KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1870/2005
af 16. november 2005
om åbning og forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med importlicenser og oprindelsescertifikater for hvidløg fra tredjelande
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig artikel 41, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), særlig artikel 31, stk. 2, og artikel 34, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Som konklusion på forhandlingerne i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 har Fællesskabet ændret betingelserne for import af hvidløg. Siden den 1. juni 2001 har den normale toldsats for import af hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 været sammensat af en værditold på 9,6 % og en specifik told på 1 200 EUR pr. t netto. Der blev dog åbnet et kontingent på 38 370 t uden specifik told ved en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Argentinske Republik i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne vedrørende hvidløg omhandlet i liste CXL, der er knyttet som bilag til GATT, der blev godkendt ved Rådets afgørelse 2001/404/EF (2) (i det følgende benævnt »GATT-kontingentet«). Det er fastsat i nævnte aftale, at dette kontingent opdeles i 19 147 t til import fra Argentina (løbenummer 09.4104 og 09.4099), 13 200 t til import fra Kina (løbenummer 09.4105 og 09.4100) og 6 023 t for import fra andre lande (løbenummer 09.4106 og 09.4102).
(2)
Der kan også importeres hvidløg uden for GATT-kontingentet til normal told eller på præferencebetingelser i forbindelse med aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse tredjelande.
(3)
Hvidløg er et vigtigt produkt i EU’s frugt- og grønsagssektor med en årlig produktion på ca. 250 000 t i EU. Den årlige import fra tredjelande er også betydelig og andrager fra 60 000 til 80 000 t. De to vigtigste leverandørlande i den tredje verden er Kina (30 000 til 40 000 t pr. år) og Argentina (ca. 15 000 t pr. år).
(4)
Betingelserne for forvaltning af disse kontingenter er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002 af 2. april 2002 om fastsættelse af ordningen for forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med oprindelsescertifikater for hvidløg fra tredjelande (3). I betragtning af erfaringen fra anvendelsen af nævnte forordning bør nogle af de nuværende betingelser ændres for at forenkle og afklare ordningen.
(5)
Da der opkræves en specifik told for ikke-præferenceimport uden for GATT-kontingentet, kræver forvaltningen af GATT-kontingentet en ordning med importlicenser. En sådan ordning bør muliggøre et detaljeret tilsyn med al import af hvidløg. Gennemførelsesbestemmelserne til ordningen bør supplere og kunne fravige de bestemmelser, der er vedtaget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (4).
(6)
For at overvåge al import så nøje som muligt, især efter de seneste tilfælde af bedrageri, bør der indføres to kategorier importlicenser for al import af hvidløg. Erfaringen viser, at bedrageri normalt begås ved, at kinesisk hvidløg omlades via tredjelande, der har præferencehandelsaftaler med EU. Hvidløgene kommer ind i EU med falske dokumenter.
(7)
Overgangen fra den ene ordning til den anden bør forløbe så glat som muligt. Med henblik herpå bør nogle af gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 565/2002 overtages og den traditionelle importtidsplan opretholdes.
(8)
Der bør føres tilsyn med hvidløgsimporten efter artikel 308d i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (5).
(9)
Der bør fortsat være en passende forsyning med hvidløg på EF-markedet til stabile priser. Der bør undgås unødvendige markedssammenbrud i form af store prisudsving og uheldige virkninger for EF-producenterne. Med henblik herpå bør konkurrencen mellem importørerne øges og deres administrative byrde mindskes.
(10)
Af hensyn til de nuværende importører, der normalt importerer store mængder hvidløg, og nye importører, der melder sig på markedet, og som også bør have en rimelig chance for at ansøge om importlicenser for en mængde hvidløg under toldkontingenterne, bør der skelnes mellem traditionelle importører og nye importører. Der bør gives en klar definition af disse to kategorier importører, og der bør fastsættes visse kriterier for ansøgernes status og udnyttelsen af de tildelte importlicenser.
(11)
De mængder, der skal tildeles disse kategorier importører, bør fastlægges på grundlag af de faktisk importerede mængder frem for på grundlag af de udstedte importlicenser.
(12)
For at gøre det muligt for importører i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (i det følgende benævnt »de nye medlemsstater«) at komme ind under denne forordning bør der indføres ordninger for importperioderne 2005/06 og 2006/07 for at sikre, at der skelnes mellem på den ene side traditionelle importører og nye importører i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 og på den anden side traditionelle importører og nye importører i de nye medlemsstater.
(13)
For at tage hensyn til de forskellige handelsmønstre i de forskellige nye medlemsstater bør de ansvarlige myndigheder i de nye medlemsstater kunne vælge mellem to metoder for at fastslå deres traditionelle importørers referencemængde.
(14)
Ansøgninger om licens for import af hvidløg fra tredjelande, der indgives af begge kategorier importører, bør underkastes visse restriktioner. Sådanne restriktioner er nødvendige for ikke blot at sikre konkurrencen mellem importørerne, men også for at sikre, at importører med en ægte kommerciel virksomhed inden for frugt og grøntsager får lejlighed til at forsvare deres legitime handelsposition over for andre importører, og at en enkelt importør ikke er i stand til at kontrollere markedet.
(15)
For at sikre konkurrencen mellem ægte importører og forhindre spekulation i tildelingen af importlicenser og ethvert misbrug af ordningen, der ville skade de nye og de traditionelle importørers legitime handelsposition, bør der indføres en mere streng kontrol med, om importlicenserne udnyttes korrekt. Med henblik herpå bør overdragelse af importlicenser forbydes.
(16)
For at formindske importørernes administrative byrde og nedsætte risikoen for bedrageri bør ansøgninger om importlicens kun indgives i den medlemsstat, hvor importøren er registreret.
(17)
Der behøves også foranstaltninger for mest muligt at begrænse ansøgninger om importlicens i spekulationsøjemed, der kan medføre, at toldkontingenterne ikke udnyttes helt. På grund af produktets art og værdi bør der stilles en sikkerhed for hver ton hvidløg, som der ansøges om importlicens for, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000. Sikkerhedsstillelsen bør fastsættes til et beløb, der er stort nok til at afværge ansøgninger i spekulationsøjemed, men ikke så højt, at det afskrækker de importører, der reelt driver kommerciel virksomhed i hvidløgssektoren. Den mest passende objektive sikkerhedsstillelse er 5 % af den gennemsnitlige tillægstold for hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00.
(18)
For at sikre, at GATT-kontingentet forvaltes korrekt, bør det fastlægges, hvilke foranstaltninger Kommissionen skal træffe, når den mængde hvidløg af en bestemt oprindelse eller for et bestemt kvartal, der er ansøgt om importlicens for, overstiger den mængde, der er fastsat i afgørelse 2001/404/EF, forhøjet med den mængde, der er ubrugt i forbindelse med tidligere udstedte importlicenser. Hvis sådanne foranstaltninger indebærer anvendelse af en tildelingskoefficient, når importlicenserne udstedes, bør det være muligt at trække ansøgningerne om disse importlicenser tilbage med øjeblikkelig frigivelse af sikkerhedsstillelsen.
(19)
For at sikre, at kontingenterne udnyttes korrekt, bør medlemsstaterne regelmæssigt meddele Kommissionen de mængder, der er omfattet af importlicenser, som medlemsstaternes ansvarlige myndigheder har udstedt, og som importørerne ikke har udnyttet helt. Ved beregningen af den mængde, der er omfattet af importlicenser, bør der tages hensyn til de ansøgninger om importlicens, som importørerne har trukket tilbage.
(20)
Med henblik på forvaltning af toldkontingenterne for hvidløg bør importører, der ansøger om importlicens, vedlægge deres ansøgninger til medlemsstatens ansvarlige myndigheder en erklæring om, at de forpligter sig til at overholde restriktionerne i denne forordning. For at forhindre misbrug af ordningen bør der fastsættes afskrækkende sanktioner, og medlemsstaterne bør have et vist frirum til at skønne, om importørerne skal pålægges yderligere sanktioner ud over dem, der er fastsat i denne forordning, når de indgiver falske, vildledende eller unøjagtige ansøgninger og/eller erklæringer til de ansvarlige myndigheder.
(21)
For at forbedre kontrollen og undgå enhver risiko for fordrejning af handelen som følge af urigtige dokumenter bør den nuværende ordning med oprindelsescertifikater for hvidløg, der importeres fra visse tredjelande, og kravet om, at hvidløg skal transporteres direkte fra oprindelseslandet til Fællesskabet, opretholdes, og landelisten udvides i betragtning af supplerende oplysninger. Oprindelsescertifikaterne udstedes af de nationale myndigheder efter artikel 56-62 i forordning (EØF) nr. 2454/93.
(22)
Alle nødvendige meddelelser mellem medlemsstaterne og Kommissionen i forbindelse med forordningen bør specificeres, især med hensyn til forvaltningen af toldkontingenter, for at bekæmpe bedrageri og føre tilsyn med markedet.
(23)
Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002, Kommissionens forordning (EF) nr. 228/2004 af 3. februar 2004 om overgangsforanstaltninger for Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002 som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (6) og Kommissionens forordning (EF) nr. 229/2004 af 10. februar 2004 om fravigelse af forordning (EF) nr. 565/2002 for så vidt angår datoerne for indgivelse af licensansøgninger for import af hvidløg for første kvartal af importperioden 2004/05 (7) bør ophæves. Nærværende forordning bør for første gang anvendes på ansøgninger om importlicens for det første kvartal af importperioden 2006/07. Da den import, der er underlagt bestemmelserne om »B«-licenser i nærværende forordning, for tiden ikke er underkastet særlige regler for udstedelse af licenser, og for at sikre en mere effektiv kontrol bør bestemmelserne om »B«-licenser anvendes så hurtigt som muligt.
(24)
For import af hvidløg, der efter nærværende forordnings ikrafttræden foretages i henhold til importlicenser, der er udstedt efter forordning (EF) nr. 565/2002 og enhver forordning om åbning og forvaltning af autonome toldkontingenter for hvidløg, bør de bestemmelser, der var i kraft, da disse importlicenser blev udstedt, fortsat anvendes.
(25)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Åbning af toldkontingenter og gældende toldsatser
1. I henhold til afgørelse 2001/404/EF åbnes der toldkontingenter for import til Fællesskabet af hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 (i det følgende benævnt »hvidløg«) på betingelserne i denne forordning. Størrelsen af hvert toldkontingent, den periode, det gælder for, og løbenummeret er anført i bilag I.
2. Værditolden for hvidløg, der importeres under de i stk. 1 omhandlede toldkontingenter, er på 9,6 %.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås der ved:
1)
»importperiode«: perioden fra den 1. juni til den 31. maj det efterfølgende år
2)
»nye medlemsstater«: Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet
3)
»andre lande«: tredjelande undtagen Argentina og Kina
4)
»ansvarlige myndigheder«: det eller de organer, der er udpeget af medlemsstaterne til at gennemføre denne forordning
5)
»referencemængde«: den mængde hvidløg, der er blevet importeret af en traditionel importør, jf. artikel 3, som følger:
a)
for traditionelle importører, der importerede hvidløg mellem 1998 og 2000 til Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004, den største mængde hvidløg, der blev importeret i et af kalenderårene 1998, 1999 eller 2000
b)
for traditionelle importører, der importerede hvidløg mellem 2001 og 2003 til de nye medlemsstater, den største mængde hvidløg, der blev importeret
i)
enten i kalenderåret 2001, 2002 eller 2003
ii)
eller i importperioden 2001/02, 2002/03 eller 2003/04
c)
for traditionelle importører, der ikke falder ind under litra a) eller b), den største mængde hvidløg, der er blevet importeret i en af de første tre importperioder, hvor de har opnået importlicenser efter forordning (EF) nr. 565/2002 eller nærværende forordning.
Der tages ikke hensyn til hvidløg med oprindelse i de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 ved beregningen af referencemængden.
De nye medlemsstater vælger og anvender en af de i litra b) omhandlede to metoder på alle traditionelle importører efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikres de erhvervsdrivende lige behandling.
Artikel 3
Kategorier importører
1. Ved »traditionelle importører« forstås importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at de:
a)
har opnået licenser efter forordning (EF) nr. 565/2002 eller nærværende forordning i hver af de tre foregående importperioder
b)
har importeret hvidløg til Fællesskabet i mindst to af de tre foregående importperioder
c)
har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 til Fællesskabet i importperioden forud for deres ansøgning.
2. Ved »nye importører« forstås andre importører end de i stk. 1 omhandlede importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som i hvert af de to foregående kalenderår har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 til Fællesskabet. Overholdelsen af denne betingelse dokumenteres ved, at den pågældende er optaget i et handelsregister i medlemsstaten, eller ved ethvert andet bevis, der er godkendt af medlemsstaten, og ved et importbevis.
3. Uanset stk. 1 og 2 gælder følgende med hensyn til importperioden fra den 1. juni 2006 til den 31. maj 2007 i de nye medlemsstater:
a)
ved »traditionelle importører« forstås importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at:
i)
de har importeret hvidløg fra andre oprindelseslande end de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 i mindst to af de tre foregående importperioder
ii)
de har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 i det foregående kalenderår
iii)
importen i nr. i) og ii) har fundet sted til den nye medlemsstat, hvor den pågældende importørs hovedsæde befinder sig
b)
ved »nye importører« forstås andre end de i litra a) omhandlede traditionelle importører, det være sig handlende, fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at:
i)
de har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 fra andre oprindelseslande end de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 i hvert af de to foregående kalenderår
ii)
importen i nr. i) har fundet sted til den nye medlemsstat, hvor den pågældende importørs hovedsæde befinder sig.
Artikel 4
Forelæggelse af importlicenser
1. Importeret hvidløg kan kun overgå til fri omsætning i Fællesskabet, hvis der forelægges en importlicens, der er udstedt efter denne forordning.
2. Hvidløg kan kun overgå til fri omsætning under de i artikel 1, stk. 1, omhandlede kontingenter, hvis rubrik 24 i den pågældende importlicens indeholder en af angivelserne i bilag II.
Sådanne importlicenser omtales i det følgende som »A-licenser«. Andre importlicenser omtales i det følgende som »B-licenser«.
Artikel 5
Almindelige bestemmelser om licensansøgninger og importlicenser
1. Forordning (EF) nr. 1291/2000 gælder for »A«- og »B«-licenser, undtagen hvis andet er fastsat i nærværende forordning.
2. »A«-licenser gælder kun for det kvartal, de er udstedt for. I »A«-licensernes rubrik 24 anføres en af angivelserne i bilag III.
»B«-licenser er gyldige i tre måneder fra udstedelsesdatoen.
3. Det sikkerhedsbeløb, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, er på 50 EUR pr. t.
4. I rubrik 8 i ansøgninger om »A«- og »B«-licenser og importlicenser angives oprindelseslandet, og ordet »ja« markeres med et kryds. Importlicensen er kun gyldig for import med oprindelse i det angivne land.
5. Uanset artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan rettighederne i forbindelse med »A«- og »B«-licenser ikke overdrages.
Artikel 6
Fordeling af de samlede mængder på traditionelle og nye importører
1. Den samlede mængde, der tildeles Argentina, Kina og andre lande jf. bilag I, fordeles således:
a)
70 % til traditionelle importører
b)
30 % til nye importører.
2. Udnyttes den tildelte mængde med oprindelse i Argentina, Kina og andre lande i et kvartal ikke fuldt ud af en kategori importører, tildeles resten til den anden kategori importører.
3. Med hensyn til hver af de i stk. 2 omhandlede tre oprindelser og hvert af de i bilag I anførte kvartaler, udstedes der kun »A«-licenser for en mængde, der højst er lig med summen af:
a)
den i bilag I anførte mængde for det pågældende kvartal og den pågældende oprindelse
b)
de mængder, der ikke er ansøgt om i det foregående kvartal for den pågældende oprindelse
c)
den uudnyttede mængde, som Kommissionen er blevet underrettet om i forbindelse med de tidligere udstedte »A«-licenser for den pågældende oprindelse.
Den mængde, der ikke er ansøgt om, eller som ikke er udnyttet i en importperiode, kan dog ikke overføres til den efterfølgende importperiode.
Artikel 7
Restriktioner for ansøgninger om »A«-licens
1. Den samlede mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, som en traditionel importør har indgivet i en importperiode, må ikke overstige hans referencemængde. De ansvarlige myndigheder afviser ansøgninger, der ikke opfylder denne betingelse.
2. Den samlede mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, der indgives af en ny importør i et kvartal, må ikke overstige 10 % af den i bilag I anførte mængde for det pågældende kvartal og den pågældende oprindelse. De ansvarlige myndigheder afviser ansøgninger, der ikke opfylder denne betingelse.
Artikel 8
Indgivelse af importlicensansøgninger
1. En ansøger kan kun indgive ansøgninger om »A«- og »B«-licenser til de ansvarlige myndigheder i en enkelt medlemsstat, nemlig den medlemsstat, hvor ansøgeren er momsregistreret.
2. Kun importører som defineret i artikel 3 kan indgive ansøgninger om »A«-licens.
For at underbygge ansøgningerne om »A«-licens fremlægger importørerne de nødvendige oplysninger, så de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder kan undersøge, om betingelserne i artikel 3 er opfyldt til deres tilfredshed.
Når nye importører har opnået importlicenser efter nærværende forordning eller forordning (EF) nr. 565/2002 i den tidligere importperiode, skal de fremlægge bevis for, at mindst 90 % af den mængde, de havde fået tildelt, rent faktisk er overgået til fri omsætning.
Fremlægges det i tredje afsnit omhandlede bevis ikke, eller viser det fremlagte bevis, at mindre end 90 % af den mængde, en importør har fået tildelt, rent faktisk er overgået til fri omsætning i et kvartal i den i nævnte afsnit omhandlede importperiode, udstedes der ingen importlicens til ansøgeren undtagen i tilfælde af force majeure.
3. Importører indgiver deres ansøgninger om »A«-licens i de første fem arbejdsdage i april, juli, oktober og januar før det respektive kvartal.
4. Importørerne vedlægger deres ansøgninger om »A«-licens en erklæring om, at de er klar over og forpligter sig til at overholde bestemmelserne i artikel 7.
Sådanne erklæringer underskrives og attesteres som korrekte af importøren.
5. Ansøgningerne om »A«-licens skal i rubrik 20 have påtegnelsen »traditionel importør« eller »ny importør«, alt efter om de indgives af henholdsvis en traditionel importør eller en ny importør.
6. Der kan ikke indgives ansøgninger om »A«-licens for et bestemt kvartal eller for en bestemt oprindelse, når der ikke er anført nogen mængde i bilag I for nævnte kvartal og for nævnte oprindelse.
7. Der kan ikke udstedes en »B«-licens på grundlag af en ansøgning om »A«-licens.
Artikel 9
Indberetning af ansøgninger om »A«-licens
Senest den 15. i hver måned, jf. artikel 8, stk. 3, indberetter medlemsstaterne den mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, der er indgivet for det pågældende kvartal, til Kommissionen.
Indberetningerne fordeles på oprindelse. Indberetningerne indeholder også særskilte tal for de mængder hvidløg, som henholdsvis traditionelle og nye importører har ansøgt om.
Indberetningerne foretages elektronisk ved brug af den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
Artikel 10
Udstedelse af importlicenser
1. De ansvarlige myndigheder udsteder »A«-licenserne på den syvende arbejdsdag efter den i artikel 9 fastsatte indberetning.
2. Konstateres det i et kvartal, at den mængde, der ansøges om under de i artikel 1, stk. 1, omhandlede kontingenter, overstiger den disponible mængde, fastsætter Kommissionen ved en forordning en tildelingskoefficient for de pågældende ansøgninger om »A«-licens og suspenderer om nødvendigt udstedelsen af »A«-licenser for de efterfølgende ansøgninger.
Anvendes første afsnit, udsteder de ansvarlige myndigheder »A«-licenser på den tredje arbejdsdag efter den i nævnte afsnit omhandlede forordnings ikrafttrædelse.
3. Der kan ikke udstedes »A«-licens for import af produkter med oprindelse i de af de i bilag IV nævnte lande, der ikke har tilsendt Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at iværksætte en procedure for administrativt samarbejde i overensstemmelse med artikel 63, 64 og 65 i forordning (EØF) nr. 2454/93. Fremsendelsen af oplysningerne anses for at være foretaget på datoen for den offentliggørelse, der er fastsat i nærværende forordnings artikel 15.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen listen over traditionelle og nye importører, der ansøger om »A«-licenser i det pågældende kvartal, på den i artikel 9, stk. 1, omhandlede dag. Når det drejer sig om sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, skal de tilsluttede erhvervsdrivende også anføres på listen.
De i første afsnit omhandlede meddelelser foretages elektronisk på den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
5. Der gælder ingen mængderestriktion for »B«-licenser, der straks udstedes.
Artikel 11
Tilbagetrækning af ansøgninger om »A«-licens
Er den mængde, der er omfattet af en »A«-licens, ifølge artikel 10, stk. 2, mindre end den mængde, der er ansøgt om »A«-licens for, kan den pågældende importør anmode de ansvarlige myndigheder om at trække ansøgningen om »A«-licens tilbage inden tre arbejdsdage efter ikrafttrædelsen af den forordning, der er vedtaget efter artikel 10, stk. 2. Ved en sådan tilbagetrækning frigives hele sikkerhedsstillelsen straks.
Artikel 12
Medlemsstaternes meddelelser til Kommissionen
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
den mængde, der er ansøgt om »B«-licens for
b)
for importlicenser, der ikke er udnyttet eller kun udnyttet delvist, den mængde i »A«-licenserne, der svarer til forskellen mellem den mængde, der er afskrevet på bagsiden af licenserne, og den mængde, de er udstedt for, for det sidst afsluttede kvartal
c)
den mængde i de ansøgninger om »A«-licens, der er trukket tilbage efter artikel 11.
2. De i stk. 1 nævnte oplysninger indberettes:
a)
med hensyn til stk. 1, litra a), senest den anden arbejdsdag i hver uge for ansøgninger, der er modtaget den foregående uge
b)
med hensyn til stk. 1, litra b), senest den dag, der er anført i artikel 9, stk. 1
c)
med hensyn til stk. 1, litra c), senest den sidste dag i hver måned, der er anført i artikel 8, stk. 3.
Er der ikke indgivet ansøgninger om »B«-licens, eller er der ikke uudnyttede eller tilbagetrukne mængder, jf. stk. 1, litra b) og c), underretter den pågældende medlemsstat Kommissionen herom på den i nærværende stykke anførte dag.
3. De i stk. 1 omhandlede meddelelser foretages elektronisk ved brug af den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
Den pågældende mængde opdeles efter dag for indgivelse af ansøgning om importlicens, efter oprindelsestredjeland, efter licenstype (»A«- eller »B«-licens) og for »A«-licenser efter kategori importør, jf. artikel 3.
Artikel 13
Oprindelsescertifikater
Hvidløg med oprindelse i et tredjeland som anført i bilag IV kan kun overgå til fri omsætning i Fællesskabet, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
der fremlægges et oprindelsescertifikat, som er udstedt af de ansvarlige nationale myndigheder i det pågældende tredjeland, jf. artikel 56-62 i forordning (EØF) nr. 2454/93
b)
produktet er forsendt direkte fra landet til Fællesskabet efter artikel 14.
Artikel 14
Direkte transport
1. Nedenstående produkter anses for at være transporteret direkte fra de i bilag IV anførte tredjelande til Fællesskabet:
a)
produkter, hvis transport ikke passerer igennem noget andet tredjelands territorium
b)
produkter, hvis transport passerer igennem et eller flere andre tredjelande end oprindelseslandet med eller uden omladning eller midlertidig oplagring i disse lande, hvis transporten gennem disse lande er nødvendig af geografiske grunde eller af transporthensyn, og hvis produkterne:
i)
er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet eller -landene
ii)
ikke er bragt på markedet eller overgået til frit forbrug der
iii)
ikke har undergået andre behandlinger end aflæsning og genpålæsning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.
2. Som bevis for, at betingelserne i stk. 1, litra b), er opfyldt, skal medlemsstaternes ansvarlige myndigheder have forelagt:
a)
et gennemgående transportdokument, der er udfærdiget i oprindelseslandet, og som dækker transporten gennem transitlandet eller -landene, eller
b)
en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet eller -landene, der indeholder:
i)
en nøjagtig varebeskrivelse
ii)
datoerne for aflæsning og genpålæsning med detaljerede oplysninger til identifikation af de anvendte transportmidler
iii)
en erklæring til attestering af de forhold, som produkterne har været opbevaret under
c)
eller hvis det i litra a) eller b) omhandlede bevis ikke kan fremlægges, alle andre underbyggende dokumenter.
Artikel 15
Administrativt samarbejde med visse tredjelande
Så snart hvert tredjeland, der er anført i bilag IV til nærværende forordning, har fremsendt de oplysninger, der er nødvendige for iværksættelsen af en procedure for administrativt samarbejde, jf. artikel 63, 64 og 65 i forordning (EØF) nr. 2454/93, offentliggøres der en meddelelse om fremsendelsen af disse oplysninger i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
Artikel 16
Sanktioner for importører
1. Konstateres det, at ansøgninger eller erklæringer, der vedrører »A«-licenser, og som en importør har indgivet til de ansvarlige myndigheder i en medlemsstat, er falske, vildledende eller unøjagtige, medmindre dette helt klart skyldes en ægte fejl, udelukker medlemsstatens ansvarlige myndigheder afhængigt af uregelmæssighedens alvor importøren fra ordningen for ansøgninger om »A«-licens i op til fire kvartaler efter konstateringen, uden at dette berører anvendelsen af relevante nationale love. I sådanne tilfælde fortabes hele den i artikel 5, stk. 3, nævnte sikkerhedsstillelse.
2. Medlemsstaterne kan vedtage supplerende nationale bestemmelser om indgivelse af ansøgninger om »A«-licens til deres ansvarlige myndigheder og kan indføre sanktioner, der skal pålægges importører, der er momsregistreret på deres nationale territorium, i forhold til uregelmæssighedens alvor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om indførelsen af sådanne nationale bestemmelser.
Artikel 17
Oplysninger fra Kommissionen
Hver syvende arbejdsdag efter den 15. i hver måned som nævnt i artikel 8, stk. 3, sender Kommissionen medlemsstaterne de oplysninger, den har modtaget efter artikel 10, stk. 4, for at lette påvisningen eller forebyggelsen af falske ansøgninger fra de erhvervsdrivende.
Hver syvende arbejdsdag efter den 15. i hver måned som nævnt i artikel 8, stk. 3, sender Kommissionen medlemsstaterne alle de oplysninger, den har modtaget efter artikel 12.
Kommissionen meddeler regelmæssigt medlemsstaterne på rette tidspunkt og måde, hvilke kontingentmængder der er udnyttet, og hvilke oplysninger den har modtaget efter artikel 16, stk. 2.
Kommissionen meddeler medlemsstaterne alle andre relevante oplysninger, især dem, der kan hjælpe til at forebygge bedrageri.
Artikel 18
Administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at etablere et indbyrdes administrativt samarbejde, med henblik på at sikre, at denne forordning anvendes korrekt.
Artikel 19
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 565/2002, (EF) nr. 228/2004 og (EF) nr. 229/2004 ophæves fra den 1. april 2006.
Forordning (EF) nr. 565/2002, (EF) nr. 228/2004 og (EF) nr. 229/2004 anvendes dog fortsat for importlicenser, der er udstedt i henhold til nævnte forordninger for den importperiode, der udløber den 31. maj 2006.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Bestemmelserne om »A«-licenser for den importperiode, der begynder den 1. juni 2006, anvendes fra den 1. april 2006.
Bestemmelserne om »B«-licenser anvendes fra den 1. januar 2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2005.
32005R1870
L 300/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1870/2005 НА КОМИСИЯТА
от 16 ноември 2005 година
за откриване и управление на тарифни квоти и за установяване на режим за лицензии за внос и лицензии за произход на чесън, внесен от трети страни
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия,
като взе предвид Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално член 41, първи параграф от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 31, параграф 2 и член 34, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
След преговорите, проведени съгласно член ХХVIII от ГАТТ 1994 г., Общността измени условията за внос на чесън. От 1 юни 2001 г. обикновеното мито за внос на чесън с код по КН 0703 20 00 е съставено от 9,6 % „ad valorem“ и специфично мито 1 200 EUR на тон нето тегло. Все пак беше отворена специфична квота от 38 370 тона освободени от специфично мито, по силата на споразумение чрез размяна на писма между Европейската общност и Република Аржентина в рамките на член ХХVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. предвид изменението на отстъпките за чесъна, предвидени в списък СХL към ГАТТ, одобрен с Решение 2001/404/ЕО на Съвета (2) (наричана по-долу „квота ГАТТ“). Споразумението предвижда квотата да бъде разпределена на 19 147 тона за внос с произход от Аржентина (поредни номера 09.4104 и 09.4099), 13 200 тона за внос с произход от Китай, (поредни номера 09.4105 и 09.4100) и 6 023 тона за внос с произход от други страни (поредни номера 09.4106 и 09.4102).
(2)
Извън тази квота ГАТТ, чесън може да се внася с обикновено мито или при преференциални условия, в рамките на споразумения, сключени между Общността и трети страни.
(3)
Чесънът е важен продукт от сектора на плодовете и зеленчуците на Европейския съюз с годишно производство на Общността от около 250 000 тона. Годишният внос от трети страни също е значителен, варира от 60 000 тона до 80 000 тона. Двете основни страни вносителки са Китай (30 000-40 000 тона годишно) и Аржентина (около 15 000 тона годишно).
(4)
Условията за управлението на тези тарифни квоти са определени с Регламент (ЕО) № 565/2002 на Комисията от 2 април 2002 г. за управление на тарифни квоти и въвеждащ режим на лицензии за внос на чесън от трети страни (3). В светлината на опита от изпълнението на гореспоменатия регламент, някои условия трябва да бъдат изменени с цел повече яснота и опростяване на системата.
(5)
Предвид съществуването на специфично мито за непреференциалния внос извън квотата ГАТТ, управлението на квотата ГАТТ налага въвеждането на режим на лицензии за внос. Този режим трябва да позволява детайлно проследяване на целия внос на чесън. Правилата на този режим трябва да допълват правилата, установени с Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 г. относно общи правила за приложение на режима на лицензиите за внос, износ и префиксация за селскостопанските продукти и може да предвиди изключения от него (4).
(6)
За да се контролира внимателно всеки внос, особено след установените напоследък случаи на измама, трябва да се въведат два вида лицензии за внос на чесън. Опитът показва, че измамата с този продукт обикновено се състои в това, че китайски чесън се изнася в трети страни, които имат споразумения за преференциална търговия с Европейската общност. Чесънът влиза в Европейския съюз с фалшиви документи.
(7)
Преминаването от единия режим в другия трябва да бъде възможно най-хармонично. За тази цел, някои от правилата за приложение на Регламент (ЕО) № 565/2002 трябва да бъдат запазени, както и да се запазят някои традиционни важни дати.
(8)
Вносът на чесън трябва да бъде контролиран съгласно член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. съдържащ някои разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за определяне на Митническия кодекс на Общността (5).
(9)
Важно е да се осигурят стабилни цени на пазара с чесън в Общността, като се избегне ненужно изкривяване на пазара чрез големи колебания в цените и неблагоприятни последствия за производителите от Общността. За тази цел е необходимо да се подкрепи конкуренцията между вносителите и да се намалят техните административни задължения.
(10)
В интерес на настоящите вносители, които внасят значителни количества чесън, и в интерес на новите вносители, които се появяват на пазара и следва да могат да се възползват от възможността да поискат лицензии за внос на количества от тарифните квоти, е необходимо да се направи разлика между традиционните вносители и новите вносители. Трябва да се предвиди ясно определяне на тези две категории вносители и да се определи известен брой критерии за статута на молителите и за използването на издадените лицензии за внос.
(11)
Количествата, предоставени на тези категории вносители, трябва да бъдат определени въз основа на действително внесените количества, а не въз основа на издадените лицензии.
(12)
За да се позволи на вносителите от Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (наричани по-долу „новите държави-членки“) да се възползват от настоящия регламент, е необходимо да се предвидят разпоредби, позволяващи за вносните кампании 2005-2006 и 2006-2007, да се направи разделение между традиционните и новите вносители в Общността към 30 април 2004 г., от една страна, и от друга страна, традиционните и новите вносители в новите държави-членки.
(13)
За да се държи сметка на различията в структурите на търговията в различните нови държави-членки, трябва да се оставят компетентните органи в новите държави-членки да избират между двата метода за определяне на референтните количества на техните традиционни вносители.
(14)
Трябва да се предвидят известни ограничения за молбите за лицензии за внос на чесън с произход от трети страни, представени от вносителите, принадлежащи към двете категории. Тези ограничения са необходими не само за да се запази конкуренцията между вносителите, но също и за да се позволи на вносителите, които имат значителна търговска дейност на пазара на плодове и зеленчуци, да могат да се възползват от възможността да защитят законното си търговско положение спрямо други вносители, и нито един вносител да не е в състояние да контролира пазара.
(15)
За да се запази конкуренцията между действителните вносители и да се избегне спекулацията в предоставянето на лицензии за внос и злоупотреби, които вредят на законното търговско положение на новите вносители и на традиционните вносители, е необходимо да се установи по-строг контрол на правилната употреба на лицензиите за внос. За целта трябва да се забрани прехвърлянето на тези лицензии.
(16)
За да се намали административната тежест на вносителите и възможностите за измама, е целесъобразно молбите за лицензии за внос да се подават само в държавата-членка, където е регистриран вносителят.
(17)
Също така са необходими мерки за ограничаване на спекулативните молби за лицензии за внос, които биха могли да доведат до непълно оползотворяване на тарифните квоти. Според естеството и стойността на продукта, трябва да се предвиди учредяването на гаранция, посочена в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 за всеки тон чесън, за който е подадена молба за внос. Тази гаранция трябва да бъде определена на достатъчно високо ниво, че да откаже спекулативните молби, но не толкова, че да откаже вносителите, които развиват действителна търговия с чесън. Най-подходящото ниво на гаранция е 5 % от средното допълнително мито, приложимо за вноса на чесън с код по КН 0703 20 00.
(18)
За да се гарантира добро управление на квотата ГАТТ е необходимо да се определят мерките, които предприема Комисията когато количествата чесън с даден произход или за дадено тримесечие, за които са издадени лицензии за внос, надхвърлят количествата, определени с Решение 2001/404/ЕС на Съвета, увеличени с неизползваните количества от предишни лицензии. Когато тези мерки включват прилагане на коефициент на разпределяне при издаването на лицензии, трябва да се предвиди възможността да се оттегля молбата за удостоверение, като гаранцията бъде незабавно освободена.
(19)
За да се осигури правилно използване на квотите, държавите-членки трябва да съобщават на Комисията количества, за които техните компетентни органи са издали лицензии за внос, и които не са били уползотворени от вносителите. При изчисление на количествата, за които са издадени лицензии за внос, трябва да се вземат предвид оттеглените от вносителите лицензии за внос.
(20)
За целите на управлението на тарифните квоти за чесъна, вносителите, подали молба за лицензии за внос, трябва да прилагат към молбата до компетентните органи на държавата-членка, декларация, че се задължават да спазват ограниченията, определени с настоящия регламент. За да се избегнат злоупотребите, трябва да се предвидят санкции и да се предостави на държавите-членки известна власт да налагат допълнителни санкции на вносителите, които подадат до техните компетентни органи неверни, фалшиви или неточни молби или декларации, освен санкциите, предвидени в настоящия регламент.
(21)
За усилване на контрола и предотвратяване на отклонения от трафика поради неточни документи, трябва да се запази съществуващият режим на лицензии за произход за вноса на чесън от трети страни и задължението чесънът да бъде директно транспортиран от третата страна на произход до Общността и да се разшири списъкът на страните във връзка с допълнителна информация. Тези лицензии за произход се издават от компетентните национални органи съгласно членове 56-62 от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(22)
Трябва да се уточнят всички необходими съобщения между държавите-членки и Комисията съгласно настоящия регламент, особено за управлението на тарифните квоти, като се приемат мерки за борба с измамата.
(23)
Трябва да се отменят Регламент (ЕО) № 565/2002, Регламент (ЕО) № 228/2004 на Комисията от 3 февруари 2004 г. за определяне на преходни мерки, приложими към Регламент (ЕО) № 565/2002 във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (6), както и Регламент (ЕО) № 229/2004 на Комисията от 10 февруари 2004 г. относно дерогация от Регламент (ЕО) № 565/2002 по отношение на датите за подаване на заявления за лицензии за внос на чесън за първото тримесечие на периода 2004-2005 г. (7) Настоящият регламент трябва да се приложи за първи път спрямо молбите за лицензии за първото тримесечие на кампанията за внос 2006-2007. Тъй като дейностите по вноса, регулирани от разпоредбите на настоящия регламент по отношение на лицензии „Б“ понастоящем не са подчинени на никакъв разрешителен режим и за да се осигури ефективен контрол, разпоредбите за лицензии „Б“ трябва да влязат в сила възможно най-скоро.
(24)
По отношение на вноса на чесън, осъществен след влизането в сила на настоящия регламент в рамките на лицензии за внос, издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 565/2002 и с регламентите за въвеждане и управление на автономни тарифни квоти за чесън, трябва да се прилагат разпоредбите, които са били в сила към момента на издаване на тези лицензии.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, съответстват на становището на Комитета по управление на пресни плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Отваряне на тарифни квоти и приложими мита
1. Съгласно Решение 2001/404/ЕО, се отварят тарифни квоти за внос в Общността на чесън с код по КН 0703 20 00 (наричан по-долу „чесън“), съгласно условията, изложени в настоящия регламент.
2. Адвалорното мито за чесъна, внесен в рамките на квотите, посочени в параграф 1, е 9,6 %.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„вносна кампания“ означава: периодът от 1 юни до 31 май на следващата година;
2.
„нови държави-членки“ означава: Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия;
3.
„други страни“ означава: трети страни с изключение на Аржентина и Китай;
4.
„компетентни органи“ означава: орган или органи, посочени от държавата-членка за изпълнение на настоящия регламент;
5.
„референтно количество“ означава: количеството чесън, внесено от един традиционен вносител, по смисъла на член 3, по следния начин:
а)
за традиционните вносители, внасяли чесън от 1998 г. до 2000 г. в Общността в състава си от 30 април 2004 г., максималното количество чесън, внесено през годините 1998, 1999 и 2000;
б)
за традиционните вносители, внасяли чесън от 2001 г. до 2003 г. в новите държави-членки, максималното количество внесено:
i)
било през годините 2001, 2002 или 2003;
ii)
било през кампания за внос 2001-2002, 2002-2003 или 2003-2004;
в)
за традиционните вносители, които не влизат в букви а) или б), максималното количество, внесено през една от трите първи вносни кампании, за които са получили лицензия за внос съгласно Регламент (ЕО) № 565/2002 или съгласно настоящия регламент.
Чесънът, произхождащ от новите държави-членки или от Общността, в състава си към 30 април 2004 г., не се взема предвид в изчислението на референтните количества.
Новите държави-членки избират и прилагат един от двата метода, посочени в буква б) по отношение на традиционните вносители на чесън, съгласно обективни критерии и като гарантират еднаквото третиране на операторите.
Член 3
Категории вносители
1. Под „традиционни вносители“ се разбира вносители, физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които могат да докажат:
а)
че са получили лицензии за внос в приложение на Регламент (ЕО) № 565/2002 или на настоящия регламент по време на всяка една от трите последни кампании за внос;
б)
че са внесли чесън в Общността по време на поне две от трите последни вносни кампании;
в)
че са внесли в Общността поне петдесет тона плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 по време на кампанията за внос, предхождаща внасянето на тяхната молба.
2. Под „нови вносители“ се разбира вносители, различни от тези, посочени в параграф 1, физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които са внесли в Общността плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, поне петдесет тона през всяка от последните две години. Спазването на това условие се доказва чрез вписване в търговския регистър на държавата-членка или с друго доказателство, признато от държавата-членка, от една страна и с документ за внос, от друга страна.
3. Като изключение от параграфи 1 и 2, по отношение на кампанията за внос от 1 юни 2006 г. до 31 май 2007 г. и само в новите държави-членки:
а)
под „традиционни вносители“ се разбира вносители, физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които могат да докажат:
i)
че са внесли чесън, произхождащ от други страни, различни от новите държави-членки или от Общността, по време на поне две от трите последни вносни кампании;
ii)
че са внесли поне петдесет тона плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 през последната година;
iii)
че вносът, посочен в i) и ii) е осъществен в новата държава-членка, където се намира седалището на въпросния вносител;
б)
под „нови вносители“ се разбира вносители, различни от тези, посочени в буква а), физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които могат да докажат:
i)
че са внесли поне 50 тона плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 през последните две години, произхождащи от страни, различни от новите-държави-членки или от Общността в състава ѝ към 30 април 2004 г.;
ii)
че вносът, посочен в i) е осъществен в новата държава-членка, където се намира седалището на въпросния вносител.
Член 4
Представяне на лицензии за внос
1. Всяко пускане в свободна циркулация в Общността става след представяне на лицензия за внос, издадено съгласно настоящия регламент.
2. Чесънът може да бъде пуснат в свободна циркулация само в рамките на квотите, посочени в член 1, параграф 1, когато в клетка 24 на лицензията за внос е вписана една от забележките, посочени в приложение II.
Тези лицензии за внос се наричат по-долу „лицензии А“. Другите лицензии за внос се наричат по-долу „лицензии Б“.
Член 5
Общи разпоредби относно молбите за лицензии за внос и лицензиите за внос
1. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага по отношение на лицензиита „А“ и „Б“, с изключение на разпоредбите, които противоречат на настоящия регламент.
2. Лицензиите „А“ са валидни само за тримесечието, за което са издадени. Те съдържат, в клетка 24, една от бележките, посочени в приложение III.
Лицензиите „Б“ са валидни три месеца, считано от датата на издаването им.
3. Гаранцията, посочена в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 е 50 EUR на тон.
4. В клетка 8 на молбите за лицензии „А“ и „Б“ и на лицензиите, се посочва страната на произход и забележката „да“ се отбелязва с кръст. Удостоверението е валидно само за внос с произход от отбелязаната страна.
5. Чрез дерогация от член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, правата, които дават лицензии „А“ и „Б“ не могат да се прехвърлят.
Член 6
Разпределяне на цялото количество между традиционните вносители и новите вносители
1. Цялото количество, което се полага на Аржентина, Китай и други страни съгласно приложение I се разпределя както следва:
а)
70 % за традиционните вносители;
б)
30 % за новите вносители.
2. Що се отнася до вноса с произход от Аржентина, Китай други страни, в случай че през едно тримесечие отпуснатото количество не се използва напълно от една категория вносители, остатъкът се прехвърля към другата категория.
3. За всеки от трите произхода, посочени в параграф 2 и за всяко тримесечие, посочено в приложение I, се издават лицензии „А“ до максималното количество, равно на сумата от:
а)
количеството, указано в приложение I за това тримесечие и за всеки произход;
б)
количествата, непоискани през предишното тримесечие за този произход;
в)
неизползваните количества, за които Комисията е била информирана, от издадени преди това лицензии „А“ за този произход.
Все пак непоисканите или неизползваните количества за една кампания за внос не могат да се прехвърлят към следващата кампания.
Член 7
Ограничения за молбите за лицензии „А“
1. Цялото количество молби за лицензии „А“, които един традиционен вносител подава в рамките на една вносна кампания, не може да надхвърли референтното количество на вносителя. Молбите, които не отговарят на това правило, се отхвърлят от компетентните органи.
2. Цялото количество молби за лицензии „А“, които един нов вносител подава в рамките на едно тримесечие, не може да надхвърли 10 % от количеството, посочено в приложение I за това тримесечие и за този произход. Молбите, които не отговарят на това правило, се отхвърлят от компетентните органи.
Член 8
Подаване на молбите за лицензии за внос
1. Молбите за лицензии „А“ и „Б“ могат да се подават само до компетентния орган на една държава-членка, където молителят е регистриран по ДДС.
2. Молби за за лицензии „А“ могат да подават само вносители по смисъла на член 3.
Към молбите за лицензии „А“ вносителите представят информация, позволяваща на компетентните органи на държавите-членки да проверят дали са спазени условията, посочени в член 3.
Когато в хода на предходната кампания за внос нови вносители са получили лицензии за внос по силата на настоящия регламент или на Регламент (ЕО) № 565/2002, те представят доказателство, че поне 90 % от предоставеното им количество е било пуснато в свободна циркулация.
Ако доказателството, посочено в трета алинея не е представено или ако представеното доказателство сочи, че през някое тримесечие на кампанията за внос посочена в същата алинея, вносителят е пуснал в свободна циркулация по-малко от 90 % от предоставеното му количество, лицензия за внос не се издава на молителя, като изключение се прави само при форсмажорни обстоятелства.
3. Вносителите подават молбите си за лицензии „А“ през първите пет работни дни на месеците април, юли, октомври и януари преди съответното тримесечие.
4. Към молбите си вносителите прилагат декларация, че са се запознали с разпоредбите на член 7 и се ангажират да ги спазват.
Тези декларации са подписани и легализирани от вносителите.
5. В клетка 20 на молбите за лицензии „А“ се вписва една от двете забележки „традиционен вносител“ или „нов вносител“, според случая.
6. Не се подават молби за лицензии „А“ за дадено тримесечие, нито за даден произход, ако в приложение I не фигурира количество за това тримесечие или за този произход.
7. Ако е подадена молба за лицензия „А“, не може да бъде издадена лицензия „Б“.
Член 9
Нотификации за молби за лицензии „А“
До петнадесетия ден на месеците, посочени в член 8, параграф 3, държавите-членки съобщават на Комисията количествата, за които са подадени молби за лицензии „А“ за съответното тримесечие.
Нотификациите са групирани по произход. В тях се уточнява също количествата чесън, за които са подадени молби от традиционни вносители и от нови вносители.
Нотификациите, включително съобщенията „nil“ се изпращат по електронен път, по образец, изпратен за целта от Комисията до държавите-членки.
Член 10
Издаване на лицензии за внос
1. Лицензиите „А“ се издават от компетентния орган на седмия работен ден, следващ нотификацията, предвидена в член 9.
2. Ако в хода на дадено тримесечие, количествата в подадените молби за лицензии за квотите, посочени в член 1, параграф 1, надхвърлят количествата на разположение, Комисията, с регламент, определя коефициент на разпределение, който се прилага спрямо въпросните молби за лицензии „А“, и ако е необходимо, преустановява по-нататъшно издаване на лицензии „А“ за постъпилите след това молби.
Когато се прилага първият параграф, лицензиите „А“ се издават от компетентния орган на третия работен ден следващ влизането в сила на регламента, посочен в тази алинея.
3. Не се издава лицензия „А“ за внос на продукти, произхождащи от страните, фигуриращи в приложение IV, които не са предали на Комисията информацията, необходима за изпълнение на процедура за административно сътрудничество съгласно членове 63, 64 и 65 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. Това предаване се счита за извършено на датата на публикацията, предвидена в член 15 от настоящия регламент.
4. В деня, посочен в член 9, първи параграф държавите-членки нотифицират на Комисията списъка на традиционните вносители и на новите вносители, които през съответното тримесечие са подали молби за лицензии „А“. Ако има групировки на оператори, създадени съгласно националното законодателство, се представя също списък на индивидуалните членове.
Нотификациите се изпращат по електронен път, по образец, изпратен за целта от Комисията до държавите-членки.
5. Няма количествени ограничения за лицензиите „Б“ и те се издават незабавно.
Член 11
Оттегляне на молби за лицензии „А“
Когато съгласно член 10, параграф 2, количеството, за което е издадена лицензия „А“, е по-малко от поисканото количество в молбата за лицензия „А“, въпросният вносител може да оттегли молбата за лицензия „А“ в срок от три работни дни, считано от влизането в сила на регламента, приет съгласно член 10, параграф 2. Ако молбата бъде оттеглена, гаранцията се освобождава незабавно в пълен размер.
Член 12
Съобщения от държавите-членки до Комисията
1. Държавите-членки нотифицират Комисията относно:
а)
количествата, за които са поискани лицензии „Б“;
б)
количествата, отнасящи се до лицензии „А“, неизползвани или частично използвани, съответстващи на разликата между количествата, отнети от лицензиите и количествата, за които те са били издадени, относно последното изтекло тримесечие;
в)
количествата, отнасящи се до оттеглените лицензии „А“, съгласно член 11.
2. Сведенията, посочени в параграф 1 се съобщават:
а)
за параграф 1, буква а), най-късно на втория работен ден на всяка седмица за молбите, получени предходната седмица;
б)
за параграф 1, буква б), най-късно в деня, посочен в член 9, първи параграф.
в)
за параграф 1, буква в), най-късно в последния ден на всеки месец, посочен в член 8, параграф 3.
Ако няма подадени молби за лицензии „Б“, или ако няма неизползвани количества или оттеглени по смисъла на паргараф 1, букви б) и в), въпросната държава-членка информира за това Комисията в деня, указан в настоящия параграф.
3. Данните, посочени в параграф 1 се изпращат по електронен път, по образец, изпратен за целта от Комисията до държавите-членки.
Количествата се обобщават според деня на подаване на молбите за внос, по трети страни на произход, по вид лицензии („А“ или „Б“) и, за лицензиите „А“, по вид вносител по смисъла на член 3.
Член 13
Лицензии за произход
Чесънът, произхождащ от трета страна, фигурираща в приложение IV може да бъде пуснат в свободна циркулация, само ако са изпълнени следните условия:
а)
ако е представена лицензия за произход, издадена от компетентните национални органи на тази страна, съгласно разпоредбите на членове 56-62 от Регламент (ЕИО) № 2454/93;
б)
продуктът е превозен директно, по смисъла на член 14, от тази страна до Общността.
Член 14
Директен превоз
1. Приема се, че са превозени директно от трета страна, фигурираща в приложение IV до Общността:
а)
продукти, чийто превоз е извършен без да се използва територия на друга трета държава;
б)
продукти, чийто превоз се извършва през територията на една или повече други държави, различни от страната на произход, със или без претоварване или временен престой на склад в тази държава, ако преминаването е обусловено по географски причини или е необходимо за превоза, и при условие че продуктите:
i)
са останали под контрола на митническите власти на страната или страните на транзит или претоварване;
ii)
не са пуснати на пазара или за консумация;
iii)
не са претърпели други операции, освен разтоварване и претоварване, или друга операция за запазване на състоянието.
2. Доказателствата, че са изпълнени условията, посочени в параграф 1, буква б), се предоставят на компетентните органи на държавите-членки чрез:
а)
било документ за превоз, издаден от страната на произход и покриващ преминаването транзит през страната или страните;
б)
било удостоверение, издадено от митническите власти на страната или страните по транзит, което съдържа:
i)
точно описание на стоките;
ii)
датата на тяхното разтоварване и на тяхното претоварване с указание за използваните транспортни средства;
iii)
лицензия за условията на съхранение;
в)
било с друг доказателствен документ, когато доказателствата, посочени в букви а) или б) не могат да бъдат представени.
Член 15
Административно сътрудничество с някои трети страни
Веднага след като някоя от страните, фигуриращи в приложение IV на настоящия регламент, предостави необходимата и достатъчна информация за осъществяване на процедура за административно сътрудничество съгласно членове 63, 64 и 65 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, в серия С на Официален вестник на Европейския съюз се публикува съобщение за това предоставяне.
Член 16
Санкции за вносителите
1. Ако се окаже, че молбите или декларациите за лицензия „А“, подадени от даден вносител до компетентните органи на някоя държава-членка, съдържат неверни, заблуждаващи или неточни данни, освен ако тези грешки не се дължат на очевидна грешка, въпросните компетентни власти на държавите-членки изключват този вносител от системата на молбите за лицензия „А“ в продължение на най-много четири тримесечия след установяването, според тежестта на нередовността, без това да противоречи на мерките, предвидени в националното законодателство. В този случай гаранцията, посочена в член 5, параграф 3, се задържа в пълния ѝ размер.
2. Държавите-членки могат да приемат допълнителни национални разпоредби по отношение на подаването на молби за лицензии „А“ до техните компетентни органи и да предвидят санкции, съответстващи на тежестта на нередовността, и да ги наложат на вносителите, регистрирани по ДДС на тяхна територия. Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията въвеждането на подобни национални разпоредби.
Член 17
Информация, предоставена от Комисията
Всеки седми работен ден следващ петнадесетия ден от всеки месец, посочен в член 8, параграф 3, Комисията предава на държавите-членки сведенията, получени по силата на член 10, параграф 4, с цел да открие или предотврати злоупотреби в декларациите на вносителите.
Всеки седми работен ден следващ край на месеците, посочени в член 8, параграф 3, Комисията предава на държавите-членки сведенията, получени по силата на член 12.
Комисията уведомява периодично държавите-членки за използването на квотите, по подходящ начин и в подходящ момент, както и сведения, получени по силата на член 16, параграф 2.
Комисията съобщава на държавите-членки всяка друга важна информация, по-специално информация, която би могла да спомогне за предотвратяване на измами.
Член 18
Административно сътрудничество между държавите-членки
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за да установят административно сътрудничество помежду си, за да гарантират правилното прилагане на настоящия регламент.
Член 19
Отмяна
Регламент (ЕО) № 565/2002, Регламент (ЕО) № 228/2004 и Регламент (ЕО) № 229/2004 се отменят считано от 1 април 2006 г.
Все пак Регламент (ЕО) № 565/2002, Регламент (ЕО) № 228/2004 и Регламент (ЕО) № 229/2004 продължават да се прилагат по отношение на лицензиите, издадени съгласно тези регламенти, за кампанията за внос, която изтича на 31 май 2006 г.
Член 20
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Разпоредбите за лицензии „А“ за кампанията за внос, започваща на 1 юни 2006 г. се прилагат от 1 април 2006 г.
Разпоредбите за лицензии „Б“ се прилагат от 1 януари 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2005 година.