer eller vævede bånd, som er omfattet af ordningen med mindsteimportpriser.
(18) Indførelsen af de omtvistede foranstaltninger har i mange tilfælde ført til en betydelig nedgang i antallet og betydningen af brasilianske kunder og i antallet og størrelsen af de ordrer, der er modtaget eller bekræftet.
(19) Bestemmelsen om mindsteimportpriser har også ført til en betydelig begrænsning af det varesortiment, der kan eksporteres til Brasilien. Varer, hvis eksportpris er alt for lav sammenholdt med den obligatoriske mindstepris, kan ikke længere eksporteres, fordi de ikke længere vil være konkurrencedygtige til den højere pris. Karakteristisk nok finder dette ofte sted i forbindelse med lavprisvarer, for hvilke der er større lokal konkurrence. Den brasilianske importør vil følgelig gå over til at købe den brasilianske vare, som uden de obligatoriske mindstepriser ville være dyrere end den tilsvarende tekstilvare fra Fællesskabet.
(20) Endnu en negativ handelsmæssig følgevirkning for EF-producenter/-eksportører af tekstilvarer opstår, ved, at det er nødvendigt at ændre de tekniske specifikationer eller sammensætningen af en vare. Denne ændring er påkrævet, fordi det er nødvendigt at overholde de obligatoriske mindstepriser. I nogle tilfælde vil en ændring af varens tekniske specifikationer være den eneste mulighed for at fremstille en vare, hvis pris opfylder den foreskrevne mindstepris og stadig er økonomisk rentabel. Kommissionens tjenestegrene har til illustration heraf fået forelagt nogle eksempler, og for madrasbolstre var det således nødvendigt at ændre det procentuelle indhold af bomuld, rayon, polyester osv. ved at anvende f.eks. et nyt råmateriale (såsom rayon) eller et helt nyt råmateriale, som resulterer i en anden vægt pr. kvadratmeter (såsom polypropylen).
(21) Anvendelsen af den brasilianske ordning for ikke-automatisk importlicensudstedelse som et handelspolitisk redskab til styring af handelen har i nogle tekstilsektorer resulteret i en fuldstændig ændring af markedsvilkårene, hvilket i nogle tilfælde har ført til en næsten fuldstændig lukning af det brasilianske marked for Fællesskabets tekstileksportører. Eksempelvis er mindsteimportprisen på 20 USD/kg, som de brasilianske myndigheder har lagt på importen af jacquard madrasbolstre henhørende under KN-kode 5516 23 10 mere end det dobbelte af den normale salgspris for denne vare (dvs. 8-11 USD/kg). En sådan prisforhøjelse har forårsaget, at EF-eksportørerne ikke længere er konkurrencedygtige på det brasilianske marked for boligtekstiler af denne art.
(22) Kommissionen konkluderede derfor, at ovennævnte må anses for negative handelsmæssige virkninger som defineret i artikel 2, stk. 4, i forordningen.
D. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(23) Inden for de seneste år har europæiske eksportører og producenter anlagt tre sager mod brasilianske former for praksis, som har restriktive følgevirkninger for Fællesskabets eksport af forskellige varer (stålplader, tekstiler og sorbitol). De pågældende foranstaltninger synes at være rettet mod særligt følsomme sektorer på en uigennemsigtig måde og via en meget fleksibel beslutningsproces. Det er derfor af væsentlig betydning for Fællesskabet at gribe ind over for det brasilianske system på en sammenhængende måde.
(24) Det er desuden yderst vigtigt for Fællesskabet at sikre, at dets WTO-partnere fuldt ud overholder deres forpligtelser, således som Fællesskabet har forpligtet sig til at gøre. Det er af afgørende betydning, for at et multilateralt handelssystem kan fungere tilfredsstillende, at der gribes ind over for alle former for praksis, som er uforenelige med WTO.
(25) Hvad angår Febeltex-sagen bør Fællesskabet, i betragtning af tekstilindustriens betydning for Fællesskabet som helhed og nødvendigheden af at sikre adgang til markederne i tredjelande på redelige vilkår for tekstilvarer fra Fællesskabet, omgående anfægte den brasilianske ordning for ikke-automatisk licensudstedelse i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i aftalen om importlicensprocedurer, GATT 1994 og WTO-forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister.
E. KONKLUSIONER OG FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES
(26) Der er holdt møder og udvekslet breve med de relevante brasilianske myndigheder for at drøfte denne sag yderligere med henblik på at finde en mindelig løsning, men de brasilianske myndigheder har ikke sendt noget forslag til en sådan løsning.
(27) Under disse omstændigheder må det anses for at være i Fællesskabets interesse at anmode om, at der indledes en WTO-procedure for tvistbilæggelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Den brasilianske ordning for ikke-automatisk licensudstedelse, obligatoriske mindstepriser og obligatoriske betalingsbetingelser må anses for uforenelig med dette lands forpligtelser i henhold til Marrakech-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen og udgør en »handelshindring« som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3286/94.
2. Fællesskabet anlægger sag mod Brasilien i henhold til forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister og andre relevante WTO-bestemmelser med henblik på at sikre, at nævnte handelshindring fjernes.
Artikel 2
Denne afgørelse gælder fra tidspunktet for dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 1999.
31999D0234
L 086/22
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 март 1999 година
относно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета във връзка с бразилската неавтоматична система за лицензиране на внос и нейното действие
(нотифицирано под номер С(1999) 607)
(1999/234/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. относно определяне на процедурите на Общността в областта на общата търговска политика, за да се осигури упражняването на правата на Общността съгласно международните правила за търговията, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), изменен с Регламент (ЕО) № 356/95 (2), и по-специално членове 13 и 14 от него,
след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 12 януари 1998 г. Комисията получи жалба в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета (наричан по-долу „Регламента“). Жалбата бе подадена от Febeltex (Fédération belge du textile - Белгийска текстилна федерация).
(2)
Жалбоподателят твърди, че бразилската неавтоматична система за лицензиране на внос, и по-специално нейното прилагане чрез налагането на задължителни условия за плащане и задължителни минимални цени, не са в съответствие с няколко разпоредби на Споразумението за създаването на Световната търговска организация (наричано по-нататък „Споразумение за СТО“) и неговите приложения. На това основание, жалбоподателят поиска Комисията да предприеме необходимите действия, за да убеди Бразилия да отмени тези мерки.
(3)
Жалбата съдържаше достатъчно убедителни на пръв поглед доказателства, за да се обоснове започването на процедура за проверка от страна на Общността в съответствие с член 8 от регламента. Впоследствие, такава процедура бе започната на 27 февруари 1998 г. (3).
(4)
След започването на процедурата за проверка, Комисията проведе задълбочено правно и фактическо проучване на бразилската система за лицензиране на вноса, както се прилага за текстилните продукти. Въз основа на констатациите от това проучване, Комисията стигна до посочените по-долу заключения.
Б. КОНСТАТАЦИИ ОТНОСНО НАЛИЧИЕТО НА ПРЕЧКИ ПРЕД ТЪРГОВИЯТА
(5)
Проучването установи, че бразилската система е лицензионна система по смисъла на член 3, параграф 1 от Споразумението за СТО относно процедурите за лицензиране на вноса (ILP) и затова трябва да спазва правилата, предвидени в това споразумение, както и по ГАТТ 1994 г.
(6)
Съответното бразилско законодателство относно неавтоматичната система за лицензиране на вноса се състои от:
-
Decreto 660 от 25 септември 1992 г. (което установява Sistema Integrado de Comércio Exterior, Siscomex),
-
Portaria Interministerial 291 (Министерство на финансите/Министерство на индустрията и търговията) от 12 декември 1996 г. (във връзка с обработката на вносните операции посредством Siscomex),
-
Portaria Seces 21, от 12 декември 1996 г. (относно осъществяването на вносни операции посредством Siscomex, включително ценови контрол) и
-
Comunicados Decex, изброяващи стоките, подлежащи на неавтоматично лицензиране на вноса, които са консолидирани от Comunicado Decex 37 от 17 декември 1997 г.
Бразилската система, обаче е много гъвкава: могат да бъдат добавени нови продукти към списъка на тези, за които се изисква неавтоматично лицензиране на вноса, с просто решение на Министерството на индустрията, търговията и туризма.
(7)
Бразилската лицензионна система функционира посредством компютъризиран инструмент, наречен Siscomex. Предоставянето на лицензии за внос на текстилни продукти, произхождащи от Общността, е пряко свързано с един набор от задължителни минимални цени и задължителни условия на плащане. В случай че тези данни на дадена декларация за внос не са в съответствие с тези определени и включени от бразилските власти в Siscomex, заявленията за лицензии за внос не се обработват и от вносителя се изисква да се свърже с местната агенция на Отдела за външна търговия на министерството на индустрията, търговията и туризма (Decex).
(8)
Бразилското законодателство, което въвежда тази система, не включва никакво указание за мярката, която се прилага по време на процедурата за лицензиране. Службите на Комисията установиха наличието на вътрешни административни правила или насоки във връзка със задължителни условия на плащане и минимални вносни цени, които се използват при управлението на бразилската система за лицензиране на вноса. Тези правила не са публикувани. Като резултат, държавите и търговците не могат да се запознаят с тях. Освен това, няма възможност за обжалване на подобни неофициални регламенти.
(9)
Когато Siscomex не обработва заявления за лицензии за внос, които не отговарят на изискванията за условията за плащане и минималните цени, не се взема официално решение по заявлението на вносителя. Тя остава висяща за неопределен срок.
(10)
Бразилската система изглежда не служи за прилагането на някакви мерки съвместими с ГАТТ, като нейната единствена функция е прилагането и администрирането на процедурите по вноса като инструмент за търговска политика за ограничаване на потоците от внос на текстилни продукти в Бразилия. Проучването също показа, че тази система позволява на бразилските власти да решават по един дискреционен и произволен начин на базата на неофициални и непубликувани основания относно непредоставянето на лицензии за внос. Чрез налагането на задължителни условия за плащане и минимални цени, като условия за издаването на лиценза, Бразилия е ограничила значително вноса на определени текстилни продукти, произхождащи от Общността, и е отблъснала голям брой евентуални клиенти за производителите от Общността.
(11)
Бразилия все още не е нотифицирала част от съответното законодателство (Comunicado Decex 37 от 17 декември 1997 г.); като останалата част е нотифицирана със закъснение от повече от една година, едва след инициирането от страна на Комисията на настоящото проучване по регламента и в това уведомление е пропусната известна съществена информация (например: списъкът на продуктите, подлежащи на процедури на лицензиране).
(12)
При тези обстоятелства, Комисията счита, че твърденията на подалия жалбата са основателни и че бразилските практики представляват пречка пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от регламента, като те са в нарушение на следните разпоредби:
-
член Х.1 и ХI.1 на ГАТТ,
-
член 1, параграф 3, член 3, параграф 2, член 3, параграф 5, буква е) и член 5 от Споразумението за СТО относно лицензионните процедури по вноса.
(13)
Независимо от това, Комисията счита, че позоваването на горните правни основания не изключва прилагането на друга подходяща разпоредба на Споразумението за СТО, приложени към него, която може да бъде използвана при процедурите пред СТО.
В. КОНСТАТАЦИИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО НЕБЛАГОПРИЯТНИ ТЪРГОВСКИ ЕФЕКТИ
(14)
Проучването от страна на Комисията привлече вниманието върху огромния потенциал на бразилския пазар за висококонкурентните продукти, изнасяни от производителите на Общността. В тази връзка, главните констатации относно неблагоприятните търговски ефекти, причинени от оспорваните практики показват, че бразилската неавтоматична система за лицензиране на вноса представлява значително ограничение за достъпа до бразилския пазар за няколко текстилни продукта от Общността.
(15)
Проучването обхвана продукти, съдържащи се от глави 50-63 от Комбинираната номенклатура и разкри, че ефектите от бразилската система са различни при различните продуктови сектори. Общо взето, независимо от големия потенциал на бразилския пазар, износът на текстил от Общността за Бразилия не отбелязва значително повишение през периода между 1996 г. и 1997 г., особено когато бъде сравнен с този, отчетен на други подобни южноамерикански пазари.
(16)
Особено въвеждането на неавтоматичната система за лицензиране на вноса и начина, по който се прилага посредством задължителните условия на плащане и наложените минимални цени вече причини през 1997 г. (и в някои случаи и през 1996 г.) намаляване на износа на определени текстилни продукти от Европейския съюз, като например жакардови тъкани (дюшеклък) (кодове по КН: 5516 23 10; 5210 49 00); ленти с истински ивици (код по КН: 5806 32 10), спално бельо (и сродни продукти) (кодове по КН: 6302 32 90), осново-плетени платове от синтетични влакна за завеси (код по КН: 6002 43 11), тъкани от изкуствени щапелни влакна за неофициално облекло (например лиоцел, еластан) (код по КН: 5516 13 00) за Бразилия.
(17)
Оспорваните бразилски практики доведоха до значителна загуба на конкурентоспособност на бразилския пазар за износителите на някои текстилни продукти от Общността. Подобна загуба на конкурентоспособност беше особено драстична в такива сектори, като например този на жакардовите тъкани (дюшеклък), платове от синтетични влакна за завеси или ленти с истински ивици за тапицерия, които са обект на минимални вносни цени.
(18)
Въвеждането на оспорваните мерки доведе в много случаи до значителна загуба на броя и важността на бразилските клиенти, както и на броя и важността на получените или потвърдени поръчки.
(19)
Изискването за минимални цени също доведе до значително намаляване на гамата от продукти, които можеха да бъдат изнасяни за Бразилия. С други думи, продуктите, чиято експортна цена е твърде ниска в сравнение с изискваната задължителна минимална цена, вече не можеха да бъдат изнасяни, защото нямаше да бъдат конкурентоспособни на по-високата цена. Достатъчно значителна, тази последица често се получава по отношение на продукти с ниски цени, за които има по-голяма местна конкуренция. Съответно, бразилският вносител се насочва към покупка на бразилския продукт, който, ако не бяха наложените задължителни минимални цени, щеше да бъде по-скъп от еквивалентния текстилен продукт на Общността.
(20)
Друг допълнителен неблагоприятен търговски ефект, понесен от производителите/износителите на текстилни продукти от Общността е необходимостта от промяната на техническата спецификация или състав на даден продукт. Тази промяна се изисква от необходимостта да се спазват изискваните минимални цени. Една промяна на техническата спецификация на продукта в някои случаи е единственият начин да се получи продукт, чиято цена отговаря на изискваната минимална такава и който е все още е икономически жизнеспособен. В това отношение службите на Комисията имаха примери, при които, какъвто е случаят с дюшеклъка, процентът на памук, изкуствена коприна, полиестер и пр. в даден продукт трябваше да бъде променен, например, чрез използването на нови суровини (като например, изкуствена коприна) или чрез използването на нова суровина, което води до различно тегло на квадратен метър (като например полипропилен).
(21)
Използваната на бразилската неавтоматична система за лицензиране на вноса като търговска политика за контролиране на търговските потоци доведе в някои текстилни сектори до пълна промяна на пазарните условия, което в някои случаи доведе почти до затваряне бразилския пазар за износителите на текстил от Общността. Например минималната вносна цена от 20 USD/kg, наложена от бразилските власти върху вноса на жакардови тъкани (дюшеклък) по код КН 5516 23 10 е повече от два пъти по-висока от нормалната продажна цена на този продукт (т.е. 8-11 USD/kg). Подобно увеличение на цената причини значителна загуба на конкурентоспособност на бразилския пазар за износителите от Общността за този местен текстилен продукт.
(22)
Затова Комисията стигна до заключението, че гореспоменатите ефекти представляват неблагоприятни търговски ефекти по смисъла на член 2, параграф 4 от регламента.
Г. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(23)
През последните няколко години, европейските износители и производители заведоха три дела срещу бразилските практики, които имаха рестриктивен ефект върху износа от Общността на различни продукти (дебелолистна стомана, текстил и сорбитол). Тези мерки, изглежда бяха насочени към конкретни чувствителни сектори, по един непрозрачен начин и посредством много гъвкав процес на вземане на решения. Поради тази причина, от голямо значение е за Общността да се справи по комплексен начин с бразилската система.
(24)
Освен това, осигуряването на пълното спазване на задълженията от страна на партньорите в СТО е от изключителна важност за Общността, която е поела ангажименти по същите задължения. Основното за доброто функциониране на една многостранна търговска система е да се води системна борба срещу всички практики, които се считат за несъвместими със СТО.
(25)
Що се отнася до случая Febeltex, като се взема пред вид значението на текстилната промишленост за Общността като цяло и необходимостта да се осигури справедлив достъп до пазарите на трети страни за текстилните продукти на Общността, Общността трябва незабавно да протестира срещу бразилската неавтоматична система за лицензиране, в съответствие с имащите отношение разпоредби на Споразумението за процедурите за лицензиране на вноса, ГАТТ 1994 г. и Споразумението за уреждане на спорове в СТО.
Д. ЗАКЛЮЧЕНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ НАПРАВЕНИ И МЕРКИ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ ВЗЕТИ
(26)
Бяха проведени срещи и разменени писма със съответните бразилски власти за допълнително обсъждане на този въпрос, с оглед намирането на решение по пътя на преговорите, но бразилските власти не представиха никакво предложение с оглед подобно решение.
(27)
При тези обстоятелства, изглежда, че интересите на Общността изискват завеждането на процедура в СТО за решаване на спора,
РЕШИ:
Член 1
1. Бразилската неавтоматична система за лицензиране, задължителни минимални цени и задължителни условия за плащане изглежда, че не съответстват на задълженията, която тази страна е поела по Споразумението от Маракеш за създаването на Световната търговска организация и представлява „пречка за търговията“ по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
2. Общността ще заведе дело срещу Бразилия по Споразумението за правилата и процедурите за уреждане на спорове и други имащи отношение разпоредби на СТО, с оглед на отстраняването на пречката за търговията.
Член 2
Настоящото решение се прилага от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 17 март 1999 година.