RAADETS DIREKTIV af 25. juni 1991 om supplering af foranstaltningerne til forbedring af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold (91/383/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faelleskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Efter artikel 118 A i Traktaten skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
ifoelge naevnte artikel skal det i direktiverne undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
anvendelsen af arbejdsformer saasom tidsbegraenset arbejde og vikararbejde er tiltaget betydeligt;
det fremgaar af foretagne undersoegelser, at arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold, i visse sektorer almindeligvis er udsat for en stoerre risiko for arbejdsulykker og erhvervssygdomme end de oevrige arbejdstagere;
denne oegede risiko, som findes i visse sektorer, er til dels forbundet med visse saerlige former for intregration i virksomheden; risikoen kan nedsaettes ved passende underretning og oplaering straks ved ansaettelsesforholdets start;
direktiverne vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdsstedet, navnlig Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(4), indeholder bestemmelser, som har til formaal at forbedre sikkerheden og sundheden for arbejdstagerne i almindelighed;
den saerlige situation, som arbejdstagere med et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold befinder sig i, samt de saerlige risici, de udsaettes for i visse sektorer, goer det noedvendigt at fastsaette saerlige supplerende bestemmelser, navnlig for saa vidt angaar underretning og oplaering af samt laegetilsyn med de paagaeldende arbejdstagere;
dette direktiv udgoer et konkret bidrag til virkeliggoerelsen af det indre markeds sociale dimension -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I ANVENDELSESOMRAADE OG FORMAAL
Artikel 1
Anvendelsesomraade
Dette direktiv finder anvendelse paa:
1)ansaettelsesforhold, der er reguleret af en tidsbegraenset arbejdskontrakt, indgaaet direkte mellem arbejdsgiver og arbejdstager, hvor kontraktens udloeb er bestemt af objektive faktorer saasom: en noejagtigt angivet ophoersdato, fuldfoerelse af en bestemt opgave eller en bestemt begivenheds indtraeden
2)vikaransaettelsesforhold mellem et vikarbureau, som er arbejdsgiveren, og arbejdstageren, som stilles til raadighed for at arbejde for og under kontrol af en brugervirksomhed og/eller -institution.
Artikel 2 Formaal
1. Formaalet med dette direktiv er at sikre, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, for saa vidt angaar sikkerhed og sundhed paa arbejdsstedet er sikret samme beskyttelsesniveau som det, der gaelder for de oevrige arbejdstagere i den paagaeldende brugervirksomhed og/eller -institution.
2. Et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1 kan ikke begrunde forskelsbehandling med hensyn til arbejdsforhold, for saa vidt som det drejer sig om beskyttelse af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet, saerlig adgangen til personlige vaernemidler.
3. Saavel direktiv 89/391/EOEF som de saerdirektiver, der udstedes i medfoer af artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF, gaelder fuldt ud for arbejdstagere med de i artikel 1 naevnte ansaettelsesforhold, dog med forbehold af mere bindende og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv.
KAPITEL II ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 3
Underretning af arbejdstagerne
Med forbehold af artikel 10 i direktiv 89/391/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for:
1)at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, forud for arbejdets begyndelse af brugervirksomheden og/eller -institutionen underrettes om de risici, de udsaettes for
2)at det i denne underretning:
-navnlig oplyses, om det er noedvendigt med saerlige faglige kvalifikationer eller faerdigheder eller med specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning, og at det
-praeciseres, om arbejdet eventuelt indebaerer stoerre risici af saerlig karakter som defineret i den nationale lovgivning.
Artikel 4
Oplaering af arbejdstagerne
Med forbehold af artikel 12 i direktiv 89/391/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for, at arbejdstagerne i de artikel 3 omhandlede tilfaelde faar en tilstraekkelig og passende oplaering svarende til arbejdets saerlige kendetegn under hensyntagen til deres kvalifikationer og erfaring.
Artikel 5
Arbejdsopgaver og laegetilsyn
1. Medlemsstaterne kan forbyde, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, saettes til at udfoere visse former for arbejde, der er saerlig farlige for disse arbejdstageres sikkerhed og sundhed som defineret i den nationale lovgivning, og navnlig visse former for arbejde, som kraever specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning.
2. Naar medlemsstaterne ikke benytter sig af den i stk. 1 naevnte mulighed, traeffer de med forbehold af artikel 14 i direktiv 89/391/EOEF de noedvendige foranstaltninger for, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, og som saettes til at udfoere arbejde, der kraever specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning, underkastes et passende specielt laegetilsyn.
3. Medlemsstaterne kan vedtage, at det specielle laegetilsyn, der er omhandlet stk. 2, fortsaetter efter, at den paagaeldende arbejdstagers ansaettelsesforhold er ophoert.
Artikel 6
Beskyttelses- og forebyggelsestjenester
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for, at de arbejdstagere, serviceorganer eller personer, der i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF er udpeget til at varetage aktiviteterne til beskyttelse og til forebyggelse af erhvervsbetingede risici, i noedvendigt omfang faar meddelelse om anvendelse af arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, saaledes at de udpegede arbejdstagere, serviceorganer eller personer paa passende maade kan varetage deres beskyttelses- og forebyggelsesaktiviteter for alle arbejdstagerne i virksomheden og/eller institutionen.
KAPITEL III SAERLIGE BESTEMMELSER
Artikel 7
Vikaransaettelsesforhold: oplysninger
Med forbehold af artikel 3 traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for:
1)at brugervirksomheden og/eller -institutionen inden tilraadighedsstillelsen af en arbejdstager, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, nr. 2),
bl. a. giver vikarbureauet oplysninger om det kraevede faglige niveau og om det paagaeldende arbejdes saerlige kendetegn
2)at vikarbureauet goer de beroerte arbejdstagere bekendt med alle disse enkeltheder.
Medlemsstaterne kan bestemme, at de oplysninger, som brugervirksomheden og/eller institutionen skal give vikarbureauet i henhold til stk. 1, nr. 1), skal anfoeres i en kontrakt om tilraadighedsstillelse.
Artikel 8
Vikaransaettelsesforhold: ansvar
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for:
1)at brugervirksomheden og/eller -institutionen, saa laenge det paagaeldende arbejde varer, er ansvarlig(e) for arbejdsforholdene, uden at dette indskraenker vikarbureauets ansvar som fastsat i den nationale lovgivning
2)at der ved gennemfoerelsen af nr. 1) ved »arbejdsforhold« udelukkende forstaas forhold, som har forbindelse med sikkerheden, hygiejnen og sundheden paa arbejdsstedet.
KAPITEL IV FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 9
Gunstigere bestemmelser
Dette direktiv griber ikke ind i nuvaerende eller fremtidige nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelser, som er gunstigere med hensyn til beskyttelse af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1.
Artikel 10
Afsluttende bestemmelser
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt eller udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
3. Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv med anfoerelse af de af arbejdsmarkedets parter fremfoerte synspunkter.
Kommissionen giver Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen underretning herom.
4. Kommissionen forelaegger regelmaessigt Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om gennemfoerelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2 og 3.
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1991.
31991L0383
L 206/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 25 юни 1991 година
за допълнение на мерките за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работното място на работниците на срочно трудово правоотношение или временно трудово правоотношение
(91/383/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 118а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приеме посредством директиви минимални изисквания за насърчаване на подобрения, особено в работната среда, за гарантиране на по-добро ниво на защита на безопасността и здравето на работниците;
като има предвид, че по силата на споменатия член, директивите трябва да избягват налагането на административни, финансови и правни ограничения, които биха забавили създаването и развитието на малки и средни предприятия;
като има предвид, че използването на форми на заетост като срочна работа и временна работа, се увеличи значително;
като има предвид, че изследванията показват, че, като цяло, работниците на срочно трудово правоотношение или временно трудово правоотношение в определени сектори са изложени в по-голяма степен на риск от трудови злополуки и професионални болести, отколкото другите работници;
като има предвид, че тези допълнителни рискове в някои сектори са отчасти свързани с някои определени режими за интегриране на новите работници в предприятието; като има предвид, че тези рискове могат да бъдат намалени чрез адекватно предоставяне на информация и обучение от започването на работата;
като има предвид, че директивите в областта на здравословните и безопасни условия на труд и особено Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г., за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (4), съдържат разпоредби, които целят подобряването на безопасността и здравето на работниците като цяло;
като има предвид, че специфичното положение на работниците на срочно трудово правоотношение или временно трудово правоотношение и специалния характер на рисковете, пред които те се изправят в определени сектори, налагат въвеждането на специални допълнителни правила, и по-специално по отношение на предоставянето на информация, обучението и медицинското наблюдение на въпросните работници;
като има предвид, че настоящата директива представлява практическа стъпка за постигането на социалното измерение на вътрешния пазар,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
ОБХВАТ И ПРЕДМЕТ
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага за:
1.
трудови правоотношения по силата на срочен трудов договор, сключен пряко между работодателя и работника, в който изтичането на договора е определено с обективни условия, като: настъпване на определена дата, завършване на определена задача или възникване на определен случай;
2.
временно трудово правоотношение между временно предприятие, което се състои от работодателя и работника, като на последния е възложено да работи за и под контрола на предприятие и/или учреждение, ползващо неговите услуги.
Член 2
Предмет
1. Целта на настоящата директива е да гарантира, че работниците по трудово правоотношение, посочено в член 1, се ползват по отношение на безопасните и здравословни условия на труд със същото ниво на защита както другите работници в предприятието и/или учреждението.
2. Съществуването на трудово правоотношение, посочено в член 1, не представлява основание за различно третиране по отношение наусловията на труд, доколкото това засяга защитата на безопасните и здравословни условия на труд, и особено що се отнася до достъпа до лични предпазни средства.
3. Директива 89/391/ЕИО и специалните директиви, по смисъла на член 16, параграф 1 от нея, са изцяло приложими към работниците по трудово правоотношение, посочено в член 1, без да се засягат по-обвързващи и/или по-специфични разпоредби, предвидени в настоящата директива.
РАЗДЕЛ II
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 3
Предоставяне на информация на работниците
Без да се засяга член 10 от Директива 89/391/ЕИО, държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че:
1.
преди работник по трудово правоотношение, посочено в член 1, да започне каквато и да е дейност, той е информиран за рисковете, пред които се изправя, от предприятието и/или учреждението, ползващо неговите услуги;
2.
такава информация:
-
обхваща, по-конкретно, всички специални професионални квалификации или умения, които той трябва да притежава, или специалното медицинско налюдение, което трябва да се извършва, в съответствие с националното законодателство, и
-
ясно посочва всеки увеличен специфичен риск, в съответствие с националното законодателство, до който може да доведе работата.
Член 4
Обучение на работниците
Без да се засяга член 12 от Директива 89/391/ЕИО, държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че в случаите посочени в член 3, всеки работник получава достатъчно обучение, подходящо за съответните характеристики на работата, като се взема предвид неговата квалификация и опит.
Член 5
Използване услугите на работниците и медицинско наблюдение на работниците
1. Държавите-членки разполагат с възможността да забранят работниците по трудово правоотношение, посочено в член 1, да бъдат използвани за определени видове работа, както е определено в националното законодателство, които биха били особено опасни за тяхната безопасност и здраве, и по-специално за определени видове работа, които изискват специално медицинско наблюдение, както е определено в националното законодателство.
2. Когато държавите-членки не се възползват от възможността, посочена в параграф 1, без да се засяга член 14 от Директива 89/391/ЕИО, те вземат необходимите мерки, за да гарантират, че на работниците по трудово правоотношение, посочено в член 1, които са използвани за работа, която изисква специално медицинско наблюдение, както е определено в националното законодателство, е предоставено съответното специално медицинско наблюдение.
3. Държавите-членки решават дали съответното специално медицинско наблюдение, посочено в параграф 2, да бъде предоставяно и след прекратяването на трудовато правоотношение на съответния работник.
Член 6
Служби за защита и превенция
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че работниците, службите или лицата, определени, в съответствие с член 7 от Директива 89/391/ЕИО, да извършват дейности, свързани със защитата от професионални рискове и тяхното предотвратяване, са информирани за назначаването на работници по трудово правоотношение, посочено в член 1, до степента, необходима на определените работници, служби или лица, за да могат да изпълняват адекватно своите защитни и превантивни дейности за всички работници в предприятието и/или учреждението.
РАЗДЕЛ III
ОСОБЕНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 7
Временно трудово правоотношение: информация
Без да се засяга член 3, държавите-членки предприемат необходимите стъпки за да гарантират, че:
1.
преди работниците по временно трудово правоотношение, посочено в член 1, параграф 2, да бъдат предоставени, предприятието- и/или учреждението-ползвател посочват на временното предприятие, inter alia, необходимите професионални квалификации и специфичните характеристики на вакантното работно място, което трябва да се запълни;
2.
временното предприятие представя всички тези факти на вниманието на съответните работници.
Държавите-членки могат да предвидят, че подробностите, които се дават от предприятието- и/или учреждението-ползвател на временното предприятие по точка 1 от първата алинея, се посочват в договора за назначаване.
Член 8
Временно трудово правоотношение: отговорност
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че:
1.
без да се засяга отговорността на временното предприятие според националното законодателство, предприятието- и/или учреждението-ползвател отговаря/т за условията относно изпълнението на работата за времето на назначението;
2.
за целите на приложението на точка 1, условията относно изпълнението на работата се ограничават до тези, свързани с безопасността, хигиената и здравето при работа.
РАЗДЕЛ IV
РАЗНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 9
По-благоприятни разпоредби
Настоящата Директива не засяга съществуващите или бъдещи национални или общностни разпоредби, които са по-благоприятни за защитата на безопасността и здравето на работниците по трудово правоотношение, посочено в член 1.
Член 10
Заключителни разпоредби
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 31 декември 1992 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които вече са приети или приемат в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията на всеки пет години за практическото приложение на настоящата директива, като излагат гледните точки на работниците и работодателите.
Комисията предлага доклада на вниманието на Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Консултативния комитет за безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място.
4. Комисията внася в Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет редовен доклад по приложението на настоящата директива, като се държи сметка за параграфи 1, 2 и 3.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 25 юни 1991 година.