Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004
af 10. marts 2004
om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum
("rammeforordningen")
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),
efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 10. marts 2004, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Gennemførelsen af den fælles transportpolitik kræver et effektivt lufttrafiksystem, der gør det muligt at afvikle lufttrafikken sikkert og regelmæssigt, således at den frie bevægelighed for varer, personer og tjenesteydelser lettes.
(2) På sit ekstraordinære møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at fremsætte forslag om luftrumsstyring, lufttrafikstyring og lufttrafikregulering på grundlag af arbejdet i Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum, nedsat af Kommissionen. Denne gruppe, der bestod af navnlig civile og militære luftfartsmyndigheder i medlemsstaterne, aflagde rapport i november 2000.
(3) Hvis lufttrafiksystemet skal fungere tilfredsstillende, kræves der et ensartet, højt sikkerhedsniveau i luftfartstjenesterne, der muliggør en optimal udnyttelse af det europæiske luftrum og et ensartet, højt sikkerhedsniveau for lufttrafikken, i overensstemmelse med det forhold, at luftfartstjenester er en opgave af almen interesse, hvilket også omfatter public service-forpligtelser. Lufttrafiksystemet skal derfor anvendes i overensstemmelse med de højeste standarder for ansvarsbevidsthed og kompetence.
(4) Initiativet vedrørende det fælles europæiske luftrum bør gennemføres i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af Fællesskabets og dets medlemsstaters medlemskab af Eurocontrol og med de principper, der er fastlagt i Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart.
(5) Beslutninger vedrørende indholdet, omfanget og gennemførelsen af militære operationer og militær træningsflyvning henhører ikke under Fællesskabets beføjelser.
(6) Medlemsstaterne har vedtaget en generel erklæring om militære spørgsmål i forbindelse med det fælles europæiske luftrum(5). I henhold til denne erklæring bør medlemsstaterne navnlig udvide det civile/militære samarbejde og, hvis og i den udstrækning alle berørte medlemsstater anser det for nødvendigt, lette samarbejdet mellem deres væbnede styrker i alle sager i forbindelse med lufttrafikstyring.
(7) Luftrummet udgør en begrænset ressource, og en optimal og effektiv udnyttelse er kun mulig, hvis alle brugeres behov tages i betragtning, og hvis de, hvor det er relevant, er repræsenteret under hele udviklings- og beslutningsprocessen og gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum, herunder i Udvalget for det Fælles Luftrum.
(8) Af disse grunde og med henblik på at udvide det fælles europæiske luftrum til at omfatte et større antal europæiske lande bør Fællesskabet - under hensyntagen til udviklingen inden for Eurocontrol - opstille en række fælles mål og en handlingsplan, som kan mobilisere Fællesskabets, medlemsstaternes og de forskellige økonomiske interessenters indsats for at skabe et mere integreret operativt luftrum, nemlig det fælles europæiske luftrum.
(9) Hvor medlemsstaterne handler for at sikre opfyldelsen af fællesskabskrav, bør de myndigheder, der verificerer overensstemmelsen, være tilstrækkeligt uafhængige af luftfartstjenesteudøverne.
(10) Luftfartstjenester, navnlig lufttrafiktjenester, der kan sammenlignes med offentlige myndigheder, kræver en funktionel eller strukturel adskillelse og antager meget forskellige retlige former i de forskellige medlemsstater.
(11) Hvor der kræves uafhængig revision af luftfartstjenesteudøvere, bør de inspektioner, der foretages af de officielle revisionsmyndigheder i de medlemsstater, hvor disse tjenester udøves af administrationen, eller af et offentligt organ, som er underlagt ovennævnte myndigheders tilsyn, anerkendes som en uafhængig revision, uanset om de revisionsberetninger, der udarbejdes, offentliggøres eller ej.
(12) Det fælles europæiske luftrum bør udvides til at omfatte europæiske tredjelande, enten inden for rammerne af Fællesskabets deltagelse i Eurocontrols arbejde - når Fællesskabet har tiltrådt Eurocontrol - eller gennem aftaler, som Fællesskabet indgår med disse lande.
(13) Fællesskabets tiltrædelse af Eurocontrol er et vigtigt led i oprettelsen af et fælleseuropæisk luftrum.
(14) I forbindelse med oprettelsen af det fælles europæiske luftrum bør Fællesskabet i passende omfang indgå i så nært et samarbejde som muligt med Eurocontrol for at sikre synergi i regeludstedelsen og samstemmende strategier og undgå overlapning mellem de to parter.
(15) I henhold til konklusionerne fra Gruppen på Højt Plan er Eurocontrol det organ, der har den relevante ekspertise til at støtte Fællesskabet i dets rolle som regeludsteder. Der bør derfor for sager, der hører ind under Eurocontrols ansvarsområde, udarbejdes gennemførelsesbestemmelser på grundlag af mandater til Eurocontrol og på betingelser, der skal indgå i rammerne for samarbejdet mellem Kommissionen og Eurocontrol.
(16) Udarbejdelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at oprette det fælles europæiske luftrum, forudsætter en bred høring af økonomiske og sociale interessenter.
(17) Arbejdsmarkedets parter bør på passende måde informeres og høres om alle foranstaltninger, der har vigtige sociale virkninger. Sektordialogudvalget, der er nedsat i henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan(6), bør ligeledes høres.
(18) Interessenter som f.eks. luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, lufthavne, fabrikanter og faglige sammenslutninger bør have mulighed for at rådgive Kommissionen om de tekniske aspekter af gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum.
(19) Det bør under behørig hensyntagen til opretholdelsen af et højt sikkerhedsniveau regelmæssigt evalueres, hvordan luftfartstjenestesystemet som helhed fungerer på europæisk plan, for at sikre, at de vedtagne foranstaltninger er effektive, og for at kunne foreslå yderligere foranstaltninger.
(20) De sanktioner, der gælder for overtrædelse af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning uden at begrænse sikkerheden.
(21) Virkningerne af de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, bør evalueres på grundlag af de rapporter, som Kommissionen regelmæssigt skal forelægge.
(22) Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelse til at fastsætte bestemmelser om organisationen af deres væbnede styrker. Denne beføjelse kan foranledige medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger, der sikrer, at deres væbnede styrker har tilstrækkeligt luftrum til at opretholde et passende uddannelses- og træningsberedskab. Der bør derfor fastsættes en beskyttelsesklausul, der gør det muligt at udøve denne beføjelse.
(23) Aftaler om udvidet samarbejde i forbindelse med anvendelsen af Gibraltar lufthavn blev indgået i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i en fælles erklæring fra de to landes udenrigsministre, og disse aftaler er endnu ikke trådt i kraft.
(24) Målet for denne forordning, nemlig oprettelsen af et fælles europæisk luftrum, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens grænseoverskridende omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan, idet der dog i gennemførelsesbestemmelser skal tages hensyn til specifikke lokale forhold; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(25) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7).
(26) I henhold til artikel 8, stk. 2, i standardforretningsordenen for udvalg(8), jf. artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, kan formanden for et udvalg indbyde tredjemand til at deltage i udvalgets møder. Formanden for Udvalget for det Fælles Luftrum bør, når dette er relevant, indbyde repræsentanter for Eurocontrol til at deltage i møder som observatører eller eksperter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Formålet med initiativet vedrørende oprettelse af et fælles europæisk luftrum er at forbedre de nuværende sikkerhedsstandarder og effektiviteten generelt for den almene lufttrafik i Europa, at optimere kapaciteten og dermed tilgodese alle luftrumsbrugeres behov og at begrænse forsinkelser mest muligt. I den sammenhæng tager denne forordning sigte på at fastsætte et harmoniseret regelsæt for oprettelsen af det fælles europæiske luftrum senest den 31. december 2004.
2. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, berører ikke medlemsstaternes højhedsret over deres luftrum og medlemsstaternes krav for så vidt angår den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og forsvarsspørgsmål som omhandlet i artikel 13. Denne forordning og ovennævnte foranstaltninger omfatter ikke militære operationer og militær træningsflyvning.
3. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, berører ikke medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart.
4. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, på Gibraltars lufthavn, foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til de bestående uoverensstemmelser med hensyn til suveræniteten over det område, lufthavnen er beliggende på.
5. Anvendelsen af denne forordning og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, på Gibraltar lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den fælles erklæring af 2. december 1987 fra udenrigsministrene for Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige, er iværksat. Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges regeringer underretter Rådet om datoen for denne iværksættelse.
Artikel 2
Definitioner
Med henblik på anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, gælder følgende definitioner:
1) "flyvekontroltjeneste": en tjeneste, som har til opgave:
a) at forebygge sammenstød:
- mellem luftfartøjer og
- mellem luftfartøjer og hindringer på manøvreområdet, og
b) at fremme og opretholde en velordnet regulering af lufttrafikken
2) "tårnkontroltjeneste": flyvekontroltjeneste for flyvepladstrafik
3) "luftfartsinformationstjeneste": en tjeneste, der er oprettet inden for det fastlagte dækningsområde, og som har ansvaret for at tilvejebringe luftfartsoplysninger og -data, som er nødvendige for luftfartens sikkerhed, regelmæssighed og effektivitet
4) "luftfartstjenester": lufttrafiktjenester, kommunikations-, navigations- og overvågningstjenester, vejrtjenester til luftfartsformål og luftfartsinformationstjenester
5) "luftfartstjenesteudøvere": enhver offentlig eller privat enhed, der udøver luftfartstjenester for den almene lufttrafik
6) "luftrumsblok": et luftrum af nærmere angivne dimensioner i tid og rum, inden for hvilket der udøves luftfartstjenester
7) "luftrumsstyring": en planlægningsfunktion, der primært tager sigte på at maksimere udnyttelsen af det disponible luftrum gennem dynamisk fordeling af tiden og eventuelt opdeling af luftrummet mellem de forskellige kategorier af luftrumsbrugere ud fra kortfristede behov
8) "luftrumsbrugere": alle luftfartøjer, der anvendes i forbindelse med almen lufttrafik
9) "lufttrafikregulering (air traffic flow management)": en tjeneste, som er etableret med det formål at medvirke til sikker, velordnet og hurtig afvikling af lufttrafikken ved at sikre, at flyvekontrolkapaciteten udnyttes maksimalt, og at trafikmængden er forenelig med den kapacitet, som er angivet af vedkommende lufttrafiktjenesteudøvere
10) "lufttrafikstyring": de samlede luftbårne og jordbaserede funktioner (lufttrafiktjenester, luftrumsstyring og lufttrafikregulering), der kræves for at sikre, at luftfartøjer kan operere sikkert og effektivt i alle faser af en flyvning
11) "lufttrafiktjenester": de forskellige flyveinformationstjenester, alarmeringstjenester, lufttrafikrådgivningstjenester og flyvekontroltjenester (område-, indflyvnings- og tårnkontroltjenester)
12) "områdekontroltjeneste": en flyvekontroltjeneste for kontrollerede flyvninger inden for en luftrumsblok
13) "indflyvningskontroltjeneste": en flyvekontroltjeneste for ankommende og afgående flyvninger
14) "bundt af tjenester": to eller flere luftfartstjenester
15) "certifikat": et dokument, som udstedes af en medlemsstat i en form foreskrevet i national lovgivning, og som bekræfter, at en luftfartstjenesteudøver opfylder de krav, der er forbundet med at udøve en bestemt tjeneste
16) "kommunikationstjenester": faste og mobile luftfartstjenester med henblik på jord til jord-, luft til jord- og luft til luft-kommunikation i forbindelse med flyvekontrol
17) "det europæiske lufttrafikstyringsnet": den samling af systemer opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")(9), som muliggør udøvelse af luftfartstjenester i Fællesskabet, herunder interface ved grænserne med tredjelande
18) "driftskoncept": kriterierne for operativ anvendelse af det europæiske lufttrafikstyringsnet eller dele deraf
19) "komponenter": materielle genstande såsom hardware og immaterielle genstande såsom software, som det europæiske lufttrafikstyringsnets interoperabilitet bygger på
20) "Eurocontrol": Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed, som blev oprettet i henhold til den internationale konvention af 13. december 1960 vedrørende samarbejde om luftfartens sikkerhed(10)
21) "Eurocontrols principper for etablering af omkostningsgrundlaget for overflyvningsafgifter og beregning af enhedsrater": de principper, der er fastsat i dokument 99.60.01/01 af 1. august 1999 fra Eurocontrol
22) "fleksibel udnyttelse af luftrummet": et luftrumsstyringskoncept, der anvendes i ECAC-området (ECAC - Den Europæiske Konference for Civil Luftfart), som anført i den første udgave af 5. februar 1996 af "Airspace Management Handbook for the Application of the Concept of the Flexible Use of Airspace", udgivet af Eurocontrol
23) "flyveinformationsregion": et nærmere afgrænset luftrum, inden for hvilket der udøves flyveinformations- og alarmeringstjeneste
24) "flyveniveau": flade med konstant lufttryk, som bestemmes med trykværdien 1013,2 hektopascal som udgangspunkt, og som er adskilt fra andre sådanne flader med bestemte trykintervaller
25) "funktionel luftrumsblok": en luftrumsblok baseret på driftsmæssige krav, der afspejler behovet for at sikre en mere integreret styring af luftrummet uden hensyn til eksisterende grænser
26) "almen lufttrafik": al flyvning, der foretages med civile luftfartøjer, samt al flyvning, der foretages med statsluftfartøjer (herunder militærets, toldvæsenets og politiets luftfartøjer), hvis denne flyvning foretages i overensstemmelse med ICAO's procedurer
27) "ICAO": Organisationen for International Civil Luftfart, der blev oprettet ved Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart
28) "interoperabilitet": et sæt funktionelle, tekniske og operationelle egenskaber, som kræves af systemerne og komponenterne i det europæiske lufttrafikstyringsnet og af de procedurer, der gælder for drift heraf, for at muliggøre en sikker, homogen og effektiv drift. Interoperabilitet opnås ved at sørge for, at systemerne og komponenterne opfylder de væsentlige krav
29) "vejrtjenester": faciliteter og tjenester, der forsyner luftfartøjer med vejrmeldinger, underretninger og observationer samt alle andre former for meteorologiske oplysninger og data, som stater leverer til luftfartsformål
30) "navigationstjenester": faciliteter og tjenester, der forsyner luftfartøjer med oplysninger om position og tid
31) "operationelle data": oplysninger vedrørende alle faser af en flyvning, der er nødvendige for, at luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, lufthavnsoperatører og andre involverede aktører kan træffe operationelle beslutninger
32) "procedure" som anvendt i interoperabilitetsforordningen: en standardmetode for enten den tekniske eller den operationelle anvendelse af systemer i forbindelse med aftalte og validerede driftskoncepter, der kræver ensartet gennemførelse i det europæiske lufttrafikstyringsnet
33) "ibrugtagning": den første operationelle anvendelse efter den oprindelige installation eller efter en opgradering af et system
34) "rutenet": et net af nærmere fastsatte ruter til kanalisering af den almene lufttrafik, hvor dette er nødvendigt for udøvelse af flyvekontroltjeneste
35) "ruteføring": den valgte rute, der skal følges af et luftfartøj under en flyvning
36) "homogen drift": drift af hele det europæiske lufttrafikstyringsnet på en sådan måde, at det for brugeren at se fungerer, som om der kun var tale om ét system
37) "sektor": del af et kontrolområde og/eller flyvinformationsregion/øvre region
38) "overvågningstjenester": de faciliteter og tjenester, der anvendes til bestemmelse af de enkelte luftfartøjers positioner med henblik på sikker adskillelse
39) "system": samlingen af jordbaserede og luftbårne komponenter samt luftrumsbaseret udstyr, der understøtter luftfartstjenesterne i alle faser af en flyvning
40) "opgradering": enhver ændring, der påvirker et systems operationelle egenskaber.
Artikel 3
Fællesskabets indsatsområder
1. Denne forordning fastsætter et harmoniseret regelsæt for oprettelsen af det fælles europæiske luftrum sammen med:
a) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen")(11)
b) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")(12), og
c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det fælles europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")(13)
og sammen med de gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen vedtager på grundlag af denne forordning og ovennævnte forordninger.
2. De i stk. 1 omhandlede forordninger finder anvendelse med forbehold af denne forordning.
Artikel 4
Nationale tilsynsmyndigheder
1. Medlemsstaterne udpeger eller opretter et eller flere organer som deres nationale tilsynsmyndighed til at varetage de opgaver, som påhviler en sådan myndighed i henhold til denne forordning og de foranstaltninger der er omhandlet i artikel 3.
2. De nationale tilsynsmyndigheder skal være uafhængige af luftfartstjenesteudøverne. Denne uafhængighed opnås gennem en passende adskillelse mellem de nationale tilsynsmyndigheder og sådanne tjenesteudøvere, i det mindste på det funktionelle plan. Medlemsstaterne sørger for, at den nationale tilsynsmyndighed udøver sine beføjelser på en uvildig og gennemskuelig måde.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navne og adresser på de nationale tilsynsmyndigheder samt ændringer heraf og anfører, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre, at stk. 2 overholdes.
Artikel 5
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Fælles Luftrum, i det følgende benævnt "udvalget", der består af to repræsentanter for hver medlemsstat, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Udvalget sikrer, at der tages passende hensyn til alle brugerkategoriers interesser.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en måned.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 6
Rådgivende organ for luftfart
Uden at dette berører udvalgets og Eurocontrols rolle, nedsætter Kommissionen et "rådgivende organ for luftfart", der består af luftfartstjenesteudøvere, sammenslutninger af luftrumsbrugere, lufthavne, fabrikanter og faglige sammenslutninger. Organet har udelukkende til opgave at rådgive Kommissionen om de tekniske aspekter af gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum.
Artikel 7
Forbindelser med europæiske tredjelande
Fællesskabet sigter mod og yder støtte til at udvide det fælles europæiske luftrum til stater, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union. Med dette formål bestræber Fællesskabet sig på, inden for rammerne af aftaler med tilgrænsende tredjelande eller i Eurocontrols regi, at udvide anvendelsesområdet for denne forordning og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, så disse lande også bliver omfattet.
Artikel 8
Gennemførelsesbestemmelser
1. For så vidt angår udarbejdelse af de gennemførelsesbestemmelser efter artikel 3, som henhører under Eurocontrol, udsteder Kommissionen mandater til Eurocontrol og angiver de opgaver, der skal udføres, og tidsplanen herfor. Den bestræber sig i den forbindelse på at få det bedste ud af Eurocontrols ordninger for inddragelse og høring af alle berørte parter, for så vidt som disse ordninger er i overensstemmelse med Kommissionens praksis med hensyn til gennemskuelighed og høringsprocedurer og ikke strider mod dens institutionelle forpligtelser. Kommissionen handler efter proceduren i artikel 5, stk. 2.
2. På grundlag af det i medfør af stk. 1 udførte arbejde træffes der efter proceduren i artikel 5, stk. 3, afgørelse om anvendelse af resultatet i Fællesskabet og om fristen for gennemførelse heraf. Sådanne afgørelser offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Uanset stk. 2 kan Kommissionen, hvis Eurocontrol ikke kan acceptere et mandat udstedt i medfør af stk. 1, eller hvis Kommissionen i samråd med udvalget finder,
a) at det arbejde, der udføres på grundlag af et sådant mandat, ikke forløber tilfredsstillende under hensyn til den fastsatte frist, eller
b) at arbejdets resultat ikke er fyldestgørende
efter proceduren i artikel 5, stk. 3, vedtage alternative foranstaltninger for at nå målet for det pågældende mandat.
4. For så vidt angår udarbejdelse af de gennemførelsesbestemmelser efter artikel 3, der ikke henhører under Eurocontrol, handler Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 3.
Artikel 9
Sanktioner
De sanktioner, som medlemsstaterne fastlægger for luftrumsbrugeres og luftfartstjenesteudøveres overtrædelse af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Artikel 10
Høring af interessenter
Medlemsstaterne, som handler i overensstemmelse med deres nationale lovgivning, og Kommissionen opretter høringsmekanismer med henblik på passende inddragelse af interessenterne i oprettelsen af det fælles europæiske luftrum.
Sådanne interessenter kan omfatte:
- luftfartstjenesteudøvere
- luftrumsbrugere
- lufthavne
- fabrikanter
- faglige sammenslutninger.
Høringen af interessenterne skal navnlig omfatte udvikling og indførelse af nye koncepter og teknologier i det europæiske lufttrafikstyringsnet.
Artikel 11
Evaluering
1. Kommissionen forestår gennemgang og evaluering af præstationerne i luftfartssektoren, idet der trækkes på Eurocontrols eksisterende ekspertise.
2. Analysen af de oplysninger, der er indsamlet med henblik på stk. 1, tager sigte på:
a) at gøre det muligt at sammenligne og forbedre udøvelsen af luftfartstjenester
b) at bistå luftfartstjenesteudøverne med at levere de krævede tjenester
c) at forbedre høringsprocessen mellem luftrumsbrugere, luftfartstjenesteudøvere og lufthavne
d) at gøre det muligt at kortlægge og fremme bedste praksis, herunder større sikkerhed, effektivitet og kapacitet.
3. Uden at det berører offentlighedens ret til aktindsigt i Kommissionens dokumenter som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter(14), vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 3, foranstaltninger til videreformidling til de berørte parter af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2.
Artikel 12
Tilsyn, kontrol og metoder til vurdering af indsatsen
1. Tilsyn, kontrol og metoderne til vurdering af indsatsen bygger på årsrapporter fra medlemsstaterne om gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3.
2. Kommissionen evaluerer regelmæssigt anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, og forelægger senest den 20. april 2007 rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet og herefter hvert tredje år. Med henblik herpå kan Kommissionen anmode medlemsstaterne om yderligere oplysninger som supplement til oplysningerne i de rapporter, de indsender i henhold til stk. 1.
3. Kommissionen hører udvalget med henblik på udarbejdelsen af de rapporter, der er omhandlet i stk. 2.
4. Rapporterne skal indeholde en evaluering af resultaterne af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne forordning, herunder relevant information om udviklingen i sektoren, og navnlig de økonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og teknologiske aspekter, samt om tjenesternes kvalitet, i forhold til de oprindelige mål og de fremtidige behov.
Artikel 13
Beskyttelsesklausul
Denne forordning er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger, for så vidt disse er nødvendige for at beskytte vitale sikkerheds- eller forsvarspolitiske interesser. Det drejer sig især om foranstaltninger, der er tvingende nødvendige
- med henblik på overvågning af luftrummet under medlemsstaternes ansvarsområde i overensstemmelse med ICAO's regionale luftfartsaftaler, herunder muligheden for at opdage, identificere og vurdere alle luftfartøjer, der benytter et sådant luftrum, for at sikre flyvesikkerheden og træffe foranstaltninger, der tilgodeser sikkerheds- og forsvarsbehov
- i tilfælde af alvorlige interne uroligheder, der påvirker opretholdelsen af lov og orden
- i tilfælde af krig eller af alvorlige internationale spændinger, der udgør en fare for krig
- for opfyldelsen af en medlemsstats internationale forpligtelser, for så vidt angår opretholdelse af fred og international sikkerhed
- for at gennemføre militære operationer og militær træningsflyvning, herunder nødvendige øvelsesmuligheder.
Artikel 14
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 10. marts 2004.
32004R0549
L 096/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 549/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 10 март 2004 година
за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе
(рамков регламент)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (4), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 11 декември 2003 г.,
като имат предвид, че:
(1)
Въвеждането на обща транспортна политика изисква ефикасна система за въздушен транспорт, която позволява безопасно и редовно обслужване на въздушния транспорт, като по този начин се улеснява свободното движение на стоки, хора и услуги.
(2)
На извънредното си съвещание в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г. Европейският съвет призова Комисията да представи предложения във връзка с управлението на въздушното пространство, контрола на въздушното движение и управлението на потоците въздушно движение на основата на работата на създадената от Комисията Група на високо равнище за единно европейско небе. Тази Група, съставена предимно от граждански и военни аеронавигационни органи в държавите-членки, представи своя доклад през ноември 2000 г.
(3)
Гладкото функциониране на системата за въздушен транспорт изисква съвместими и с високо равнище на безопасност аеронавигационни услуги, позволяващи оптимално използване на европейското въздушно пространство, и съвместими и с високо равнище на безопасност въздушни пътувания, спазвайки задължението за общ интерес на аеронавигационното обслужване включително задълженията за обществено обслужване. Това трябва да се извършва в съответствие с най-високите стандарти на отговорност и компетентност.
(4)
Инициативата за единно европейско небе трябва да бъде разработена в съответствие със задълженията, произтичащи от членството на Общността и нейните страни членки в Евроконтрол, както и в съответствие с принципите, установени в Чикагската конвенция за Международно гражданско въздухоплаване от 1944 г.
(5)
Решенията, свързани със съдържанието, обхвата или извършването на военни операции и учения, не попадат в сферата на компетентност на Общността.
(6)
Държавите-членки са приели обща декларация по военните въпроси, свързани с единното европейско небе (5). В съответствие с тази декларация държавите-членки трябва по-специално да засилят гражданско-военното сътрудничество и, ако се счете за необходимо и до степен, която се счита за необходима от всички засегнати държави-членки, да улеснят сътрудничеството между своите въоръжени сили по всички въпроси на управлението на въздушното движение.
(7)
Въздушното пространство представлява ограничен ресурс, чието оптимално и ефикасно използване ще бъде възможно само ако се вземат предвид изискванията на всички потребители, а също така където е уместно и изискванията - представени в цялостно развитие - на процеса за вземане на решения и въвеждането на единно европейско небе, включително на Комитета за единно небе.
(8)
Поради всички тези причини и с цел разширяване на единното европейско небе, за да включи то по-голям брой европейски страни, Общността трябва, като отчита развитията в Евроконтрол, да установи общи цели и програма за действие, за да мобилизира усилията на Общността, на държавите-членки и на различните икономически заинтересовани страни, за създаване на по-интегрирано оперативно въздушно пространство - единното европейско небе.
(9)
Когато държавите-членки предприемат действия за осигуряване на съответствие с изискванията на Общността, органите, проверяващи съответствието, трябва да бъдат достатъчно независими от доставчиците на аеронавигационно обслужване.
(10)
Изисква се службите за аеронавигационно обслужване, и по-специално службите за въздушните потоци, които са сравними с публични органи, да бъдат функционално и структурно разделени; те са в същото време организирани под много различни правни форми в отделните държави-членки.
(11)
Когато се изискват независими одити, свързани с доставчиците на аеронавигационно обслужване, проверките, извършвани от официални одиторски органи на държавите-членки, в които това обслужване се предоставя от администрацията или от публична структура под надзора на посочените по-горе органи, би следвало да се признават като независим одит, независимо дали докладите за одита са публични или не.
(12)
Желателно е единното европейско небе да се разшири спрямо трети европейски държави или в рамката на участие на Общността в работата на Евроконтрол, или чрез споразумения, сключени между Общността и тези държави.
(13)
Присъединяването на Общността към Евроконтрол е важен компонент при създаването на паневропейско въздушно пространство.
(14)
В процеса на създаване на единно европейско небе Общността би следвало, където е подходящо, да развива сътрудничество на най-високо ниво с Евроконтрол, за да осигури регулативно единство и съвместимост при подходите, както и да избегне дублиране на работата, извършвана от двете страни.
(15)
В съответствие със заключенията на Групата на високо равнище, Евроконтрол е органът, който има съответния опит да подкрепя Общността в нейната роля на регулатор. Би следвало също да бъдат разработени съответните правила за прилагане по въпроси от компетентността на Евроконтрол в резултат от възложените на тази организация мандати и те да са предмет на условията, които трябва да бъдат включени в рамката на сътрудничество между Комисията и Евроконтрол.
(16)
Разработването на мерките, необходими за създаване на единно европейско небе, изисква обширни консултации с икономически и социално заинтересовани страни.
(17)
Социалните партньори трябва да бъдат информирани и консултирани по подходящ начин за всички мерки, които имат значим социален ефект. Трябва да се направи консултация също така с Комитета за секторен диалог, създаден с Решение 1998/500/ЕО на Комисията от 20 май 1998 г. за създаване на Комитети за секторен диалог, насърчаващи диалога между социалните партньори на европейско ниво (6).
(18)
Заинтересовани страни като доставчици на аеронавигационно обслужване, ползватели на въздушното пространство, летища, производители на авиационно оборудване и техника, и професионални представителни органи трябва да имат възможност да съветват Комисията по техническите аспекти на въвеждането на единното европейско небе.
(19)
Ефективността на системата за аеронавигационно обслужване като цяло на европейско ниво би следвало да бъде оценявана редовно, като се обърне дължимото внимание на поддържането на високо равнище на безопасност, трябва да се проверява ефективността на приетите мерки и да се предлагат по-нататъшни мерки.
(20)
Санкциите, предвидени по отношение нарушенията на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, би следвало да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, без да това да подлага на риск безопасността.
(21)
Влиянието на мерките, предприети за прилагане на настоящия регламент, би следвало да бъде оценено в светлината на докладите, които следва да се представят редовно от Комисията.
(22)
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки да приемат разпореждания във връзка с организацията на техните въоръжени сили. Тези правомощия могат да доведат до това, държавите-членки да приемат мерки за осигуряване на своите въоръжени сили на достатъчно въздушно пространство за целите на съответното учение и тренировки. Би следвало да се предвиди разпоредба за защитна клауза, която да дава възможност да се упражняват посочените правомощия.
(23)
Мерки за засилено сътрудничество при използването на летище Гибралтар бяха договорени в Лондон на 2 декември 1987 г. между Кралство Испания и Обединеното кралство в Обща декларация на министрите на външните работи на двете държави. Тези мерки все още не са влезли в сила.
(24)
Тъй като целта на настоящия регламент - създаването на единно европейско небе - не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради транснационалния мащаб на действие и, следователно, може да бъде постигната по-добре на ниво Общност, едновременно с това, че дава възможност за подробни правила за прилагане, отчитащи специфичните местни условия, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в посочения член, настоящият регламент не излиза извън необходимото за постигане на тази цел.
(25)
Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, би следвало да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за създаване на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(26)
Член 8, параграф 2 от Правилника за дейността на комитети (8), установени съгласно член 7, параграф 1 от Решение 1999/468/ЕО предвижда стандартно правило, в съответствие с което председателят на комитета може да реши да покани трети страни на съвещание на този комитет. Ако е подходящо, председателят на Комитета за единно небе би следвало да покани представители на Евроконтрол да вземат участие в съвещанията като наблюдатели или експерти,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел и приложно поле
1. Целта на инициативата за Единно европейско небе е да се повишат настоящите стандарти за безопасност и цялостната ефективност на въздушния транспорт в Европа, да се оптимизира капацитетът, за да се изпълнят изискванията на всички ползватели на въздушното пространство и да се сведат до минимум закъсненията. За постигането на тази цел настоящият регламент има за задача да установи хармонизирана законодателна рамка за създаването на Единно европейско небе в срок до 31 декември 2004 г.
2. Прилагането на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, не засяга суверенитета на държавите-членки върху тяхното въздушно пространство, както и изискванията на държавите-членки по отношение на обществения ред, обществената сигурност и въпросите на отбраната, както е посочено в член 13. Настоящият регламент и посочените по-горе мерки не засягат военните операции и учения.
3. Прилагането на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, не засяга правата и задълженията на държавите-членки, произтичащи от Чикагската конвенция за международно гражданско въздухоплаване от 1944 г.
4. Прилагането на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, по отношение на летище Гибралтар се разбира, че няма да засегне съответните правни позиции на Кралство Испания и на Обединеното кралство по отношение на техния спор за суверенитет над територията, в която е разположено летището.
5. Настоящият регламент и мерките, посочени в член 3, не се прилагат по отношение на летище Гибралтар, докато мерките, включени в Общата декларация, подписана от министрите на външните работи на Кралство Испания и на Обединеното кралство на 2 декември 1987 г., не влязат в сила.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, се използват следните дефиниции:
1.
„обслужване по контрол на въздушното движение (КВД)“ означава обслужване, предоставяно за целите на:
а)
предотвратяване на сблъскване:
-
между въздухоплавателни средства,
-
в зоната за маневриране между въздухоплавателните средства и препятствията;
б)
ускоряване и поддържане на подреден поток въздушно движение;
2.
„летищен контрол“ означава КВД за движението на летището;
3.
„аеронавигационно информационно обслужване“ означава обслужване, установено в определена зона на покритие, с цел предоставяне на аеронавигационна информация и данни, необходими за безопасността, редовността и ефикасността на въздухоплаването;
4.
„аеронавигационно обслужване“ означава различни видове обслужване на въздушния трафик; комуникационно, навигационно обслужване и обзор; метеорологично обслужване за въздухоплаването; аеронавигационно информационно обслужване;
5.
„доставчик на аеронавигационно обслужване“ означава всяка обществена или частна организация, която предоставя аеронавигационно обслужване за общия въздушен трафик;
6.
„блок въздушно пространство“ означава въздушно пространство с определени размери в пространството и във времето, в което се предоставя аеронавигационно обслужване;
7.
„управление на въздушното пространство“ означава функция на планиране с основна цел максимално използване на наличното въздушно пространство чрез динамично разделяне във времето, а в определени моменти и разделяне на въздушното пространство между различните категории ползватели на основата на краткосрочните им нужди;
8.
„ползватели на въздушното пространство“ означава всички въздухоплавателни средства, които оперират като общ въздушен трафик;
9.
„управление на потоците въздушно движение“ означава функция, установена с цел допринасяне за безопасен, подреден и експедитивен поток от въздушно движение, като същевременно се осигурява максимално използване на капацитета на КВД и съответствие на обема на въздушното движение с капацитетите, заявени от съответните доставчици на обслужване на въздушното движение;
10.
„управление на въздушното движение“ означава съвкупност от въздушни и наземни функции (обслужване на въздушното движение, управление на въздушното пространство и управление на потоците въздушно движение), необходими за осигуряване на безопасно и ефикасно движение на въздухоплавателното средство по време на всички фази от полета;
11.
„обслужване на въздушното движение“ означава различни видове полетно-информационно обслужване, предупредителни услуги, консултантски услуги и КВД (контрол на района, подход и летищен контрол);
12
„контрол на района“ означава КВД за контролирани полети в даден блок от въздушното пространство;
13.
„контрол на подхода“ означава КВД за пристигащи или заминаващи контролирани полети;
14.
„пакет от услуги“ означава два или повече видове аеронавигационно обслужване;
15.
„сертификат“ означава документ, издаден от държава-членка във вид, съответстващ на националното законодателство, който потвърждава, че доставчикът на аеронавигационно обслужване изпълнява изискванията за предоставяне на специфичното обслужване;
16.
„комуникационно обслужване“ означава аеронавигационно фиксирано и мобилно обслужване за осъществяване на комуникации земя-земя, въздух-земя и въздух-въздух за целите на КВД;
17.
„Европейска мрежа за управление на въздушното движение“ (ЕМУВП) означава сбор от системи, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативната съвместимост) (9), който позволява в Общността да бъде предоставяно аеронавигационно обслужване, включително връзките на границите с трети страни;
18.
„концепция за експлоатация“ означава критерии за оперативно използване на европейската мрежа за управление на въздушното движение или част от нея;
19.
„съставни части“ означава материални обекти като хардуер и нематериални обекти като софтуер, от които зависи оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение;
20.
„Евроконтрол“ е европейската организация за безопасност на въздухоплаването, създадена с Международната конвенция от 13 декември 1960 г. за сътрудничество за безопасност на въздухоплаването (10);
21.
„принципите на Евроконтрол за установяване на разходна база за пътни такси и изчисляване на таксови единици“ означава принципите, посочени в документ № 99.60.01/01 от 1 август 1999 г., издаден от Евроконтрол;
22.
„гъвкаво използване на въздушното пространство“ означава концепция за управление на въздушното пространство, прилагана в зоната на Европейската конференция за гражданска авиация, както е посочено в първото издание от 5 февруари 1996 г. на „Наръчник за управление на въздушното пространство за прилагане на концепцията за гъвкаво използване на въздушното пространство“, издаден от Евроконтрол;
23.
„район за полетна информация“ означава въздушно пространство с определени размери, в рамките на което се предоставят полетно-информационно обслужване и услуги за предупреждение;
24.
„полетно ниво“ означава повърхност от постоянно атмосферно налягане, която е свързана със специфично отправно налягане от 1013,2 хектопаскала и е отделена от други такива повърхности чрез определени интервали налягане;
25.
„функционален блок въздушно пространство“ означава блок въздушно пространство, основан на оперативни изисквания, които отразяват необходимостта да се осигури по-интегрирано управление на въздушното пространство, независимо от съществуващите граници;
26.
„общ въздушен трафик“ означава всички полети на граждански въздухоплавателни средства, както и всички полети на държавните въздухоплавателни средства (включително военни, митнически и полицейски въздухоплавателни средства), когато тези полети се извършват в съответствие с процедурите на ИКАО;
27.
„ИКАО“ означава Международна организация за гражданско въздухоплаване, създадена с Чикагската конвенция от 1944 г. за международното гражданско въздухоплаване;
28.
„оперативна съвместимост“ означава набор от функционални, технически и оперативни свойства, изисквани от системите и съставните части на европейската мрежа за управление на въздушното движение и от процедурите за експлоатация, за да се постигне безопасна, непрекъсната и ефикасна експлоатация. Съвместимостта се постига, когато системите и съставните части съответстват на основните изисквания;
29.
„метеорологично обслужване“ означава онези съоръжения и услуги, които предоставят на въздухоплавателното средство метеорологични прогнози, кратки сведения и наблюдения, както и друга метеорологична информация и данни, предоставени от страните за аеронавигационно използване;
30.
„навигационно обслужване“ означава онези съоръжения и услуги, които предоставят на въздухоплавателното средство информация за местоположението и времето;
31.
„оперативни данни“ означава информация във връзка с всички фази на полета, за които се изисква да се вземат оперативни решения от доставчиците на аеронавигационно обслужване, ползвателите на въздушното пространство, авиационните оператори и други участващи страни;
32.
„процедура, използвана в контекста на регламента за оперативната съвместимост“, означава стандартен метод за техническо или оперативно използване на системите в контекста на договорени и утвърдени концепции за работа, изискващи унифицирано въвеждане в цялата европейска мрежа за управление на въздушното движение;
33.
„пускане в експлоатация“ означава първото оперативно използване след първоначална инсталация или обновяване на системата;
34.
„трасова мрежа“ означава мрежа от определени трасета за насочване на потока общ въздушен трафик така, както е необходимо за осигуряване на обслужване по КВД;
35.
„трасе“ означава избран маршрут, който трябва да се следва от въздухоплавателното средство;
36.
„непрекъснато функциониране“ означава функционирането на Европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД) по такъв начин, че от гледна точка на потребителите това да се счита като функциониране на едно цяло;
37.
„сектор“ означава част от контролираната зона и/или района за полетна информация/горния район;
38.
„служби за надзор“ означава тези съоръжения и услуги, които се използват за определяне на съответните позиции на въздухоплавателното средство, за да се постигне безопасно сепариране;
39.
„система“ означава съвкупност от въздушни и наземни съставни части, както и базирано в пространството оборудване, която поддържа аеронавигационното обслужване по време на всички фази на полета;
40.
„подобрение“ означава всяка модификация, която променя оперативните характеристики на системата.
Член 3
Области на действие от страна на Общността
1. Настоящият регламент установява хармонизирана законодателна рамка за създаването на единното европейско небе в съгласие със:
а)
Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (11);
б)
Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (12);
в)
Регламент (ЕО) №552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за оперативната съвместимост на европейската мрежа за УВД (Регламент за оперативната съвместимост) (13),
както и с правилата за въвеждане, приети от Комисията на базата на настоящия регламент и регламентите, посочени по-горе.
2. Мерките, посочени в параграф 1, ще се прилагат, но ще бъдат подчинени на разпоредбите на настоящия регламент.
Член 4
Национални органи за надзор
1. Държавите-членки назначават или създават орган или органи в качеството им на техен национален надзорен орган, който да приеме задачите, възложени му по настоящия регламент и мерките, посочени в член 3.
2. Националните надзорни органи са независими от доставчиците на аеронавигационно обслужване. Тази независимост се постига чрез адекватно разделяне, най-малко на функционално ниво, между националните надзорни органи и доставчиците. Държавите-членки осигуряват безпристрастното и прозрачно упражняване на пълномощията от националните надзорни органи.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за имената и адресите на националните надзорни органи, както и за всички настъпили промени в тях, а също и за мерките, предприети за осигуряване на съответствие с параграф 2.
Член 5
Процедура на Комитета
1. Комисията се подпомага от Комитет за единно небе, наричан по-нататък „Комитета“, съставен от по двама представители от всяка държава-членка и председателстван от представител на Комисията. Комитетът осигурява съответното отчитане на интересите на всички категории ползватели.
2. Когато се прави позоваване на този параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, отнасящи се до разпоредбите на член 8 от него.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, отнасящи се до разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 6
Отраслов консултативен орган
Без да засяга ролята на Комитета и на Евроконтрол, Комисията създава „отраслов консултативен орган“, в който участват доставчиците на аеронавигационно обслужване, асоциациите на ползвателите на въздушното пространство, летищата, производителите на авиационно оборудване и техника и професионалните представителни органи. Ролята на този орган ще бъде единствено да консултира Комисията по техническите аспекти на въвеждането на единното европейско небе.
Член 7
Отношения с трети европейски държави
Общността се стреми и подкрепя разширяването на единното европейско небе спрямо държави, които не са членки на Европейския съюз. За тази цел Общността предприема или в рамките на споразумения, сключени със съседни трети държави, или в контекста на дейността на Евроконтрол, разширяването на приложимостта на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, спрямо тези държави.
Член 8
Правила за прилагане
1. За разработването на правила за прилагане в съответствие с член 3 по въпроси от компетентността на Евроконтрол, Комисията ще издава мандати на Евроконтрол, в които се поставят задачите, които трябва да бъдат изпълнени, и определените срокове. В тази връзка Комисията се стреми да използва по най-добрия начин споразуменията на Евроконтрол за участие и консултации с всички заинтересовани страни, когато тези споразумения съответстват на практиката на Комисията за прозрачност и консултативни процедури и не противоречат на нейните институционални задължения. Комисията ще действа в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 2.
2. На базата на извършената работа в съответствие с параграф 1 решенията по отношение прилагане на резултатите от тази работа в Общността и сроковете за тяхното въвеждане се вземат в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 3. Тези решения се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2, ако Евроконтрол не може да приеме мандат, възложен му по параграф 1, или Комисията, след консултация с Комитета, счете, че:
а)
работата, извършена на базата на такъв мандат не напредва в задоволителна степен спрямо крайния срок или
б)
резултатите от извършената работа не са адекватни,
Комисията, в съответствие с процедурата по член 5, параграф 3, може да приеме алтернативни мерки за изпълнение на въпросния мандат.
4. За разработването на правила за прилагане в съответствие с член 3 по въпроси извън компетентността на Евроконтрол, Комисията действа в съответствие с процедурата по член 5, параграф 3.
Член 9
Санкции
Санкциите, които държавите-членки установят за нарушаване на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, от страна на ползвателите на въздушното пространство и доставчиците на аеронавигационно обслужване, следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.
Член 10
Консултации със заинтересованите страни
Държавите-членки, в съответствие със своето национално законодателство, и Комисията установяват механизми за извършване на консултации, за да осигурят участието на заинтересованите страни при реализирането на Единното европейско небе.
Заинтересованите страни могат да включват:
-
доставчиците на аеронавигационно обслужване,
-
ползвателите на въздушното пространство,
-
летищата,
-
производителите на авиационно оборудване и техника и
-
професионалните представителни органи.
Консултациите със заинтересованите страни се отнасят по-специално до разработката и въвеждането на нови концепции и технологии в европейската мрежа за управление на въздушното движение.
Член 11
Преглед на ефективността
1. Комисията осигурява проверката и оценката на извършваното аеронавигационно обслужване, като използва съществуващия опит на Евроконтрол.
2. Анализът на информацията, събрана за целите на параграф 1, цели следното:
а)
да позволи извършването на сравнение и подобряване на осигуряваното аеронавигационно обслужване;
б)
да подпомогне доставчиците на аеронавигационно обслужване при предоставянето на изискваното обслужване;
в)
да подобри процеса на извършване на консултации между потребителите на въздушното пространство, доставчиците на аеронавигационно обслужване и летищата;
г)
да позволи определянето и насърчаването на най-добрата практика, включително повишаване на безопасността, ефикасността и капацитета.
3. Без да засяга правото на обществеността на достъп до документите на Комисията, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно обществения достъп до документите на Европейския парламент, Съвета и Комисията, Комисията (14) приема, в съответствие с процедурата по член 5, параграф 3, мерки за разпространяване към заинтересованите страни на информацията, посочена в параграф 2.
Член 12
Надзор, наблюдение и методи за оценка на ефекта
1. Надзорът, наблюдението и методите за оценка на ефекта се основават на представянето на годишни доклади от държавите-членки за изпълнението на предприетите действия в съответствие с настоящия регламент и мерките, посочени в член 3.
2. Комисията прави периодичен преглед на прилагането на настоящия регламент и мерките, посочени в член 3, и докладва на Европейския парламент и на Съвета при първа възможност до 20 април 2007 г. и веднъж на всеки три години след това. За тази цел Комисията може да изиска от държавите-членки информация, допълваща информацията, която се съдържа в предадените от тях доклади в съответствие с параграф 1.
3. За целите на съставянето на доклади, посочени в параграф 2, Комисията иска мнението на Комитета.
4. Докладите съдържат оценка на резултатите, постигнати чрез предприетите действия в съответствие с настоящия регламент, включително съответна информация за разработките в сектора и по-специално относно икономическите, социалните, технологическите аспекти и наемането на работна сила, както и относно качеството на обслужване в светлината на първоначалната цел и от гледна точка на бъдещите нужди.
Член 13
Защита
Настоящият регламент не възпрепятства прилагането на мерки от дадена държава-членка до степента, до която те са необходими за защита на основните интереси от политиката за сигурност и защита. Такива мерки са по-специално мерките, които са императивни:
-
за обзор на въздушното пространство, което е под отговорността на страната членка в съответствие със споразуменията на ИКАО за регионално въздухоплаване, включително възможността за откриване, идентифициране и оценяване на всички въздухоплавателни средства, които използват това въздушно пространство по отношение защита безопасността на полетите и предприемане на действия за осигуряване на сигурност и защита,
-
в случай на сериозни международни безредици, които засягат поддържането на реда и законността,
-
в случай на война или сериозно международно напрежение, създаващо опасност от война,
-
за изпълнение на международните задължения на държава-членка във връзка с поддържането на мира и международната сигурност,
-
за провеждането на военни операции и учения, включително необходимите възможности за ученията.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 20-ия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 10 март 2004 година.