RÅDETS AFGØRELSE 2007/845/RIA
af 6. december 2007
om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for inddrivelse af aktiver om opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold eller andre formuegoder forbundet med kriminalitet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra a) og b), og artikel 34, stk. 2, litra c),
under henvisning til initiativ fra Kongeriget Belgien, Republikken Østrig og Republikken Finland,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hovedmotivet for den grænseoverskridende organiserede kriminalitet er økonomisk vinding. Denne økonomiske vinding er et incitament til at begå yderligere kriminalitet for at opnå endnu større gevinst. De retshåndhævende myndigheder bør derfor have de nødvendige forudsætninger for at efterforske og analysere de finansielle spor i forbindelse med kriminel virksomhed. For at bekæmpe organiseret kriminalitet effektivt kræves der en hurtig udveksling mellem Den Europæiske Unions medlemsstater af oplysninger, der kan føre til opsporing og beslaglæggelse af udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder, der tilhører kriminelle.
(2)
Rådet vedtog rammeafgørelse 2003/577/RIA af 22. juli 2003 om fuldbyrdelse i Den Europæiske Union af kendelser om indefrysning af formuegoder eller bevismateriale (2) og rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold (3), der omhandler visse aspekter af det strafferetlige samarbejde på områderne indefrysning og konfiskation af udbytte, redskaber og andre formuegoder forbundet med kriminalitet.
(3)
Det er nødvendigt med et tæt samarbejde mellem de relevante myndigheder i medlemsstaterne, som er involveret i opsporingen af ulovligt udbytte og andre formuegoder, der eventuelt vil kunne konfiskeres, og at der bør gives mulighed for direkte kommunikation mellem disse myndigheder.
(4)
Medlemsstaterne bør med henblik herpå oprette nationale kontorer for inddrivelse af aktiver med kompetence på disse områder og bør sikre, at disse kontorer hurtigt kan udveksle oplysninger.
(5)
Camden Assets Recovery Inter-Agency Network (CARIN) (Camden-nettet for kompetente myndigheder med hensyn til inddrivelse af aktiver), der blev oprettet i Haag den 22.-23. september 2004 af, Belgien, Det Forenede Kongerige, Irland, Nederlandene, Tyskland og Østrig udgør allerede et globalt net af aktører og eksperter, som skal øge den gensidige viden om metoder og teknikker vedrørende identificering, indefrysning, beslaglæggelse og konfiskation på tværs af grænserne af udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder forbundet med kriminalitet. Denne afgørelse bør supplere CARIN ved at skabe et retsgrundlag for udveksling af oplysninger mellem samtlige medlemsstaters kontorer for inddrivelse af aktiver.
(6)
I Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år« slås der til lyd for en styrkelse af redskaberne til at tackle de finansielle aspekter af organiseret kriminalitet, bl.a. ved fremme af oprettelsen af efterretningsenheder vedrørende kriminelle aktiver i medlemsstaterne.
(7)
Samarbejdet mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver og mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver og andre myndigheder, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, bør bygge på de procedurer og frister, der er fastsat i Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA af 18. december 2006 om forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder (4), herunder de deri fastsatte grunde til afslag.
(8)
Denne afgørelse bør ikke berøre samarbejdsordningerne i henhold til Rådets afgørelse 2000/642/RIA af 17. oktober 2000 om samarbejdsordninger mellem medlemsstaternes finansielle efterretningsenheder for så vidt angår udveksling af oplysninger (5) og eksisterende ordninger for politisamarbejde -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kontorer for inddrivelse af aktiver
1. Hver medlemsstat opretter eller udpeger et nationalt kontor for inddrivelse af aktiver med henblik på at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder forbundet med kriminalitet, som vil kunne gøres til genstand for en kendelse om indefrysning eller beslaglæggelse eller konfiskation afsagt af en kompetent judiciel myndighed under en straffesag eller, for så vidt det er muligt i henhold til den berørte medlemsstats nationale lov, en civil retssag.
2. Med forbehold af stk. 1 kan en medlemsstat i overensstemmelse med sin nationale lovgivning oprette eller udpege to kontorer for inddrivelse af aktiver. Hvis en medlemsstat har mere end to myndigheder, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, udpeger den højst to af sine kontorer for inddrivelse af aktiver som kontaktpunkter.
3. Medlemsstaterne angiver, hvilke myndigheder der fungerer som nationale kontorer for inddrivelse af aktiver som omhandlet i denne artikel. De meddeler skriftligt Generalsekretariatet for Rådet disse oplysninger og eventuelle efterfølgende ændringer. Denne meddelelse er ikke til hinder for, at andre myndigheder, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, kan udveksle oplysninger i medfør af artikel 3 og 4 med et kontor for inddrivelse af aktiver i en anden medlemsstat.
Artikel 2
Samarbejde mellem kontorer for inddrivelse af aktiver
1. Medlemsstaterne sikrer, at deres kontorer for inddrivelse af aktiver samarbejder indbyrdes med henblik på de i artikel 1, stk. 1, angivne formål ved at udveksle oplysninger og god praksis, både efter anmodning og uanmodet.
2. Medlemsstaterne sikrer, at dette samarbejde ikke hæmmes af den status, som kontorerne for inddrivelse af aktiver har i henhold til national lovgivning, uanset om de er del af en administrativ, en retshåndhævende eller en judiciel myndighed.
Artikel 3
Udveksling af oplysninger efter anmodning mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver
1. Et kontor for inddrivelse af aktiver i en medlemsstat eller andre myndigheder i en medlemsstat, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, kan fremsætte anmodning om oplysninger til et kontor for inddrivelse af aktiver i en anden medlemsstat med henblik på de formål, der er fastlagt i artikel 1, stk. 1. Det skal i den forbindelse følge rammeafgørelse 2006/960/RIA og de regler, der er vedtaget i forbindelse med gennemførelse heraf.
2. Når det anmodende kontor for inddrivelse af aktiver udfylder den formular, der er foreskrevet i rammeafgørelse 2006/960/RIA, angiver det også formålet med og grundene til anmodningen samt sagens art. Det skal tillige angive de formuegoder, der søges fundet (bankkonti, fast ejendom, biler, fritidsfartøjer eller andet af høj værdi), og/eller de fysiske eller juridiske personer, der formodes at være involveret (f.eks. navn, adresse, fødselsdato og fødested, registreringsdato, aktionærer, hovedsæde). Sådanne angivelser skal være så præcise som muligt.
Artikel 4
Uanmodet udveksling af oplysninger mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver
1. Kontorer for inddrivelse af aktiver eller andre myndigheder i en medlemsstat, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, kan inden for rammerne af den nationale lov, der finder anvendelse, og uden at have modtaget en anmodning herom udveksle oplysninger, som de anser for nødvendige, for at et andet kontor for inddrivelse af aktiver kan udføre sine opgaver med henblik på formålene fastlagt i artikel 1, stk. 1.
2. Artikel 3 finder tilsvarende anvendelse i relation til udveksling af oplysninger i henhold til denne artikel.
Artikel 5
Databeskyttelse
1. Hver medlemsstat sikrer, at de fastsatte regler for databeskyttelse også anvendes i forbindelse med den procedure for udveksling af oplysninger, der er fastsat i denne afgørelse.
2. Anvendelse af oplysninger, der er blevet udvekslet direkte eller bilateralt i henhold til denne afgørelse, er underlagt de nationale bestemmelser om databeskyttelse i den modtagende medlemsstat, idet oplysningerne er underlagt de samme regler for databeskyttelse, som hvis de var blevet indhentet i den modtagende medlemsstat. De personoplysninger, der behandles i forbindelse med anvendelsen af denne afgørelse, beskyttes i overensstemmelse med Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger og for de medlemsstater, der har ratificeret den, tillægsprotokollen hertil af 8. november 2001 om tilsynsmyndigheder og grænseoverskridende dataudveksling. Når de retshåndhævende myndigheder håndterer personoplysninger, som er fremskaffet i medfør af denne afgørelse, bør der også tages hensyn til principperne i Europarådets anbefaling R(87) 15 om politiets brug af personoplysninger.
Artikel 6
Udveksling af god praksis
Medlemsstaterne sikrer, at kontorerne for inddrivelse af aktiver udveksler god praksis med hensyn til metoder til at øge effektiviteten af medlemsstaternes bestræbelser på at opspore og identificere udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder forbundet med kriminalitet, som kan gøres til genstand for en kendelse om indefrysning, beslaglæggelse eller konfiskation afsagt af den kompetente judicielle myndighed.
Artikel 7
Forholdet til eksisterende samarbejdsordninger
Denne afgørelse berører hverken forpligtelser i medfør af Den Europæiske Unions instrumenter vedrørende gensidig retshjælp eller gensidig anerkendelse af retsafgørelser i straffesager, forpligtelser i medfør af bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger mellem medlemsstater og tredjelande vedrørende gensidig retshjælp og heller ikke forpligtelser i medfør af afgørelse 2000/642/RIA og rammeafgørelse 2006/960/RIA.
Artikel 8
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sørger for, at de er i stand til at samarbejde fuldt ud i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse senest den 18. december 2008. Inden samme dato sender medlemsstaterne Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen teksten til alle nationale retsforskrifter, som sætter dem i stand til at opfylde de forpligtelser, der følger af denne afgørelse.
2. Så længe medlemsstaterne ikke har gennemført rammeafgørelse 2006/960/RIA, læses henvisninger til nævnte rammeafgørelse i denne afgørelse som henvisninger til de instrumenter om politisamarbejde mellem medlemsstaterne, der finder anvendelse.
3. Senest den 18. december 2010 evaluerer Rådet, om medlemsstaterne har efterkommet denne afgørelse på baggrund af en rapport fra Kommissionen.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2007.
РЕШЕНИЕ 2007/845/ПВР НА СЪВЕТА
от 6 декември 2007 година
относно сътрудничеството между Службите за възстановяване на активи на държавите-членки при проследяване и установяване на облаги или друго имущество, свързани с престъпления
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 30, параграф 1, букви а) и б) и член 34, параграф 2, буква в) от него,
като взе предвид инициативата на Кралство Белгия, Република Австрия и Република Финландия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид че:
(1)
Основният мотив за трансграничната организирана престъпност е финансовата печалба. Тази финансова печалба е стимул за извършване на други престъпления за постигане на още по-голяма печалба. Затова правоприлагащите служби следва да имат необходимите умения за разследване и анализ на финансовите аспекти на престъпната дейност. За да се води ефикасна борба с организираната престъпност, между държавите-членки и ЕС трябва да се осъществява бърз обмен на информация, която да доведе до проследяването и конфискацията на облагите от престъпления, както и на друго имущество, принадлежащо на престъпни лица.
(2)
Съветът прие Рамково решение 2003/577/ПВР от 22 юли 2003 г. относно изпълнение в Европейския съюз на решения за обезпечаване на имущество или доказателства (2) и Рамково решение 2005/212/ПВР от 24 февруари 2005 г. относно конфискацията на облаги, средства и имущество, свързани с престъпления (3), които уреждат някои аспекти на съдебното сътрудничеството по наказателноправни въпроси в сферата на замразяването и конфискацията на облаги, средства и друго имущество, свързани с престъпления.
(3)
Необходимо е да се установи тясно сътрудничество между съответните органи на държавите-членки, които вземат участие в проследяването на незаконни облаги и друго имущество, които може да подлежат на конфискация, и да се предвидят разпоредби, позволяващи пряка връзка между тези органи.
(4)
За тази цел държавите-членки следва да разполагат с национални служби за възстановяване на активи с компетенции в тези области и да обезпечат бърз обмен на информация между тези служби.
(5)
Мрежата Камден на агенциите за възстановяване на активи (CARIN), създадена в Хага на 22-23 септември 2004 г. от Австрия, Белгия, Германия, Ирландия, Нидерландия и Обединеното кралство, вече представлява глобална мрежа от професионалисти и експерти, имаща за цел подобряването и съдействието за запознаване с методите и техниките в областта на трансграничната идентификация, замразяване, запориране и конфискация на облаги и друго имущество, свързани с престъпления. Настоящото решение следва да допълни мрежата CARIN, като предвиди законова база за обмен на информация между службите за възстановяване на активи на всички държави-членки.
(6)
В своето съобщение до Съвета и до Европейския парламент „Програмата от Хага: десет приоритета за следващите пет години“ Комисията подкрепи също така укрепването на инструментите, с които да се подходи към финансовите аспекти на организираната престъпност, inter alia, посредством учредяването на отдели за разследване на активи от престъпления в държавите-членки.
(7)
Сътрудничеството между Службите за възстановяване на активи, както и между тях и другите отдели, натоварени с улесняване на проследяването и идентификацията на облагите от престъпни дейности, се осъществява съгласно процедурите и сроковете, предвидени в Рамково решение 2006/960/ПВР на Съвета от 18 декември 2006 г. за опростяване обмена на информация и разузнавателни данни между правоприлагащите органи на държавите-членки на Европейския съюз (4), включително и основанията за отказ, които се съдържат в него.
(8)
Настоящото решение не засяга договореностите за сътрудничество, определени с Решение 2000/642/ПВР на Съвета от 17 октомври 2000 г. относно условията за сътрудничество и обмен на информация между звената за финансово разузнаване на държавите-членки (5), нито съществуващите договорености за полицейско сътрудничество,
РЕШИ:
Член 1
Служби за възстановяване на активи
1. Всяка държава-членка учредява или определя Национална служба за възстановяване на активи за целите на проследяването и идентификацията на облаги от престъпления и друго имущество, свързано с престъпления, които могат да станат предмет на заповед за замразяване, запориране или конфискация, издадена от компетентен съдебен орган по време на наказателни или, доколкото е възможно според националното законодателство на държавата-членка, граждански дела.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите-членки могат, в съответствие с националното законодателство, да учредят или определят две служби за възстановяване на активи. Ако някоя държава-членка има повече от два отдела, натоварени да улеснят проследяването и идентификацията на облаги от престъпления, за контактни точки се определят максимум две служби за възстановяване на активи.
3. Държавите-членки посочват отдела/отделите, който/които се определя/т за национална служба/национални служби за възстановяване на активи по смисъла на настоящия член. Те съобщават писмено тази информация и всякакви по-нататъшни промени на генералния секретариат на Съвета. Тази нотификация не изключва възможността други отдели, които са натоварени да улесняват проследяването и идентификацията на облагите от престъпления, да обменят информация съгласно членове 3 и 4 със службата за възстановяване на активи на друга държава-членка.
Член 2
Сътрудничество между службите за възстановяване на активи
1. Държавите-членки се грижат техните служби за възстановяване на активи да си сътрудничат една с друга за целите, изложени в член 1, параграф 1, като обменят информация и добри практики както при поискване, така и по собствена инициатива.
2. Държавите-членки се грижат това сътрудничество да не е възпрепятствано от вътрешния статут на службите за възстановяване на активи, независимо дали те са част от административен, правоприлагащ или съдебен орган.
Член 3
Обмен на информация между службите за възстановяване на активи при поискване
1. Службата за възстановяване на активи на държава-членка или друг отдел в нея, натоварен да улеснява проследяването и идентификацията на облагите от престъпления, може да направи искане пред службата за възстановяване на активи на друга държава-членка за информация, свързана с целите, посочени в член 1, параграф 1. За тази цел тя се опира на Рамково решение 2006/960/ПВР и на правилата, приети за изпълнението му.
2. Когато се попълва формулярът, предвиден от Рамково решение 2006/960/ПВР, службата за възстановяване на активи, която подава искането, определя също така обекта на това искане и причините за него, както и естеството на делото. Тя също така предоставя подробности за набелязаното или търсеното имущество (банкови сметки, недвижимо имущество, коли, яхти и други предмети с висока стойност) и/или за физическите или юридическите лица, за които се предполага, че са замесени (например имена, адреси, дата и място на раждане, дата на регистрация, акционери, седалища). Тези подробности следва да са възможно най-точни.
Член 4
Обмен на информация по инициатива на службите за възстановяване на активи
1. Службите за възстановяване на активи или други отдели, натоварени да улесняват проследяването и идентификацията на облаги от престъпления, могат в рамките на действащото национално законодателство и без да подават молба за тази цел, да обменят информацията, която те смятат за необходима за изпълнението на задачите на друга служба за възстановяване на активи, съгласно целите на настоящото решение, посочени в член 1, параграф 1.
2. Член 3 се прилага спрямо обмена на информация по настоящия член mutatis mutandis.
Член 5
Защита на данните
1. Всяка държава-членка гарантира също така прилагането на установените правила за защита на личните данни при процедурата по обмен на информация, предвидена от настоящото решение.
2. При използването на информацията, която е била обменена пряко или двустранно по силата на настоящото решение, се прилагат разпоредбите на националното законодателство за защита на личните данни на получаващата държавата-членка, където информацията подлежи на същите правила за защита на личните данни, както ако са събрани в получаващата държава-членка. Личните данни, обработени в контекста на изпълнение на настоящото решение, се защитават в съответствие с Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата във връзка с автоматичната обработка на лични данни и за тези държави-членки, които са го ратифицирали, се прилага допълнителният протокол към посочената конвенция от 8 ноември 2001 г., относно надзорните органи и трансграничните потоци от данни. Принципите на Препоръка № R(87) 15 на Съвета на Европа относно регламентиране на използването на лични данни в полицейския сектор следва също така да се вземат предвид, когато изпълнителните власти обработват лични данни, получени съгласно настоящото решение.
Член 6
Споделяне на най-добрите практики
Държавите-членки се грижат службите за възстановяване на активи да обменят най-добри практики относно начините за подобряване на ефикасността на усилията на държавите-членки при проследяване и идентификация на облагите от, или на друго имущество, свързано с престъпления, които могат да бъдат предмет на заповед за замразяване, запориране или конфискация, издадена от компетентен съдебен орган.
Член 7
Връзка със съществуващи договорености за сътрудничество
Настоящото решение не засяга задълженията, възникващи вследствие на инструменти на Европейския съюз за взаимна правна помощ или взаимно признаване на решенията по наказателни дела и от двустранни или многостранни споразумения или договорености между държавите-членки и трети страни за взаимна правна помощ, както и от Решение 2000/642/ПВР и Рамково решение 2006/960/ПВР.
Член 8
Изпълнение
1. Държавите-членки гарантират възможността за пълно сътрудничество в съответствие с разпоредбите на настоящото решение до 18 декември 2008 г. До същата дата държавите-членки предават на генералния секретариат на Съвета и на Комисията текста на разпоредбите от своето национално законодателство, които им позволяват да изпълняват задълженията, наложени им с настоящото решение.
2. Докато държавите-членки все още не са изпълнили Рамково решение 2006/960/ПВР, позоваванията на това рамково решение в настоящото решение се разбират като позовавания на приложимите инструменти за полицейско сътрудничество между държавите-членки.
3. До 18 декември 2010 г. Съветът оценява изпълнението на настоящото решение от държавите-членки въз основа на доклад, изготвен от Комисията.
Член 9
Прилагане
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 6 декември 2007 година.