Kommissionens forordning (EF) nr. 911/2004
af 29. april 2004
om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 for så vidt angår øremærker, pas og bedriftslister
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning af (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97(1), særlig artikel 7, stk. 1, og artikel 10, litra a), b) og c), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2629/97 af 29. december 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 for så vidt angår øremærker, bedriftslister og pas i forbindelse med ordningen for identifikation og registrering af kvæg(2) er flere gange blevet ændret væsentligt. Af hensyn til klarheden og sammenhængen i fællesskabslovgivningen bør de pågældende bestemmelser samles i én tekst. Forordning (EF) nr. 2629/97 bør derfor ophæves og erstattes af nærværende forordning.
(2) Øremærker bør være forsynet med oplysninger om oprindelsesmedlemsstaten og med oplysninger om det enkelte dyr. Den mest hensigtsmæssige kodeform for sådanne oplysninger er landekoden på to bogstaver sammen med højst tolv cifre. Det kan tillades, at stregkoder på indtil højst tolv cifre anvendes i forbindelse med landekoden.
(3) Der bør tages hensyn til de vanskeligheder, visse medlemsstaters myndigheder har påpeget for så vidt angår koden for identifikation af kvæg, og disse myndigheder bør have tilladelse til at anvende øremærker med alfanumerisk kode indtil udgangen af overgangsperioden. Der bør desuden tages hensyn til de vanskeligheder, de italienske myndigheder har gjort opmærksom på, hvorfor disse bør have tilladelse til at anvende højst tre supplerende tegn, forudsat at disse supplerende tegn ikke udgør en del af den numeriske kode.
(4) For at undgå problemer i samhandelen med kvæg i EF og for at præcisere de nugældende regler bør brugerne have tilladelse til, hvis de ønsker det og i henhold til de nationale bestemmelser, at på forhånd at indkøbe et antal øremærker, der svarer til deres behov for en periode på højst et år.
(5) Der bør fastsættes bestemmelser om de oplysninger, der skal anføres i de erstatningsøremærker, som skal anvendes, hvis øremærker går tabt.
(6) Der bør fastlægges visse ensartede minimumsregler for øremærkers design og layout.
(7) Bestemmelserne vedrørende øremærkernes indhold af oplysninger bør revideres på baggrund af indførelsen af den elektroniske database, jf. forordning (EF) nr. 1760/2000.
(8) Oplysningerne i passet og på bedriftslisten bør angives i en form, der gør det muligt at spore dyr.
(9) Disse oplysninger bør stemme overens med oplysningerne i den elektroniske database, der er omhandlet i Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin(3).
(10) Brugernes frist til at indberette dyrs flytning, fødsel og dødsfald, som fastsættes af medlemsstaterne til mellem tre og syv dage, bør være relateret til tidspunktet for begivenheden. Der bør dog tages hensyn til de vanskeligheder, visse medlemsstater har påpeget med hensyn til indberetning af fødsler inden for fristen, og medlemsstaterne bør derfor have lov til at regne den pågældende frist fra det tidspunkt, hvor dyret øremærkes.
(11) Der bør tages hensyn til de vanskeligheder, visse medlemsstater har påpeget med hensyn til oplysningerne i pas for kvæg, som er født før den 1. januar 1998. Der bør ligeledes tages hensyn til de vanskeligheder, der blev påpeget i forbindelse med forberedelsen af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, med hensyn til pas for dyr, som er født før den 1. januar 2004.
(12) Det bør være frivilligt at angive bestemte oplysninger i pas for kvæg, som er født før den 1. januar 1998, og for kvæg, som er født før den 1. januar 2004 i Tjekkiet, Estland, Cyperns, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien eller Slovakiet. Denne fravigelse bør dog ikke tilsidesætte forpligtelsen til at angive de pågældende oplysninger i pas for kvæg, som er født i en medlemsstat, hvor dette er et krav i henhold til de nationale bestemmelser.
(13) På grund af kontrolforanstaltningerne i forbindelse med EF-støtteordningerne er det nødvendigt i passet at medtage visse oplysninger om de præmier, der omhandles i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(4).
(14) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I ØREMÆRKER
Artikel 1
1. Øremærker skal indeholde navnet på og koden eller logoet for den kompetente myndighed, som har tildelt øremærkerne, og de i stk. 2 omhandlede tegn.
2. For de tegn på øremærkerne, der udgør identifikationskoden, gælder følgende:
a) De to første positioner identificerer den medlemsstat, hvor den bedrift, hvor dyret først identificeres, er beliggende. Med henblik herpå anvendes den landekode på to bogstaver, der er anført i bilag I.
b) Tegnene efter landekoden skal være tal, og der må højst være 12 cifre. Spanien, Irland, Italien, Portugal og Det Forenede Kongerige kan dog opretholde deres nuværende system med en alfanumerisk kode for de 12 cifre efter landekoden for dyr, som er født senest den 31. december 1999, for Spaniens, Irlands, Italiens og Portugals vedkommende, og for dyr, som er født senest den 30. juni 2000, for Det Forenede Kongeriges vedkommende.
3. Ud over oplysningerne i stk. 1 kan den kompetente myndighed tillade, at der anvendes en stregkode.
4. Uanset begrænsningen i antallet af tegn, jf. stk. 2, litra b), kan Italiens kompetente myndighed anvende højst tre supplerende tegn efter den tegnrække, der er foreskrevet i stk. 2. Disse tegn må dog ikke udgøre en del af den i stk. 2 omhandlede identifikationskode.
5. Brugerne skal, hvis de ønsker det og i henhold til de nationale bestemmelser, på forhånd kunne indkøbe et antal øremærker, der svarer til deres behov for en periode på højst et år. Den kompente myndighed kan på forhånd forsyne bedrifter med højst fem dyr med fem par øremærker.
6. Hvis et øremærke går tabt, kan erstatningsøremærket foruden de foreskrevne oplysninger forsynes med særskilte oplysninger i form af romertal, der angiver, hvilken udgave erstatningsøremærke der er tale om. I sådanne tilfælde ændres den i stk. 2 fastsatte identifikationskode ikke. Erstatningsøremærker, som en medlemsstat anvender til dyr, der er født i en anden medlemsstat, skal mindst være forsynet med den samme identifikationskode samt med koden eller logoet for den kompetente myndighed, der udsteder det.
Artikel 2
For øremærker gælder følgende bestemmelser:
a) De skal være fremstillet af fleksibelt plastmateriale.
b) De må ikke kunne forfalskes, og de skal være lette at læse i hele dyrets levetid.
c) De må ikke kunne genbruges.
d) De skal være udformet således, at de bliver siddende på dyret uden at skade det.
e) De må kun være forsynet med de i artikel 1 nævnte påskrifter, og disse må ikke kunne fjernes.
Artikel 3
For det første øremærkes udformning gælder følgende bestemmelser:
a) Det består af to dele, en handel og en hundel.
b) Hver af øremærkets dele må kun være forsynet med de i artikel 1 nævnte oplysninger.
c) Øremærkets længde skal være mindst 45 mm for hver del.
d) Øremærkets bredde skal være mindst 55 mm for hver del.
e) Tegnenes højde skal være mindst 5 mm.
Artikel 4
Medlemsstaterne kan vælge andre materialer eller udformninger for det andet øremærke og kan beslutte at tilføje yderligere oplysninger, forudsat at oplysningskravene i artikel 1, stk. 1 og 2, overholdes.
Artikel 5
Medlemsstaterne giver hinanden og Kommissionen meddelelse om den i artikel 3 og 4 omhandlede udformning af det første og det andet øremærke.
KAPITEL II PAS OG BEDRIFTSLISTER
Artikel 6
1. Passet skal mindst indeholde:
a) de oplysninger, der er nævnt i artikel 14, stk. 3, litra C, nr. 1), første til syvende led, i direktiv 64/432/EØF
b) de oplysninger, der er nævnt:
i) i artikel 14, stk. 3, litra C, nr. 2), andet led, i direktiv 64/432/EØF, eller
ii) i artikel 14, stk. 3, litra C, nr. 2), første led, i nævnte direktiv, hvis den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede database er fuldt operationel
c) brugerens/brugernes underskrift bortset fra transportørens underskrift. Når databasen er fuldt operationel, jf. artikel 6, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1760/2000, skal kun den sidste bruger skrive under
d) navnet på den udstedende myndighed
e) datoen for udstedelsen af passet.
2. Det er tilladt at flytte en kalv på under fire uger, forudsat at navlen er helet, jf. dog kapitel I, del A, punkt 1 i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport(5). I så tilfælde kan medlemsstaterne foreskrive, at den skal ledsages af et midlertidigt pas, der mindst indeholder de i stk. 1 omhandlede oplysninger, i et format, der er godkendt af den kompetente myndighed.
Det midlertidige pas skal udstedes af den første bruger og skal suppleres af hver af de følgende brugere, bortset fra transportører. Brugeren skal forlægge det midlertidige pas for den kompetente myndighed, inden dyret er fire uger gammelt eller inden syv dage at regne fra dødsfaldet eller slagtningen, hvis dyret dør eller slagtes, inden det er fire uger gammelt. Er kalven stadig i live, udsteder den kompetente myndighed et endeligt pas i overensstemmelse med stk. 1 senest 14 dage efter modtagelsen af det midlertidige pas. Endelige pas skal indeholde oplysninger om alle tidligere flytninger af kalven som anført på det midlertidige pas.
Kalvene må højst flyttes to gange mellem bedrifter og skal da være ledsaget af det midlertidige pas. Uanset dette og med henblik på anvendelse af dette stykke tæller flytninger mellem to bedrifter via et marked eller et kalveopsamlingssted som én flytning, hvis markedet eller opsamlingsstedet på anmodning for de kompetente myndigheder kan fremlægge fuldstændig dokumentation for de foranstaltninger, der er iværksat inden for markedet eller opsamlingsstedet.
3. Uanset stk. 1, litra a), er de oplysninger, der er fastsat i artikel 14, stk. 3, litra C, nr. 1), andet og femte led, i Rådets direktiv 64/432/EØF, ikke obligatoriske i pas for kvæg, som er født før den 1. januar 1998. Undtagelsen berører ikke forpligtelsen til at anføre oplysningerne, hvis et sådant krav er fastsat i de nationale bestemmelser. Medlemsstaterne meddeler hinanden og Kommissionen de bestemmelser, der anvendes i praksis for så vidt angår oplysningerne omhandlet dette stykke.
4. For Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet gælder den i stk. 3 omhandlede undtagelse for kvæg, som er født for den 1. januar 2004.
Artikel 7
Foruden de i artikel 6 nævnte oplysninger skal følgende oplysninger vedrørende præmiesituationen for handyr, jf. artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1254/99, indføres i passet.
a) ansøgning eller ydelse for første aldersgruppe
b) ansøgning eller ydelse fra anden aldersgruppe.
Artikel 8
Den liste, der føres på de enkelte bedrifter, skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) de i artikel 14, stk. 3, litra C, nr. 1), første til fjerde led, i direktiv 64/432/EØF nævnte oplysninger i ajourført form
b) den dato, hvor dyret døde på bedriften
c) i tilfælde af dyr, der flyttes fra bedriften, navn og adresse på den bruger, bortset fra transportøren, eller identifikationskoden for den bedrift, som dyret overføres til, tillige med afsendelsesdatoen
d) i tilfælde af dyr, der indsættes på bedriften, navn og adresse på den bruger, bortset fra transportøren, eller identifikationskoden for den bedrift, som dyret er blevet overført fra, tillige med indsætningsdatoen
e) navnet på den repræsentant for den kompetente myndighed, der har kontrolleret listen, dennes underskrift og kontroldatoen.
Artikel 9
I forbindelse med fødsler kan medlemsstaterne, når de fastsætter brugernes frist til at indberette begivenheder, jf. artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1760/2000, til mellem tre og syv dage, anvende datoen for mærkning af dyret i stedet for fødselsdatoen som begyndelsesdato for den pågældende frist, forudsat at der ikke derved opstår risiko for forveksling mellem datoerne i nogen registre.
Artikel 10
Medlemsstaterne meddeler hinanden og Kommissionen den model for passet og bedriftslisten, der anvendes inden for dens område.
KAPITEL III AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
1. Forordning (EF) nr. 2629/97 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EF) nr. 2629/97 betragtes som henvisninger til nærværende forordning og skal læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 12
Denne forordning træder i kraft den 1. maj 2004.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2004.
32004R0911
L 163/65
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 911/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2004 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета относно ушните марки, паспортите и регистрите на стопанствата
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета, за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (1), и по-специално член 7, параграф 1 и член 10, букви а), б) и в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2629/97 на Комисията от 29 декември 1997 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета относно ушните марки, регистрите на стопанствата и паспортите в рамките на системата за идентификация и регистрация на животните от рода на едрия рогат добитък (2) бе неколкократно съществено изменян. С цел по-голяма яснота и съгласуваност в законодателството на Общността следва тези правила за прилагане да се съдържат в един и същ акт. Предвид гореизложеното Регламент (ЕО) № 2629/97 следва да бъде отменен и заменен с настоящия регламент.
(2)
Ушните марки следва да съдържат информация за държавата-членка, от която произхожда животното, както и за самото животно. Най-подходящият вид кодиране на тази информация представлява кодът от две букви за обозначаване на държавата, следван от максимум дванадесет цифри. Използването на баркодове може да бъде разрешено като допълнение към комбинацията, съставена от кода на държавата и от максимум дванадесет цифри.
(3)
Уместно е да се вземат под внимание затрудненията, посочени от компетентните органи на някои държави-членки, относно кодовете за идентификация на животните от рода на едрия рогат добитък и да им бъде разрешено да използват ушни марки с буквено-цифров код до изтичането на определен преходен период. Уместно е освен това да се вземат под внимание затрудненията, посочени от компетентния орган на Италия, и да му бъде разрешено да използва най-много три допълнителни символа, при условие че те не представляват част от цифровия код.
(4)
С цел да се избегнат затрудненията при търговията в рамките на Общността с животни от рода на едрия рогат добитък и да се изяснят настоящите правила, е необходимо на притежателите на животни да се разреши да получат предварително, ако желаят това и в съответствие с разпоредбите на националната нормативна уредба, количество от ушни марки, което е пропорционално на техните нужди за период от максимум една година.
(5)
Уместно е да се предвиди прехвърлянето на информацията върху заместващи марки в случай на загубване на ушни марки.
(6)
Уместно е да се определят някои минимални уеднаквени правила относно вида и модела на ушните марки.
(7)
Разпоредбите относно съдържанието на информацията върху ушните марки следва да бъдат преразгледани, като се вземе предвид създаването на компютризираната база данни, предвидена в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
(8)
Информацията, които се вписва в паспорта и в регистъра, следва да бъде представена във форма, която позволява проследяване на произхода и придвижването на животните.
(9)
Тази информация следва да съответства на данните, които се въвеждат в компютризираната база данни, предвидена в Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблемите на здравето на животните, оказващи влияние върху търговията в рамките на Общността с едър рогат добитък и свине (3).
(10)
Срокът, в който стопаните на животни уведомяват за движение, раждане и смърт на животни и чиято продължителност се определя от държавите-членки между три и седем дни, следва да бъде обвързан с датата на събитието. Уместно е също така обаче да се вземат под внимание затрудненията, които посочват държавите-членки, при уведомяването за настъпили раждания в горепосочените срокове и съответно да се разреши на държавите-членки да определят въпросните срокове в зависимост от датата, на която животното получава ушната си марка.
(11)
Уместно е да се вземат под внимание затрудненията, посочени от държавите-членки относно информацията, която трябва да се вписва в паспортите, придружаващи животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 1998 г. Следва също така да се вземат под внимание затрудненията, посочени в периода на подготовката на присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, относно паспортите, които придружават животните, родени преди 1 януари 2004 г.
(12)
Уместно е вписването на някои данни в паспортите, придружаващи животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 1998 г., и животните от рода на едрия рогат добитък, родени в Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия преди 1 януари 2004 г., да не бъде задължително. Това изключение не следва да поставя под въпрос задължението да се отбелязват въпросните данни в паспортите на животните от рода на едрия рогат добитък, родени на територията на дадена държава-членка, когато това е предвидено от нейната национална нормативна уредба.
(13)
Предвид мерките за контрол, свързани с програмите за подпомагане на Общността, е необходимо в паспортите да бъде включена информация относно премиите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара в сектора говеждо и телешко месо (4).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УШНИ МАРКИ
Член 1
1. Върху ушните марки са отбелязани името, кодът или логото на компетентния орган, който ги поставя, както и символите, предвидени в параграф 2.
2. Кодът за идентифициране върху ушните марки, се състои от следните знаци:
а)
първите две позиции идентифицират държавата-членка, в която се намира стопанството, където животното е било идентифицирано за първи път. За тази цел се използва кодът на страната, състоящ се от две букви, посочен в приложение I;
б)
след кода на страната следват максимум дванадесет цифрови знака; въпреки това Испания, Ирландия, Италия, Португалия и Обединеното кралство могат да запазят своите буквено-цифрови кодови системи, които да се прилагат вместо дванадесетте символа, които се вписват след кода на държавата, за животните, родени най-късно до 31 декември 1999 г. в случая на Испания, Ирландия, Италия и Португалия, и за животните, родени най-късно до 30 юни 2000 г. в случая на Обединеното кралство.
3. Освен предвидената информация в параграф 1, компетентният орган може да разреши използването на баркод.
4. Чрез дерогация от ограничението за броя на символите, определено в параграф 2, буква б), италианският компетентен орган може за използва до три допълнителни знака след поредицата от символи, предвидена в настоящия параграф. Въпреки това, тези символи не представляват част от идентификационния код, посочен в параграф 2.
5. Животновъдите имат право да получат предварително, ако желаят това и в съответствие с приложимите разпоредби на националните нормативни уредби, такова количество от ушни марки, което е пропорционално на техните нужди за период от максимум една година. На стопанства, притежаващи до пет животни, компетентният орган няма право да предоставя предварително повече от пет чифта ушни марки.
6. В случай на загубване на ушната марка, заместващата марка може да съдържа освен изискваната информация и отделно отбелязване с римски цифри на поредния номер на заместващата марка. В този случай идентификационният код, предвиден в параграф 2, остава непроменен. На заместващите ушни марки, използвани в определена държава-членка за животни, които са родени в друга държава-членка, трябва да е отбелязан най-малко същия идентификационен код, освен кода или логото на компетентния орган, който ги е издал.
Член 2
Ушните марки отговарят на следните изисквания:
a)
да са направени от гъвкава пластмаса;
б)
да не могат да бъдат фалшифицирани и да се четат лесно през целия живот на животното;
в)
да не могат да се използват повторно;
г)
да се проектирани така, че да стоят закрепени на животното, без да му причиняват страдание;
д)
върху тях да са отбелязани единствено неизтриваемите надписи, предвидени в член 1.
Член 3
Първата ушна марка трябва да съответства на описания модел, както следва:
a)
да се състои от два елемента, единият мъжки, а другият - женски;
б)
върху всеки от тези елементи е отбелязана само информацията, предвидена в член 1;
в)
дължината на всеки елемент от ушната марка е най-малко 45 мм;
г)
ширината на всеки елемент от ушната марка е най-малко 55 мм;
д)
минималната височина на шрифта на символите е 5 милиметра.
Член 4
Държавите-членки могат да изберат други материали или модели за втората ушна марка и да решат на нея да се впише допълнителна информация, при условие че се спазват изискванията за информацията от член 1, параграфи 1 и 2.
Член 5
Всяка държава-членка съобщава на другите държави-членки и на Комисията информация за моделите за първата и втората ушни марки, посочени в членове 3 и 4.
ГЛАВА II
ПАСПОРТИ И РЕГИСТРИ НА СТОПАНСТВАТА
Член 6
1. Паспортът съдържа най-малко следната информация:
a)
информацията, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, от първо до седмо тире от Директива 64/432/ЕИО;
б)
информацията, посочена:
i)
в член 14, параграф 3, буква В, точка 2, второ тире от Директива 64/432/ЕИО, или
ii)
в член 14, параграф 3, буква В, точка 2, първо тире, ако базата данни, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е напълно оперативна;
в)
подписът на животновъда/ите, с изключение на превозвача; когато базата данни, предвидена в член 6, параграф 3, първо тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е напълно оперативна, се поставя единствено подписът на последния животновъд;
г)
наименованието на органа, издал паспорта;
e)
датата на издаване на паспорта.
2. Без да се засяга глава I.A.1 на приложението към Директива 91/628/ЕИО на Съвета относно защитата на животните по време на транспортиране (5), теле на възраст под четири седмици може да бъде транспортирано, при условие че пъпът му е зараснал. В този случай държавите-членки могат да предвидят придружаването му от временен паспорт, който да съдържа май-малко информацията, посочена в параграф 1, в одобрен от компетентния орган формат.
Този временен паспорт се изготвя от първия животновъд на телето и се допълва от всеки следващ животновъд, с изключение на превозвачите. Животновъдът връчва временния паспорт на компетентния орган, преди животното да достигне четириседмична възраст или не по-късно от седем дни след неговата смърт или заколване, ако те настъпят преди тази възраст. Ако телето е живо, компетентният орган издава окончателен паспорт в съответствие с параграф 1 в срок от 14 дни от датата на получаване на временния паспорт. Окончателният паспорт съдържа данни за всички прехвърляния на телето, вече отбелязани във временния паспорт.
Теле, което има временен паспорт, не може да бъде прехвърляно повече от два пъти между стопанства. За целите на настоящия параграф всяко прехвърляне, извършено от едно до друго стопанство посредством пазар или център за групиране на телета, се счита за едно движение, при условие че пазарът или въпросният център могат по искане на компетентните органи да представят пълно описание на сделките, които са били извършени в рамките на този пазар или център.
3. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, буква а) вписването на информацията, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, второ до пето тире от Директива 64/432/ЕИО, не е задължително по отношение на паспортите на животните, родени преди 1 януари 1998 г. Изключението, предвидено в настоящия параграф, не засяга задължението да се отбелязва посочената по-горе информация, ако това се изисква по силата на националната нормативна уредба. Всяка държава-членка уведомява останалите държави-членки и Комисията за действително прилаганите разпоредби по отношение на информацията, посочена в настоящия параграф.
4. За Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия дерогацията, предвидена в параграф 3, се прилага спрямо животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 2004 г.
Член 7
Към информацията, посочена в член 6, в паспорта се добавя следната информация, съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1254/99 на Съвета, относно положението с животните от мъжки пол, свързано с премиите:
a)
искане или отпускане на премия: първа възрастова група;
б)
искане или отпускане на премия: втора възрастова група.
Член 8
Регистърът, който всяко стопанство води, съдържа най-малко следната информация:
a)
актуализираната информация, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, първо до четвърто тире от Директива 64/432/ЕИО;
б)
датата на смъртта на животното в стопанството;
в)
за животните, които напуснат стопанството, името и адреса на животновъда, с изключение на превозвача, или идентификационния код на стопанството, в което е прехвърлено животното, както и датата на неговото напускане;
г)
за животните, които пристигат в стопанството, името и адреса на животновъда, с изключение на превозвача, или идентификационния код на стопанството, от което е прехвърлено животното, както и датата на неговото пристигане;
д)
името и подписа на представителя на компетентния орган, отговарящ за проверката на регистъра, и датите, на които са извършени проверките.
Член 9
По отношение на ражданията, когато се определят срокове в рамките от три до седем дни, в които животновъдът трябва да уведоми за настъпилите събития, съгласно разпоредбите на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, държавите-членки могат да използват като отправна точка датата, на която на животното се поставя ушната марка, вместо датата на раждане, при условие че не възниква никакъв риск от объркване на тези дати, при който и да е запис на информация.
Член 10
Всяка държава-членка съобщава на останалите държави-членки и на Комисията информация за образеца на паспорта и на регистъра на стопанствата, които използва на своята територия.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
1. Регламент (ЕО) № 2629/97 се отменя.
2. Позоваванията на Регламент (ЕО) № 2629/97 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствие в приложение II към настоящия регламент.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на 1 май 2004 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2004 година.