KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2182/2005
af 22. december 2005
om ændring af forordning (EF) nr. 1973/2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 145 og 155, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 99, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 må den støtte til frø, som der ansøges om, ikke overstige et loft, som fastsættes af Kommissionen. Hvis den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte loft, reduceres støtten pr. landbruger forholdsmæssigt.
(2)
I kapitel 10 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004 (2) fastsættes betingelserne for at modtage støtte til frø. I henhold til artikel 49 i nævnte forordning ydes der kun støtte til frø på betingelse af, at frøene er blevet afsat af støttemodtageren til såning senest den 15. juni i året efter høsten.
(3)
Det forhold, at det er nødvendigt at anvende en eventuel nedsættelseskoefficient i samme år, skaber alvorlige problemer for gennemførelsen af den nye ordning. For at undgå anvendelsen af en sådan nedsættelseskoefficient synes det eneste alternativ at være fortrinsvis at foretage alle betalinger, når alle frøene er afsat, dvs. når den samlede mængde frø er kendt. Dette ville imidlertid forsinke datoen for betalingen til landbrugerne væsentligt og med tiden skabe økonomiske problemer for dem. For at undgå denne situation bør der indføres en forskudsordning for støtte til frø.
(4)
I forordning (EF) nr. 1782/2003 som ændret ved forordning (EF) nr. 864/2004 (3) fastsættes regler for koblet støtte til bomuld, olivenolie og råtobak.
(5)
Navnlig er det ved afsnit IV, kapitel 10a, i forordning (EF) nr. 1782/2003 gjort muligt at yde direkte støtte til produktion af bomuld. Der bør derfor fastsættes detaljerede regler for ydelsen af nævnte støtte.
(6)
I henhold til artikel 110b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er berettigelsen til støtte pr. hektar bomuldsareal betinget af, at landbrugeren anvender godkendte sorter og dyrker bomulden på arealer, der er godkendt af medlemsstaterne. Godkendelseskriterierne bør derfor præciseres, både hvad angår sorter og landbrugsarealer, der er egnede til bomuldsproduktion.
(7)
For at kunne opnå hektarstøtte til bomuld skal landbrugerne tilså godkendte arealer. Der bør fastlægges et kriterium, hvorved tilsåningen defineres. Medlemsstaternes fastsættelse af den minimale såningstæthed på disse arealer på grundlag af de pedoklimatiske forhold og de særlige regionale betingelser bør udgøre et objektivt kriterium for fastlæggelsen af, om tilsåningen er foretaget korrekt.
(8)
Hvis det nationale basisareal, der er fastsat for bomuld i artikel 110c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, overskrides, nedsættes det støttebeløb, der skal udbetales pr. støtteberettiget hektar. For Grækenlands vedkommende bør det dog præciseres, hvorledes det nedsatte beløb skal beregnes under hensyn til opdelingen af det nationale areal på underarealer, som der gælder forskellige støttebeløb for.
(9)
Medlemsstaterne bør godkende brancheorganisationerne for bomuldsproduktion på grundlag af objektive kriterier, hvad angår størrelse, arbejdsopgaver og intern organisation. En brancheorganisations størrelse bør fastsættes under hensyn til det nødvendige i, at den egreneringsvirksomhed, der er medlem, kan modtage tilstrækkeligt store mængder ikke-egreneret bomuld. Da brancheorganisationens hovedformål er at forbedre kvaliteten af den bomuld, der skal leveres, skal den træffe foranstaltninger i overensstemmelse hermed til gavn for sine medlemmer.
(10)
For at undgå komplikationer i forbindelse med forvaltningen af støtteordningen må en og samme producent kun være tilsluttet én brancheorganisation. Af samme årsag må landbrugermedlemmet af en brancheorganisation, når han afgiver tilsagn om at levere sin producerede bomuld, kun levere den til en egreneringsvirksomhed, der er medlem af samme organisation.
(11)
I henhold til artikel 110e i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan brancheorganisationerne beslutte at graduere den støtte, som deres landbrugermedlemmer er berettigede til. Gradueringsskalaen skal være i overensstemmelse med kriterier for navnlig kvaliteten af den bomuld, der skal leveres, idet kriterier med tilknytning til produktionsforøgelse udelukkes. Med henblik herpå bør brancheorganisationerne fastlægge parcelkategorierne på grundlag af bl.a. kriterier vedrørende kvaliteten af den bomuld, der produceres på disse parceller.
(12)
Med henblik på at fastlægge det støttebeløb, der skal udbetales til landbrugermedlemmerne af brancheorganisationerne for bomuldsproduktion, bør skalaen baseres på en metode til fordeling af det samlede graduerede støttebeløb mellem de forskellige parcelkategorier, procedurer for vurdering og klassifikation af hver enkelt parcel i en af disse kategorier, en beregning af støttebeløbet pr. støtteberettiget hektar på grundlag af det budget, der står til rådighed for hver kategori, og det samlede antal hektar i hver kategori.
(13)
Med henblik på at klassificere parcellerne i en af de kategorier, som skalaen omfatter, kan den leverede bomuld analyseres i alle berørte parters nærvær.
(14)
Da landbrugermedlemmet ikke er forpligtet til at levere sin bomuld, bør han have ret til mindst den ikke-graduerede del af støtten, hvis der ikke finder nogen levering sted. Gradueringsskalaen bør tage højde for denne situation ved at fastsætte det minimumsbeløb for støtte pr. hektar, som kan godtages, hvis der ikke finder nogen levering sted.
(15)
Ved anvendelsen af skalaen og for at sikre forenkling bør alle parceller, der tilhører en og samme producent, anses for at tilhøre en og samme kategori parceller, der giver samme kvalitet bomuld.
(16)
Efter at betalingsorganet har modtaget meddelelsen fra brancheorganisationen om de støttebeløb, der skal udbetales til landbrugermedlemmerne, bør det træffe de nødvendige kontrolforanstaltninger og udbetale støtten.
(17)
Skalaen bør være godkendt af medlemsstaten. For at underrette landbrugermedlemmerne til rette tid bør der fastsættes en frist, før hvis udløb medlemsstaten bør beslutte, om den vil godkende brancheorganisationens skala og de ændringer, der eventuelt efterfølgende er foretaget deraf. Da brancheorganisationen ikke er forpligtet til at fastsætte en gradueringsskala, bør den selv kunne beslutte at afbryde anvendelsen af skalaen, idet medlemsstaten underrettes herom.
(18)
Støtteordningen for bomuld forudsætter, at medlemsstaterne giver deres producenter visse oplysninger om bomuldsdyrkning, bl.a. om godkendte sorter, objektive kriterier for godkendelse af arealer og minimal såningstæthed. For at underrette landbrugerne til rette tid bør medlemsstaten give dem disse oplysninger inden en bestemt dato.
(19)
Da det påhviler Kommissionen at kontrollere den korrekte anvendelse af bestemmelserne om anvendelsen af den afgrødespecifikke betaling for bomuld, bør medlemsstaterne til rette tid give den de samme oplysninger samt oplysninger om brancheorganisationerne.
(20)
Anvendelsen af den støtteordning for bomuld, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1782/2003, gør bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1591/2001 af 2. august 2001 om gennemførelsesbestemmelser til støtteordningen for bomuld (4) overflødige. Nævnte forordning bør derfor ophæves.
(21)
Det er ved afsnit IV, kapitel 10b, i forordning (EF) nr. 1782/2003 gjort muligt at yde direkte støtte til olivenplantager. Der bør derfor fastsættes detaljerede regler for ydelsen af støtten.
(22)
Det er i artikel 110i i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsat, at medlemsstaterne fastlægger højst fem kategorier olivenplantager og fastsætter en støtte pr. GIS-ha oliven for hver af disse kategorier. Med henblik herpå bør Kommissionen fastlægge en fælles rammeordning for miljømæssige og samfundsmæssige kriterier, der knytter sig til olivenlandskabernes kendetegn og de samfundsmæssige traditioner.
(23)
For at forbedre kontrollen er det nødvendigt, at oplysningerne om den enkelte landbrugers tilhørsforhold til de forskellige kategorier olivenplantager registreres i det geografiske informationssystem for oliven. Det bør gøres muligt at tilpasse kategorierne en gang om året, hvis der sker ændringer i de miljømæssige og samfundsmæssige betingelser.
(24)
Støtten til olivenplantager ydes pr. GIS-ha oliven. Det er derfor nødvendigt at beregne hver landbrugers støtteberettigede areal efter en fælles metode, hvor arealenheden udtrykkes i GIS-ha oliven. For at lette de administrative procedurer bør der fastsættes undtagelsesforanstaltninger både for parceller med en mindstestørrelse, som skal fastsættes af medlemsstaten, og for olivenparceller, der er beliggende i en administrativ enhed, for hvilken medlemsstaten har etableret et alternativt system til GIS for oliven.
(25)
Ved udbetalingen af støtten pr. GIS-ha oliven er det hensigtsmæssigt, at medlemsstaten i første omgang og for at underrette landbrugerne til rette tid ved hvert års begyndelse fastlægger et vejledende støttebeløb pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager. Dette vejledende beløb bør beregnes på grundlag af de disponible data vedrørende antallet af landbrugere og de arealer, hvortil der skal ydes olivenplantagestøtte; medlemsstaten fastsætter senere det endelige støttebeløb på grundlag af mere præcise data.
(26)
Ifølge en af de betingelser, der er fastsat for støtten til olivenplantager, må antallet af oliventræer på plantagen ikke afvige med mere end 10 % fra det antal, der blev registreret den 1. januar 2005. For at kontrollere opfyldelsen af denne betingelse bør medlemsstaterne før denne dato fastlægge, hvilke oplysninger der er nødvendige for at identificere den pågældende parcel. For Frankrig og Portugal er det nødvendigt at bestemme, at fastlæggelsen af oplysningerne om de berørte parceller udsættes til et senere tidspunkt for at tage hensyn til de arealer, som tilplantes med oliventræer i medfør af de programmer, der er godkendt i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1638/98 af 20. juli 1998 om ændring af forordning nr. 136/66/EØF om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (5).
(27)
For at gøre det muligt for Kommissionen at kontrollere, at de bestemmelser, der tager sigte på betalingen af støtten til olivenplantager, anvendes korrekt, bør medlemsstaterne med jævne mellemrum give oplysning om de støttede olivenarealer og om størrelsen af den støtte, der skal ydes til hver kategori olivenplantager.
(28)
I henhold til afsnit IV, kapitel 10c, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der ydes direkte støtte til produktion af tobak. Der bør derfor fastsættes detaljerede regler for ydelsen af støtten.
(29)
Af hensyn til klarheden bør der fastlægges visse definitioner.
(30)
Tobakssorterne bør klassificeres i grupper efter modningsmetode og produktionsomkostninger under hensyn til de beskrivelser, der benyttes i international handel.
(31)
De virksomheder, der foretager den første forarbejdning og har tilladelse til at indgå dyrkningskontrakter, bør godkendes som følge af deres rolle som kontrahent. En sådan godkendelse bør trækkes tilbage, hvis reglerne ikke overholdes, og medlemsstaterne bør fastsætte særlige betingelser for forarbejdning af tobak.
(32)
I medfør af artikel 110k i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastsættes anerkendte produktionsområder for hver gruppe tobakssorter på grundlag af de traditionelle produktionsområder med henblik på ydelsen af støtten. Det bør tillades medlemsstaterne at begrænse produktionsområderne, navnlig for at forbedre kvaliteten.
(33)
For at muliggøre kontrol og forvalte udbetalingen af støtten effektivt bør tobakken produceres i henhold til dyrkningskontrakter mellem landbrugerne og de virksomheder, der foretager den første forarbejdning. De vigtigste elementer, der skal fremgå af dyrkningskontrakten vedrørende den enkelte høst, bør specificeres. De endelige datoer for indgåelse og registrering af kontrakter bør fastsættes så betids, at der lige fra produktionsårets start kan sikres landbrugerne stabile afsætningsmuligheder for den kommende høst og forarbejdningsvirksomhederne regelmæssige leveringer.
(34)
Når der indgås en dyrkningskontrakt med en producentsammenslutning, bør de vigtigste detaljer vedrørende hver enkelt landbruger anmeldes for at muliggøre effektiv kontrol. For at forhindre konkurrencefordrejning og vanskeligheder ved overvågningen bør det ikke tillades producentsammenslutninger at foretage første forarbejdning. For at respektere markedsstrukturerne bør det slås fast, at en landbruger kun må være medlem af én producentsammenslutning.
(35)
Støtteberettiget råtobak bør være af sund og sædvanlig markedskvalitet samt fri for visse kendetegn, der hindrer normal afsætning.
(36)
Som følge af særtrækkene ved støtteordningen bør der fastlægges bestemmelser om tvistbilæggelse ved blandede udvalgs mellemkomst.
(37)
For at kunne forvalte rammebeløbet til råtobak hensigtsmæssigt bør medlemsstaterne tidligt på produktionsåret fastsætte et vejledende støttebeløb pr. sort eller sortsgruppe og fastsætte et endeligt støttebeløb, efter at alle leveringer har fundet sted. Det endelige støttebeløb bør ikke overstige præmieniveauet for 2005.
(38)
For at anspore til forbedring af tobaksproduktionens kvalitet og værdi bør det tillades medlemsstaterne at graduere det støttebeløb, der fastsættes til hver sort eller sortsgruppe, efter den leverede tobaks kvalitet.
(39)
Der bør udbetales støtte for den mængde tobak i blade, som landbrugerne leverer til de virksomheder, der foretager den første forarbejdning, forudsat at mindstekravene til kvaliteten er opfyldt. Støtten bør tilpasses, når den leverede tobaks vandindhold afviger fra det vandindhold, der er fastsat for hver sortsgruppe på grundlag af rimelige kvalitetskrav. For at lette kontrollen ved leveringen bør omfanget og hyppigheden af prøveudtagningen og metoden til beregning af den justerede vægt med henblik på at bestemme vandindholdet fastlægges.
(40)
Den periode, i hvilken tobakken leveres til forarbejdningsvirksomhederne, bør begrænses for at forhindre svigagtig overførsel fra en høst til den følgende. I adskillige medlemsstater foretages der kontrol det sted, hvortil tobakken leveres, frem for det sted, hvor den forarbejdes. De steder, hvortil tobakken skal leveres, og den kontrol, der skal foretages, bør specificeres. Medlemsstaterne bør godkende sådanne opkøbscentre.
(41)
Betingelserne for støttens udbetaling bør fastsættes for at forhindre svig. Det henhører dog under medlemsstaternes ansvar at fastlægge yderligere forvaltnings- og kontrolordninger.
(42)
Støtten bør først udbetales, efter at leveringerne af al tobak produceret i en medlemsstat er kontrolleret, med henblik på at sikre, at de pågældende transaktioner rent faktisk er gennemført. Dog bør der betales forskud til producenterne på 50 % af det skyldige vejledende beløb på betingelse af, at der stilles tilstrækkelig sikkerhed.
(43)
Af administrative årsager bør støtten i hver medlemsstat kun ydes for produkter, der produceres på den pågældende medlemsstats område. Der bør fastsættes særlige bestemmelser for at tage hensyn til tilfælde, hvor tobakken forarbejdes i andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor den er produceret. I så fald bør den pågældende mængde råtobak henregnes til den medlemsstat, hvor den er produceret, til fordel for producenterne i denne medlemsstat.
(44)
Som følge af reformen af tobakspolitikken vil opkøbsprogrammet for tobakskvoter ophøre med at finde anvendelse. De producenter, der deltog i programmet i 2002 og 2003, vil dog vedblive med at modtage betaling af opkøbsprisen indtil henholdsvis 2007 og 2008. I øjeblikket fastsættes opkøbsprisen til en procentdel af tobakspræmien i et givet produktionsår. Den nuværende tobakspræmieordning vil ikke længere være gældende fra 1. januar 2006, og det er derfor nødvendigt som en overgangsforanstaltning at fastlægge et nyt grundlag for beregningen af den fremtidige kvoteopkøbspris. Præmieniveauerne for råtobak er ikke blevet ændret i produktionsårene 2002-2005. Præmieniveauet for 2005 bør derfor af hensyn til kontinuiteten anvendes som grundlag for beregningen af opkøbsprisen.
(45)
Kommissionens forordning (EF) nr. 2848/98 af 22. december 1998 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 for så vidt angår præmieordningen, produktionskvoterne og den særstøtte, der ydes til producentsammenslutningerne, i tobakssektoren (6) kan ophæves, efter at den garantitærskel og det præmiesystem, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 (7) er ophævet. Bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 85/93 af 19. januar 1993 om kontrolagenturer i tobakssektoren (8) er blevet forældet og kan derfor ophæves.
(46)
Forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(47)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1973/2004 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1, stk. 1, tilføjes følgende litraer:
»q)
afgrødespecifik betaling for bomuld, jf. afsnit IV, kapitel 10a, i nævnte forordning
r)
støtte til olivenplantager, jf. afsnit IV, kapitel 10b, i nævnte forordning
s)
tobaksstøtte, jf. afsnit IV, kapitel 10c, i nævnte forordning.«
2)
Artikel 3, stk. 1, litra a), affattes således:
»a)
senest den 15. september det pågældende år: de arealer eller, når det gælder mælkepræmien, tillægspræmien, frø og tobak i henhold til artikel 95, 96, 99 og 110k i forordning (EF) nr. 1782/2003, de mængder, for hvilke der er ansøgt om støtte for det pågældende kalenderår, i givet fald underinddelt efter delbasisareal«
3)
Artikel 21, stk. 1, affattes således:
»1. Medmindre andet følger af artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003, udbetales støtten til kartoffelstivelse til landbrugerne af den medlemsstat, på hvis område den bedrift, der afleverer kartoflerne med henblik på produktion af kartoffelstivelse, er beliggende, for alle de mængder, der i produktionsåret er leveret til stivelsesfabrikanten, senest fire måneder efter den dato, på hvilken dokumentationen i henhold til artikel 20 i nærværende forordning blev fremlagt, såfremt betingelserne i henhold til artikel 19 i nærværende forordning er opfyldt.«
4)
Som artikel 49a indsættes:
»Artikel 49a
Forskudsbetalinger
Medlemsstaterne kan fra 1. december i produktionsåret yde forskudsbetalinger til frøproducenter. Denne betaling skal være proportional med den mængde frø, der allerede er afsat til såning i henhold til artikel 49, forudsat at samtlige betingelser i kapitel 10 er opfyldt.«
5)
Som kapitel 17a indsættes:
»KAPITEL 17a
AFGRØDESPECIFIK BETALING FOR BOMULD
Artikel 171a
Godkendelse af landbrugsarealer til produktion af bomuld
Medlemsstaterne fastlægger de objektive kriterier, på grundlag af hvilke arealerne godkendes til den afgrødespecifikke betaling for bomuld, der er fastsat i artikel 110a i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Disse kriterier baseres på et eller flere af følgende elementer:
a)
de økonomiske forhold i landbruget i regionerne med betydelig bomuldsproduktion
b)
de pedoklimatiske forhold på de pågældende arealer
c)
forvaltningen af vand til kunstvanding
d)
omdrift og dyrkningsteknikker, som kan respektere miljøet.
Artikel 171aa
Godkendelse af sorter til såning
Medlemsstaterne godkender de sorter, der er registreret i Fællesskabets sortsliste, og som er tilpasset markedets behov.
Artikel 171ab
Betingelser for støtteberettigelse
Tilsåningen af de arealer, der er omhandlet i artikel 110b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, finder sted ved anvendelse af en minimal såningstæthed, som fastsættes af medlemsstaten på grundlag af de pedoklimatiske forhold og eventuelt de særlige regionale forhold.
Artikel 171ac
Dyrkningspraksis
Medlemsstaterne bemyndiges til at fastsætte særlige regler for den dyrkningspraksis, der er nødvendig til afgrødepleje under normale vækstbetingelser, med undtagelse af høst.
Artikel 171ad
Beregning af støttebeløbet pr. støtteberettiget hektar
1. Hvis det støtteberettigede bomuldsareal i Spanien og Portugal overstiger det nationale basisareal, der er fastsat i artikel 110c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, multipliceres det støttebeløb, der er fastsat i stk. 2 i nævnte artikel, med en nedsættelseskoefficient, der opnås ved at dividere basisarealet med det støtteberettigede areal, jf. dog artikel 171ag.
2. Hvis det støtteberettigede bomuldsareal i Grækenland overstiger 300 000 hektar, opnås det støttebeløb, der skal udbetales pr. hektar, ved at sammenlægge beløbet 594 EUR multipliceret med 300 000 hektar og et supplerende beløb multipliceret med det areal, der overstiger 300 000 hektar, og dividere det derved opnåede beløb med det samlede støtteberettigede areal, jf. dog artikel 171ag.
Det i første afsnit omhandlede supplerende beløb er lig med:
-
342,85 EUR, hvis det støtteberettigede areal er på mere end 300 000 hektar og mindre end eller lig med 370 000 hektar
-
342,85 EUR multipliceret med en nedsættelseskoefficient på 70 000 og divideret med antallet af støtteberettigede hektar, der overstiger 300 000, hvis det støtteberettigede areal er på mere end 370 000 hektar.
Artikel 171ae
Godkendelse af brancheorganisationer
Hvert år godkender medlemsstaterne inden den 31. december med henblik på det følgende års såning enhver brancheorganisation for bomuldsproduktion, der ansøger herom, og som:
a)
dækker et samlet areal, der er større end en af medlemsstaten fastsat grænse på mindst 10 000 ha, og opfylder de godkendelseskriterier, der er fastsat i artikel 171a, samt mindst én egreneringsvirksomhed
b)
træffer klart fastlagte foranstaltninger, som bl.a. tager sigte på:
-
bedre udnyttelse af den producerede ikke-egrenerede bomuld
-
forbedring af den ikke-egrenerede bomulds kvalitet i overensstemmelse med egreneringsvirksomhedens behov
-
anvendelse af miljøvenlige produktionsmetoder
c)
har fastlagt interne driftsmæssige regler for bl.a.:
-
betingelser for medlemskab og medlemsbidrag i overensstemmelse med medlemsstaternes og Fællesskabets forskrifter
-
i påkommende tilfælde en skala for graduering af støtten efter parcelkategori fastlagt på grundlag af bl.a. kvaliteten af den ikke-egrenerede bomuld, der skal leveres.
For 2006 godkender medlemsstaterne dog brancheorganisationerne for bomuldsproduktion inden den 28. februar 2006.
Artikel 171af
Producenternes forpligtelser
1. En producent må ikke være medlem af flere brancheorganisationer.
2. En producent, der er medlem af en brancheorganisation, har pligt til at levere den producerede bomuld til en egreneringsvirksomhed, der er medlem af samme organisation.
3. Producenternes deltagelse i en godkendt brancheorganisation skal sikres ved frivilligt medlemskab.
Artikel 171ag
Graduering af støtten
1. Inklusive den forhøjelse, der er fastsat i artikel 110f, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, fastlægger den skala, der er omhandlet i artikel 110e i nævnte forordning (i det følgende benævnt »skalaen«):
a)
de støttebeløb pr. støtteberettiget hektar, som et landbrugermedlem skal oppebære i henhold til sine parcellers klassificering i de fastlagte kategorier, der er omhandlet i stk. 2
b)
metoden til opdeling af det samlede beløb, der er afsat til graduering af støtten, på parcelkategorier i henhold til stk. 2.
Ved anvendelsen af litra a) er basisbeløbet mindst lig med den ikke-graduerede del af den støtte pr. støtteberettiget hektar, der er fastsat i artikel 110c, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, i påkommende tilfælde tilpasset i henhold til stk. 3 i nævnte artikel.
Den beregning, der er omhandlet i litra a), gælder også for den situation, hvor der ikke leveres bomuld til egreneringsvirksomheden. I dette tilfælde er det minimumsbeløb for støtte pr. støtteberettiget hektar, som det pågældende landbrugermedlem skal oppebære, mindst lig med den ikke-graduerede del af den støtte pr. støtteberettiget hektar, der er fastsat i artikel 110c, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, i påkommende tilfælde tilpasset i henhold til stk. 3 i nævnte artikel.
2. Parcellerne klassificeres i en række kategorier, som fastlægges af brancheorganisationerne for bomuldsproduktion under hensyn til mindst ét af følgende kvalitative kriterier:
a)
den producerede bomulds fiberlængde
b)
den producerede bomulds vandindhold
c)
den producerede bomulds gennemsnitlige indhold af urenheder.
Skalaen fastlægger de procedurer, som gør det muligt at vurdere hver parcel ud fra disse kriterier og at klassificere den i en af de fastlagte kategorier.
Skalaen må under ingen omstændigheder omfatte kriterier med tilknytning til produktionsforøgelse og afsætning på bomuldsmarkedet.
Ved anvendelsen af skalaen kan samtlige en og samme producents parceller anses for at høre til en og samme gennemsnitskategori af parceller og give en og samme kvalitet bomuld.
3. Om fornødent analyseres den ikke-egrenerede bomuld ved leveringen til egreneringsvirksomheden i alle berørte parters nærvær på grundlag af repræsentative stikprøver med henblik på klassifikationen på skalaen for de enkelte kategorier parceller.
4. Brancheorganisationen meddeler betalingsorganet det beløb, der som følge af anvendelsen af skalaen skal udbetales til hver af dens producenter. Betalingsorganet foretager udbetalingen efter at have kontrolleret de pågældende støttebeløbs overensstemmelse og berettigelse.
Artikel 171ah
Godkendelse og ændringer af skalaen
1. Skalaen meddeles første gang den berørte medlemsstat med henblik på dennes godkendelse inden den 28. februar 2006 for såningen i 2006.
Medlemsstaten beslutter inden for en måned efter nævnte meddelelse, om den vil godkende skalaen.
2. De godkendte brancheorganisationer meddeler inden den 31. januar den berørte medlemsstat, hvilke ændringer der foretages af skalaen for såningen i det igangværende år.
De ændringer, der foretages af skalaen, betragtes som godkendt, medmindre den berørte medlemsstat gør indsigelser inden for en måned efter den i første afsnit omhandlede dato.
Godkendes ændringerne af skalaen ikke, beregnes den støtte, der skal udbetales, på grundlag af den godkendte skala uden hensyntagen til de ikke-godkendte ændringer.
3. Beslutter brancheorganisationen at afbryde anvendelsen af skalaen, underretter den medlemsstaten herom. Afbrydelsen får virkning for det følgende års såning.
Artikel 171ai
Meddelelser til producenterne og til Kommissionen
1. Medlemsstaterne giver inden den 31. januar det pågældende år de bomuldsproducerende landbrugere og Kommissionen meddelelse om:
a)
godkendte sorter; dog skal sorter, der efter denne dato godkendes i henhold til artikel 171aa, meddeles landbrugerne inden den 15. marts samme år
b)
kriterierne for godkendelse af arealer
c)
den minimale såningstæthed for bomuld, der er omhandlet i artikel 171ab
d)
den krævede dyrkningspraksis.
2. Trækkes godkendelsen af en sort tilbage, underretter medlemsstaterne senest den 31. januar landbrugerne herom med henblik på det følgende års såning.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen følgende oplysninger:
a)
senest den 30. april det pågældende år navnene på de godkendte brancheorganisationer og deres vigtigste kendetegn med hensyn til areal, produktionspotentiale, antal producenter, antal egreneringsvirksomheder og egreneringskapacitet
b)
senest den 15. september det pågældende år de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgning om specifik betaling for bomuld
c)
senest den 31. juli det følgende år de endelige oplysninger om de tilsåede arealer, for hvilke den specifikke betaling for bomuld konkret er foretaget for det pågældende år, i påkommende tilfælde efter fradrag af de arealnedsættelser, der er fastsat i del II, afsnit IV, kapitel I, i forordning (EF) nr. 796/2004.«
6)
Som kapitel 17b indsættes:
»KAPITEL 17b
STØTTE TIL OLIVENPLANTAGER
Artikel 171b
Kategorier olivenplantager
1. Medlemsstaterne fastlægger de olivenplantager, der er berettiget til den i artikel 110g i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte støtte, og klassificerer dem i højst fem kategorier på grundlag af kriterier, der udvælges blandt følgende:
a)
miljøkriterier:
i)
vanskelig adgang til parcellerne
ii)
risiko for fysisk forringelse af arealerne
iii)
særtræk ved olivenplantagerne: gamle oliventræer, af kultur- og landskabsværdi, på skråning, traditionelle sorter, sjældne eller beliggende i fredede områder
b)
sociale kriterier:
i)
områder, der er stærkt afhængige af olivendyrkning
ii)
områder med tradition for olivendyrkning
iii)
områder med ugunstige økonomiske indikatorer
iv)
bedrifter med risiko for, at olivenplantagerne nedlægges
v)
olivenplantagernes størrelse inden for bedriften
vi)
områder med karakteristiske elementer såsom BOB-, BGB-, økologisk og integreret produktion.
2. Medlemsstaterne fastlægger for hver berørt landbruger, i hvilke af de i stk. 1 omhandlede kategorier den enkelte støtteberettigede olivenparcel hører hjemme. Disse oplysninger registreres i det geografiske informationssystem for oliven (»GIS for oliven«).
3. Medlemsstaterne kan én gang om året tilpasse de forskellige kategorier olivenplantager, der er fastlagt i henhold til stk. 1.
Bevirker tilpasningen af kategorierne, at olivenplantagerne skal omklassificeres, gælder den nye klassificering fra året efter tilpasningen.
Artikel 171ba
Beregning af arealer
1. Medlemsstaterne beregner for hver producent det støtteberettigede areal efter den fælles metode, der er fastlagt i bilag XXIV.
Arealerne udtrykkes i GIS-ha oliven med to decimaler.
2. Uanset stk. 1 finder den fælles metode, der er fastlagt i bilag XXIV, ikke anvendelse, når:
a)
olivenparcellen har en mindstestørrelse, som fastlægges af medlemsstaten, og som ikke overstiger 0,1 hektar
b)
olivenparcellen er beliggende i en administrativ enhed, som ikke indgår i den grafiske referencebase for det geografiske informationssystem for oliven.
I disse tilfælde fastlægger medlemsstaterne olivenarealet efter objektive kriterier og på en ikke-diskriminerende måde.
Artikel 171bb
Støttens størrelse
1. Medlemsstaterne fastlægger inden den 31. januar hvert år det vejledende støttebeløb pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager.
2. Medlemsstaterne fastsætter inden den 31. oktober det pågældende år støttebeløbet pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager.
Dette beløb beregnes ved at multiplicere det i stk. 1 nævnte vejledende beløb med en koefficient, som svarer til det maksimumsbeløb for støtte, der er fastsat i artikel 110i, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, i påkommende tilfælde under hensyn til den nedsættelse, der er fastsat i stk. 4 i nævnte artikel, divideret med summen af de beløb, der opnås ved at multiplicere det vejledende støttebeløb, der er omhandlet i stk. 1, fastlagt for hver kategori, med det tilsvarende areal.
3. Medlemsstaterne kan anvende stk. 1 og 2 på regionalt plan.
Artikel 171bc
Fastlæggelse af basisdata
1. På grundlag af oplysningerne i GIS for oliven og landbrugernes erklæringer fastlægger medlemsstaterne den 1. januar 2005 for hver olivenparcel med henblik på anvendelsen af artikel 110h, litra c), i forordning (EF) nr. 1782/2003 antallet af støtteberettigede oliventræer og disses beliggenhed, antallet af ikke-støtteberettigede oliventræer og disses beliggenhed, olivenarealet og olivenparcellens støtteberettigede areal og kategori i henhold til artikel 171b.
2. For arealer, hvor der er plantet oliventræer som led i de programmer for nye olivenlunde i Frankrig og Portugal, der er godkendt af Kommissionen i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1638/98 (9) og registreret i GIS for oliven inden den 1. januar 2007, fastlægger medlemsstaterne den 1. januar 2006 for parceller tilplantet i 2005 og den 1. januar 2007 for parceller tilplantet i 2006 de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1. Disse oplysninger meddeles senest landbrugerne i den fælles støtteansøgning for 2007.
Artikel 171bd
Meddelelser
Medlemsstaterne giver hvert år Kommissionen følgende oplysninger:
a)
senest den 15. september: oplysninger opdelt på kategorier om de olivenarealer, for hvilke der ansøges om støtte for det igangværende år
b)
senest den 31. oktober:
i)
oplysninger om de i litra a) omhandlede arealer, der anses for støtteberettigede, under hensyn til de nedsættelser eller korrektioner, der er fastsat i artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004
ii)
størrelsen af den støtte, der skal ydes for hver kategori olivenplantager
c)
senest den 31. juli: endelige oplysninger opdelt på kategorier om de olivenarealer, for hvilke der konkret er udbetalt støtte for det foregående år.
7)
Som kapitel 17c indsættes:
»KAPITEL 17c
TOBAKSSTØTTE
Artikel 171c
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»levering«: enhver transaktion, der finder sted en og samme dag, og som består i, at en landbruger eller en producentsammenslutning i henhold til en dyrkningskontrakt leverer råtobak til en forarbejdningsvirksomhed
b)
»kontrolattest«: et dokument, der udstedes af det ansvarlige kontrolorgan, og som bekræfter, at den virksomhed, der foretager den første forarbejdning, har overtaget den pågældende mængde tobak, at leveringen af denne mængde er i overensstemmelse med en registreret kontrakt, og at leveringen har fundet sted i overensstemmelse med artikel 171cd og 171ck i denne forordning
c)
»virksomhed, der foretager den første forarbejdning«: enhver godkendt fysisk eller juridisk person, der foretager den første forarbejdning af råtobak ved drift i eget navn og for egen regning af et eller flere anlæg for første forarbejdning af tobak, der er udstyret med dette for øje
d)
»første forarbejdning«: forarbejdning af råtobak leveret af en landbruger som et stabilt produkt, der kan oplagres, er pakket i ensartede baller eller pakker og har en kvalitet, der opfylder den endelige brugers (forarbejdningsvirksomheds) krav
e)
»producentsammenslutning«: en sammenslutning, der repræsenterer landbrugere, som producerer tobak.
Artikel 171ca
Grupper råtobakssorter
Råtobakssorterne klassificeres i følgende grupper:
a)
flue-cured: tobak, der er tørret i ovne, hvor luftcirkulation, temperatur og fugtighedsgrad kontrolleres
b)
light air-cured: tobak, der er tørret i fri luft under tag
c)
dark air-cured: tobak, der er tørret i fri luft under tag, og som er fermenteret, inden tobakken afsættes
d)
fire-cured: tobak, der er tørret ved ild
e)
sun-cured: tobak, der er tørret i solen
f)
Basmas (sun-cured)
g)
Katerini (sun-cured)
h)
klassisk Kaba-Koulak og lignende sorter (sun-cured).
I bilag XXV er det anført, hvilke sorter der hører til de enkelte grupper.
Artikel 171cb
Virksomheder, der foretager den første forarbejdning
1. Medlemsstaterne godkender de virksomheder, der foretager den første forarbejdning, og som er etableret på deres område, og fastlægger passende betingelser for en sådan godkendelse.
En godkendt virksomhed, der foretager den første forarbejdning, bemyndiges til at indgå dyrkningskontrakter, forudsat at den sælger mindst 60 % af sin afsatte tobak med fællesskabsoprindelse til tobaksforarbejdende virksomheder enten direkte eller indirekte uden yderligere forarbejdning.
2. Medlemsstaten trækker godkendelsen tilbage, hvis forarbejdningsvirksomheden forsætligt eller ved grov uagtsomhed undlader at efterleve bestemmelserne om råtobak på fællesskabsplan eller nationalt plan.
Artikel 171cc
Produktionsområder
For hver sortsgruppe er de i artikel 110k, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede produktionsområder dem, der er fastsat i bilag XXVI til denne forordning.
Medlemsstaterne kan fastsætte mere begrænsede produktionsområder, navnlig af hensyn til kvaliteten. Begrænsede produktionsområder må ikke være større end den administrative enheds eller i Frankrig kantonens areal.
Artikel 171cd
Dyrkningskontrakter
1. De dyrkningskontrakter, der er omhandlet i artikel 110k, litra c), i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgås mellem en virksomhed, der foretager den første forarbejdning, og en landbruger eller en producentsammenslutning, der repræsenterer denne, forudsat at producentsammenslutningen er anerkendt af den pågældende medlemsstat.
2. Dyrkningskontrakterne indgås for hver sort eller sortsgruppe. I henhold til dem forpligtes den virksomhed, der foretager den første forarbejdning, til at aftage den i kontrakten fastsatte mængde tobak i blade, og landbrugeren eller den producentsammenslutning, der repræsenterer denne, til at levere den pågældende mængde til den virksomhed, der foretager den første forarbejdning, forudsat at deres faktiske produktion gør det muligt.
3. For hver høst indeholder dyrkningskontrakterne mindst følgende oplysninger:
a)
navn og adresse på kontraktens parter
b)
den af kontrakten omfattede tobakssort og -sortsgruppe
c)
den mængde, der højst skal leveres
d)
det nøjagtige sted, hvor tobakken produceres: det i artikel 171cc omhandlede produktionsområde, provinsen, kommunen, fastlæggelse af parcellen på grundlag af det integrerede kontrolsystem
e)
den pågældende parcels areal med undtagelse af arbejdsveje og hegn
f)
opkøbsprisen for de forskellige kvaliteter ekskl. støtte, eventuelle tjenesteydelser og afgifter
g)
de aftalte mindstekrav for de enkelte kvalitetsgrader, som der mindst skal være tre af pr. position på stængelen, og et tilsagn fra landbrugeren om, at han vil levere forarbejdningsvirksomheden råtobak, der mindst er af en sådan kvalitet
h)
et tilsagn fra den virksomhed, der foretager den første forarbejdning, om at betale landbrugeren den opkøbspris, der svarer til den konstaterede kvalitet
i)
fristen for betaling af opkøbsprisen, der ikke må overstige 30 dage regnet fra leveringsdagen
j)
et tilsagn fra landbrugeren om at udplante tobak på den pågældende parcel senest den 20. juni i produktionsåret.
4. Hvis udplantningen forsinkes til et senere tidspunkt end den 20. juni, underretter landbrugeren inden denne dato ved anbefalet brev forarbejdningsvirksomheden og medlemsstatens ansvarlige myndighed herom med en begrundelse for forsinkelsen og detaljerede oplysninger om eventuelle ændringer af parcellen.
5. Parterne i en dyrkningskontrakt kan ved en skriftlig ændring forhøje de mængder, der oprindeligt er fastsat i kontrakten. Ændringen forelægges senest 40 dage efter udløbet af fristen for indgåelse af dyrkningskontrakter, der er omhandlet i artikel 171ce, stk. 1, den ansvarlige myndighed til registrering.
Artikel 171ce
Indgåelse og registrering af kontrakter
1. Dyrkningskontrakterne skal, medmindre der foreligger force majeure, være indgået senest den 30. april i produktionsåret. Medlemsstaterne kan fastsætte en tidligere dato.
2. Medmindre der er tale om force majeure, skal dyrkningskontrakterne, når de er indgået, senest 15 dage efter udløbet af den i stk. 1 angivne frist for indgåelse heraf indgives til registrering ved det ansvarlige organ.
Det ansvarlige organ er organet i den medlemsstat, hvor forarbejdningen skal finde sted.
Finder forarbejdningen sted i en anden medlemsstat end den, hvor tobakken er dyrket, sender det ansvarlige organ i forarbejdningsmedlemsstaten straks en kopi af den registrerede kontrakt til det ansvarlige organ i produktionsmedlemsstaten. Hvis dette organ ikke selv foretager kontrollen af støtteordningen, sender det en kopi af den registrerede kontrakt til det ansvarlige kontrolorgan.
3. Hvis den i stk. 1 fastsatte frist for indgåelse af kontrakter eller den i stk. 2 fastsatte frist for indgivelse af dyrkningskontrakter overskrides med højst 15 dage, nedsættes den støtte, der skal udbetales, med 20 %.
Artikel 171cf
Kontrakter med en producentsammenslutning
1. Hvis dyrkningskontrakten er indgået mellem en virksomhed, der foretager den første forarbejdning, og en producentsammenslutning, skal kontrakten ledsages af en liste med navnene på de berørte landbrugere og deres respektive maksimumsmængder, der skal leveres, parcellens nøjagtige beliggenhed og de berørte parcellers område, jf. artikel 171cd, stk. 3, litra c), d) og e).
Denne liste indgives senest den 15. maj i produktionsåret til registrering ved det ansvarlige organ.
2. De i stk. 1 omhandlede producentsammenslutninger må ikke foretage den første forarbejdning af tobak.
3. Landbrugere, der producerer tobak, må ikke være tilsluttet mere end én producentsammenslutning.
Artikel 171cg
Mindstekrav til kvalitet
Den tobak, der leveres til forarbejdningsvirksomhederne, skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet og fri for de i bilag XXVII opregnede kendetegn. Strengere kvalitetskrav kan fastlægges af medlemsstaten eller aftales mellem de kontraherende parter.
Artikel 171ch
Tvister
Medlemsstaterne kan fastsætte, at tvister om kvaliteten af den tobak, der leveres til den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, skal forelægges et voldgiftsorgan. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for sådanne organers sammensætning og sagsbehandling. Der skal i voldgiftsorganerne være en eller flere repræsentanter for producenter og samme antal repræsentanter for forarbejdningsvirksomheder.
Artikel 171ci
Støttens størrelse
I henhold til artikel 110k, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsætter medlemsstaterne inden den 15. marts i produktionsåret det vejledende støttebeløb pr. kilo af hver tobakssort eller sortsgruppe. Medlemsstaterne kan graduere støtteniveauet på grundlag af kvaliteten af den leverede tobak. For den enkelte sort eller sortsgruppe må støtteniveauet ikke overstige det præmiebeløb for sortsgruppen, der ved Rådets forordning (EF) nr. 546/2002 (10) er fastsat for høsten i 2005.
Medlemsstaterne fastsætter inden for 15 arbejdsdage efter den dag, på hvilken al tobak i forbindelse med den pågældende høst er leveret, det endelige støttebeløb pr. kilo af hver tobakssort eller sortsgruppe. Hvis det samlede støttebeløb, hvorom der ansøges i en medlemsstat, er større end det nationale loft i henhold til artikel 110l i forordning (EF) nr. 1782/2003 som tilpasset i henhold til artikel 110m i samme forordning, foretager medlemsstaten en lineær nedsættelse af de beløb, der udbetales til den enkelte landbruger.
Artikel 171cj
Beregning af støttebetalingen
1. Den støtte, der skal udbetales til landbrugerne, beregnes på grundlag af vægten af den tobak i blade af den pågældende sort eller sortsgruppe, som opfylder mindstekravet til kvalitet, og som overtages af den virksomhed, der foretager den første forarbejdning.
2. Hvis vandindholdet er større eller mindre end det indhold, der i bilag XXVIII er fastsat for den pågældende sort, justeres vægten tilsvarende for hvert point afvigelse, men kun inden for de tolerancegrænser, der er fastsat i samme bilag.
3. Metoderne til bestemmelse af vandindhold, omfanget og hyppigheden af prøveudtagninger og metoden til beregning af den justerede vægt er fastsat i bilag XXIX.
Artikel 171ck
Levering
1. Medmindre der er tale om force majeure, skal landbrugerne levere deres samlede produktion til virksomheden, der foretager den første forarbejdning, senest den 30. april i året efter produktionsåret, idet retten til støtte ellers fortabes. Medlemsstaterne kan fastsætte en tidligere dato.
2. Levering skal ske enten direkte på selve det sted, hvor tobakken vil blive forarbejdet, eller, hvis medlemsstaten tillader det, til et godkendt opkøbscenter. Det ansvarlige kontrolorgan godkender sådanne opkøbscentre, der skal råde over egnede anlæg, vægte og lokaler.
3. Hvis den uforarbejdede tobak ikke er leveret de steder, der er omhandlet i stk. 2, eller den transportvirksomhed, som transporterer bestemte mængder tobak fra opkøbscentret til forarbejdningsanlægget, ikke har tilladelse til at foretage transport, betaler den første forarbejdningsvirksomhed, der har modtaget den pågældende tobak, et beløb svarende til støtten til den pågældende mængde tobak til medlemsstaten. Dette beløb konteres Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL).
Artikel 171cl
Betaling
Medlemsstatens ansvarlige organ udbetaler støtten til landbrugeren på grundlag af en kontrolattest, der udstedes af det ansvarlige kontrolorgan, og som attesterer leveringen af tobakken.
Artikel 171cm
Forskud
1. Uanset artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 796/2004 kan medlemsstaterne anvende en ordning med forskud på tobaksstøtten til landbrugerne.
2. Landbrugerne kan indgive deres forskudsansøgninger efter den 16. september i produktionsåret. Nedennævnte dokumenter skal vedlægges disse, medmindre medlemsstaten fastsætter andet, fordi den allerede ligger inde med oplysningerne:
a)
en kopi af dyrkningskontrakten eller dens registreringsnummer
b)
en skriftlig erklæring fra den pågældende landbruger om, hvilke tobaksmængder han kan levere i forbindelse med den igangværende høst.
3. Forskuddet, der højst må svare til 50 % af det støttebeløb, som skal betales på grundlag af det vejledende støtteniveau, der fastsættes i henhold til artikel 171ci, udbetales på betingelse af, at der stilles en sikkerhed svarende til forskudsbeløbet forhøjet med 15 % af forskudsbeløbet.
Sikkerheden frigives, når det samlede støttebeløb er udbetalt i henhold til artikel 19 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
4. Forskuddet udbetales fra den 16. oktober i produktionsåret og skal udbetales senest 30 dage efter, at den i stk. 2 omhandlede ansøgning er indgivet, og der er forelagt bevis for, at den i stk. 3 omhandlede sikkerhed er stillet.
Det udbetalte forskud fratrækkes det tobaksstøttebeløb, der skal betales i henhold til artikel 171cl.
5. Medlemsstaterne fastlægger yderligere betingelser for ydelse af forskud, herunder fristen for indgivelse af ansøgninger. En landbruger kan ikke indgive forskudsansøgninger, efter at han har påbegyndt sine leveringer.
Artikel 171cn
Grænseoverskridende forarbejdning
1. Støtten eller forskuddet herpå udbetales af den medlemsstat, hvor tobakken er produceret.
2. Hvis tobakken forarbejdes i en anden medlemsstat end den, hvor den er produceret, fremsender forarbejdningsmedlemsstaten efter kontrol alle de oplysninger, der er nødvendige for, at produktionsmedlemsstaten kan foretage støttebetalingen eller frigive sikkerheden.
Artikel171co
Meddelelser til Kommissionen
1. Hver medlemsstat giver senest den 31. januar hvert produktionsår Kommissionen meddelelse om:
a)
navn og adresse på de organer, der er ansvarlige for registrering af dyrkningskontrakter
b)
navn og adresse på de godkendte virksomheder, der foretager den første forarbejdning.
Kommissionen offentliggør listen over de organer, der er ansvarlige for registrering af dyrkningskontrakter, og de godkendte virksomheder, der foretager den første forarbejdning, i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
2. Hver berørt medlemsstat giver straks Kommissionen meddelelse om de nationale foranstaltninger, der træffes til gennemførelse af dette kapitel.
Artikel 171cp
Overgangsforanstaltning
Med forbehold af fremtidige ændringer skal producenter, hvis produktionskvoter for tobak blev opkøbt i løbet af 2002- og 2003-høsten i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2075/92, fra 1. januar 2006 og i resten af de fem produktionsår efter det år, i hvilket deres kvoter er opkøbt, være berettiget til at modtage et beløb svarende til en procentdel af den præmie, der blev ydet for 2005-høsten, således som det vises i tabellerne i bilag XXX. Disse beløb udbetales før den 31. maj hvert år.
8)
I artikel 172 foretages følgende ændringer:
a)
Som stk. 3a og 3b indsættes:
»3a. Forordning (EF) nr. 1591/2001 ophæves. Den anvendes dog fortsat på produktionsåret 2005/06.
3b. Forordning (EØF) nr. 85/93 og (EF) nr. 2848/98 ophæves med virkning fra 1. januar 2006. De anvendes dog fortsat på 2005-høsten.«
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Henvisninger til de ophævede retsakter skal forstås som henvisninger til denne forordning, undtagen hvad angår forordning (EØF) nr. 85/93.«
9)
Teksten i bilaget til denne forordning tilføjes som bilag XXIV-XXX.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2006 med undtagelse af artikel 1, nr. 4), der anvendes fra den 1. januar 2005.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2005.
32005R2182
L 347/31
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2182/2005 НА КОМИСИЯТА
от 22 декември 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1973/2004 относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно схеми за помощи, предвидени в дялове ІV и ІVа от посочения регламент, и използване на земя, отделена за производство на суровини
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г., за създаване на общ правилник за схеми за директни помощи съгласно общата селскостопанска политика, създаване на някои схеми за помощи за земеделски стопани и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (1), и по-специално членове 145 и 155 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 99, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда, че сумата за помощи за семена, за която се кандидатства, не превишава тавана, определен от Комисията. Ако общата сума на помощта, за която се кандидатства, превишава определения таван, помощта на фермер следва да се намали пропорционално.
(2)
Глава 10 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията (2) предвижда условията за получаване на помощ за семена. Член 49 от този регламент предвижда, помощта за семена да се дава само при условие че семената се продават за сеитба от получателя най-късно до 15 юни в годината след реколтата.
(3)
Необходимостта от прилагане на евентуален коефициент на намаление през същата година предполага сериозна трудност за изпълнение на новата схема. За да се избегне прилагането на този коефициент на намаление, единствената алтернатива е всички плащания да се отпускат по принцип, когато всички семена бъдат продадени, т.е. когато общото количество семена. Това обаче би забавило съществено датата на плащане на земеделски стопани и би предизвикало евентуално финансови проблеми за тях. За да се избегне тази ситуация, следва да се въведе система за аванси за помощите за семена.
(4)
Регламент (ЕО) № 1782/2003, изменен с Регламент (ЕО) № 864/2004 на Съвета (3), определя правила за комбинирани помощи за памук, зехтин и суров тютюн.
(5)
По-специално дял IV, глава 10а от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможност на пряка помощ, която се отпуска за производството на памук. Поради това е необходимо да се предвидят подробни правила относно отпускане на тази помощ.
(6)
Член 10б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 посочва, че за да е избираем за помощта на хектар, земеделският стопанин трябва да засее площ с памук с одобрените сортове и да отглежда памук върху земя, одобрена от държавите-членки. Поради това критериите за одобрение трябва да са определени както за сортовете, така и за земите, подходящи за производство на памук.
(7)
За да получат помощта на хектар за памук, земеделските стопани трябва да засеят одобрени земи. Трябва да се създаде критерий, дефиниращ понятието „сеитба“. Определянето от държавите-членки на минимална плътност на засаждане върху тези земи, основана на почвените и климатични условия и конкретни регионални характеристики трябва да е обективен критерий за определяне дали сеитбата е извършена одобрение критериите правилно или не.
(8)
Превишаването на национални основни площи, определени за памук в член 110в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 води до намаление на сумата на помощта, която се плаща за всеки хектар, отговарящ на условията. В случая с Гърция обаче разделянето на националната площ в под-зони, за които се прилагат различни ставки за помощта означава, че следва да се уточни методът за изчисляване на намалената сума.
(9)
Държавите-членки трябва да упълномощават междубраншовите организации за производство на памук въз основа на обективни критерии, свързани с техния мащаб, задължения и вътрешна организация. Мащабът на една междубраншова организация трябва да е фиксиран, отчитайки изискването към даракчийницата да е в състояние да поеме доставката на достатъчни количества памук с неотделени влакна. Тъй като основна цел на междубраншовата организация е да подобри качеството на доставяния памук, тя трябва да предприеме подходящи мерки в тази насока в полза на своите членове.
(10)
За да избегнат усложнения при управление на схемата за помощи, производителят не може да е член на повече от една междубраншова организация. По същата причина, ако производител, който е член на междубраншова организация, се задължи да доставя памука, който е произвел, той може да го доставя само на даракчийница от същата организация.
(11)
Съгласно член 110д от Регламент (ЕО) № 1782/2003 междубраншовите организации могат да решат да диференцират помощта, на която членовете им имат право. Скалата за диференциация трябва да отговаря на критериите, засягащи по-специално качеството на доставяния памук, но като се изключат критериите, засягащи увеличено производство. За тази цел, междубраншовите организации трябва да създадат категории парцели, основаващи се в частност на критериите, свързани с качеството на памука, произведен върху тях.
(12)
За да се установи сумата на помощта, която да се изплати на производители от междубраншови организации, произвеждащи памук, скалата трябва да предвижда метод на разпределяне на общата сума на диференцираната помощ между различните категории парцели, процедури за оценка, които класифицират всеки парцел в една от тези категории, изчисляване на сумата на помощта на избираем хектар въз основа на наличния бюджет за всяка категория и общия брой хектара в рамките на всяка категория.
(13)
За да се класифицират парцелите в една от категориите, създадени със скала, доставеният памук може да се анализира в присъствие на всички засегнати страни.
(14)
Тъй като членът производител не е задължен да доставя своя памук, той трябва да има право най-малко на не диференцираната част на помощта, ако памукът не е доставен. Диференциалната скала трябва да предвижда това, определяйки минимална сума на помощта за избираем хектар, ако доставката не бъде осъществена.
(15)
За да се приложи скалата, и с оглед опростяване, всички парцели на един производител могат да се разглеждат като парцели от същата категория, произвеждащи същото качеството памук.
(16)
След като получи нотификацията на междубраншовата организация относно сумите на помощта, платими на нейните производители, агенцията по плащанията трябва да предприеме необходимите проверки и изплати помощта.
(17)
Скалата трябва да бъде одобрена от държавата-членка. За да се информират навреме производителите-членове, следва да се въведе краен срок, с който държавата-членка трябва да реши дали да одобри или не скалата на междубраншовата организация, както и всякакви изменения, направени впоследствие по нея. Тъй като от междубраншовата организация не се изисква да приеме диференциална скала, тя може да реши да суспендира прилагането на скалата и да информира държава-членка за това.
(18)
Схемата за помощи за памук изисква от държавите-членки да изпратят на своите производители известна информация относно отглеждането на памук, като например одобрени сортове, обективни критерии за одобренията за земите и минималната плътност на засаждане. За да информира земеделски стопани навреме, държавата-членка трябва да им изпрати тази информация до определена дата.
(19)
Тъй като Комисията отговаря за наблюдението и контрола на правилното прилагане на разпоредбите относно прилагане за конкретна помощ за памук, държавите-членки следва да дай предоставят навреме същата тази информация, както и информацията за междубраншовите организации.
(20)
Въвеждането на схемата за помощи за памук, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 прави излишен Регламент (ЕО) № 1591/2001 на Комисията от 2 август 2001 г.за установяване на подробен правилник за прилагане на схемата за помощи за памук (4). Поради това този регламент следва да се отмени.
(21)
Дял IV, глава 10б от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможност за пряка помощ, отпускана за маслинени горички. Поради това е необходимо да се установи подробен правилник относно отпускането на помощта.
(22)
Член 110и от Регламент (ЕО) № 1782/2003 изисква от държавите-членки да определят до пет категории маслинени гори и фиксира помощта за маслини на хектар съгласно ГИС (5) за всяка от тези категории. За тази цел Комисията трябва да установи обща рамка на социалните и екологични критерии, свързани с характеристиките на ландшафта за отглеждане на маслини и социалните традиции.
(23)
За да се одобри контролът, информацията за категориите маслинени гори, които всеки фермер култивира, следва да се регистрира в географска информационна система за култивиране на маслини. Освен това следва да се предвиди клауза за корекция на категориите веднъж годишно, така че да се отчетат всякакви изменения в екологичните или социалните условия.
(24)
Помощта за производителите на маслини се предоставя на хектар маслини по ГИС. В резултат на това площта, отговаряща на условията за предоставяне на помощ, трябва да се изчисли за всеки фермер, като се използва общ метод, при положение че единицата площ се изразява като хектар маслини съгласно ГИС. За да се улеснят административните процедури, следва да се предвидят мерки за частична отмяна както по отношение на парцели с минимален размер, определен от държавите-членки, така и по отношение на парцели за отглеждане на маслини, разположени в рамките на една административна единица, ако държавата-членка е създала алтернативна система ГИС за маслини.
(25)
По смисъла на плащане на хектар маслини по ГИС и с цел да се информират земеделски стопани навреме, държавите-членки трябва първо да установят в началото на всяка година индикативна сума на помощта за хектар маслини по ГИС за всяка категория маслинени гори. Тази индикативна сума трябва да се изчисли въз основа на наличните данни за броя на земеделски стопани и площи, квалифицирани за предоставяне на помощ за маслинени горички; след което държавата-членка определя окончателната сума за помощта, използвайки по-точни данни.
(26)
Един от критериите за избираемост, създадени за помощта за маслинени гори посочва, че броят на маслинените дървета в горите не трябва да се различава с повече от 10 % от броя, регистриран на 1 януари 2005 г. За да проверят спазването на тази разпоредба, държавите-членки трябва да определят предварително информацията, необходима за идентифициране на съответния парцел. В случая с Франция и Португалия, определянето на информацията за съответните парцели трябва да се отложи за по-късна дата, така че да се отчетат площите, засадени с маслинени дървета по програмите, одобрени съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1638/98 на Съвета от 20 юли 1998 г. за изменение на Регламент № 136/66/ЕИО относно създаване на обща организация на пазара за масла и мазнини (6).
(27)
За да дадат възможност на Комисията да проверява правилното прилагане на окончателните разпоредби за плащане на помощта за маслинени гори, държавите-членки следва да предават редовно информация за площите с маслинени дървета, квалифицирани за помощта и за нивото на помощта, предоставяне за всяка категория маслинени гори.
(28)
Дял IV, глава 10в от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможност за пряка помощ, предоставяна за производството на тютюн. Поради това е необходимо да се установи подробен правилник за отпускане на помощта.
(29)
За по-голяма яснота е необходимо да се предвидят някои дефиниции.
(30)
Сортовете тютюн следва да се класифицират в групи съгласно метода на консервиране и разходите за производство, като се вземат под внимание описанията, използвани в международната търговия.
(31)
Отчитайки ролята им на договорен партньор, се изисква одобрението на първичните преработващи предприятия, имащи право да подписват договори за култивация. Това одобрение следва да се оттегли, ако правилникът не се спазва и държавите-членки следва да определят специални условия, уреждащи обработката на тютюн.
(32)
Съгласно член 110к от Регламент (ЕО) № 1782/2003 признатите производствени площи следва да се определят за всяка група сортове тютюн въз основа на традиционните производствени площи по смисъла на отпускане помощта. На държавите-членки следва да се разреши да ограничат производствените площи, за да се подобри, по-специално, качеството.
(33)
За да се направи контролът възможен и се управлява ефективно плащането на помощта, тютюнът следва да е произведен съгласно договори за култивация, сключени между земеделски стопани и първичните преработватели. Следва да бъдат посочени основните елементи, които трябва да фигурират в договора за култивация за всяка реколта. Крайните дати за сключване и регистрация на договорите следва да са определени достатъчно рано, така че да се гарантират от самото начало на годината на реколтата както стабилни пазари за земеделски стопани за идващата реколта, така и редовни доставки за преработвателите.
(34)
Ако договорът за култивация е сключен с асоциация на производители, следва да се съобщят най-важните данни за всеки отделен фермер, което да позволи ефективен контрол. За да предотврати изкривяване на конкуренция и се наблюдават трудностите, на асоциациите на производители следва да се забрани да се ангажират с първична обработка. За да се уважат пазарните структури, следва да се посочи, че един фермер може да бъде член само на една асоциация на производители.
(35)
Суровият тютюн, избираем за помощта, следва да е със стабилно, чисто и продаваемо качество и да е без определени характеристики, възпрепятстващи нормалната продажба.
(36)
Отчитайки особеностите на схемата за помощи, следва да се предвиди възможност всякакви спорове да се решават от съвместни комитети.
(37)
За да могат да управляват правилно финансовия плик за суровия тютюн, държавите-членки следва да определят индикативна сума за помощта по сортове или по групи сортове в началото на годината на реколтата, а крайната сума за помощта след извършване на всички доставки. Крайната сума за помощта не следва да превишава нивото на премията от 2005 г.
(38)
За да се насърчи подобряването на качеството и стойността на произведения тютюн, на държавите-членки следва да се разреши да диференцират сумата за помощта, определена за всеки сорт или група сортове във връзка с качеството на доставения тютюн.
(39)
Помощта следва да се плаща за количеството тютюн на листа, доставено от земеделски стопани на първичните преработватели, при условие че са изпълнени минималните изисквания за качество. Помощта следва да се коригира, ако съдържанието на влага в доставения тютюн е различно от съдържанието на влага, фиксирано за всяка група сортове въз основа на разумни изисквания за качеството. За да се опростят проверките при доставката, следва да се определят нивата и честотата на вземане на проби, заедно с метода за изчисляване на коригираното тегло за определяне съдържанието на влага.
(40)
Периодът на доставката на тютюн на преработвателите следва да се ограничи, така че да се възпрепятства измамно пренасяне от една реколта на друга. В няколко държави-членки проверките се правят на мястото, където тютюнът е доставен, а не на това, където е обработен. Местата, на които тютюнът трябва да се достави и да се извършат проверки, следва да се посочат; държавите-членки следва да одобрят тези центрове на закупуване.
(41)
Следва да се определят условията, уреждащи плащането на помощта, така че да се предотврати измама. Отговорност на държавите-членки е обаче да определят следващите мерки за управление и контрол.
(42)
Помощта може да се плати само след проверка при доставките на целия тютюн, произведен в държавата-членка, така че да се гарантира това, че съответните операции са действително извършени. Следва обаче да се предвиди плащане на аванси на производителите на 50 % от дължимата индикативна сума за помощта - при условие че е предоставена съответна гаранция.
(43)
Поради административни основания, помощта следва във всяка държава-членка да се предоставя само за продукти, произведени на територията на тази държава-членка. Необходими са разпоредби, които са отчетат случаи, в които тютюнът е обработен в други държави-членки, а не в държавата-членка, в която е произведен. В тези случаи количеството на въпросния суров тютюн следва да се приеме в държавата-членка, в която е бил произведен, в полза на производителите в тази държава-членка.
(44)
В резултат на реформа в политиката за тютюна, програмата за обратно изкупуване на квоти за тютюн ще спре да се прилага. Все пак обаче, онези производители, които са участвали в програмата през 2002 г. и 2003 г., ще продължат да получават плащания на цената на обратното изкупуване съответно до 2007 г. и 2008 г. Понастоящем цената за обратно изкупуване е фиксирана като процент от премията за тютюн в дадената година на реколтата. Сегашната система за премии за тютюн няма вече да съществува от 1 януари 2006 г., поради което е необходимо да се установи, като временна мярка, нова база за изчисляване на бъдещата цена за обратно изкупуване на квота. Нивата на премията за суров тютюн не са се променили през време на годините на реколти от 2002 г. до 2005 г. Поради това, за да се получи непрекъснатост, е целесъобразно като база за изчисляване на цената за обратно изкупуване да се прилага нивото на премията за 2005 г.
(45)
Регламент (ЕО) № 2848/98 на Комисията от 22 декември 1998 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2075/92 на Съвета относно схемата за премии, производствените квоти и конкретната помощ, предоставяна на групите производители в сектор суров тютюн (7) може да се отмени след премахване на прага за гаранцията и системата за премии, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2075/92 на Съвета (8). Разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 85/93 на Комисията от 19 януари 1993 г. относно агенциите за контрол в сектор тютюн (9) са остарели и могат поради това да бъдат отменени.
(46)
Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва поради това съответно да се измени.
(47)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по преките плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изменя, както следва:
1.
В член 1, параграф 1 се добавят букви р), с) и т):
„р)
специфично за културата плащане за памук, предвидено в дял IV, глава 10а от посочения регламент;
с)
помощ за маслинени горички, предвидена в дял IV, глава 10б от посочения регламент;
т)
помощ за тютюн, предвидена в дял IV, глава 10в от посочения регламент.“
2.
В член 3, първи параграф буква а) се заменя със следния текст:
„а)
най-късно до 15 септември съответната година: наличните данни за площите, или за количества, ако се отнася за премия на млечни продукти, допълнително плащане, семена и тютюн, предвидени в членове 95, 96, 99 и 110к от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за които се претендира за помощ за съответната календарна година, ако случаят може да се подраздели на под-основна площ;“
3.
В член 21 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Без да се засяга член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, помощта за картофена скорбяла се плаща от държавата-членка, на чиято територия е разположен имотът, доставящ картофи за производство на картофена скорбяла, на фермер - веднага щом всички негови количества за пазарната година бъдат доставени на произвеждащото скорбяла предприятие в срок от четири месеца от датата, на която е предоставено доказателството, посочено в член 20 от настоящия регламент и са спазени условията съгласно член 19 от настоящия регламент.“
4.
Добавя се следният член 49а:
„Член 49a
Авансови плащания
Държавите-членки могат да предоставят авансови плащания на производители на семена, считано от 1 декември на пазарната година. Това плащане е пропорционално на количеството семена, които се вече продадени за сеитба по смисъла на член 49 - при условие че са спазени всички условия от глава 10.“
5.
Добавя се следната глава 17а:
„ГЛАВА 17a
СПЕЦИФИЧНИ ЗА КУЛТУРАТА ПЛАЩАНИЯ ЗА ПАМУК
Член 171a
Одобрение на селскостопанска земя за производство на памук
Държавите-членки установяват обективни критерии, въз основа на които се одобрява земя за специфично за културата плащане за памук, предвидено в член 110а от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Тези критерии се основават на едно или няколко от следните:
а)
селскостопанската икономика на тези региони, ако памукът е основна култура;
б)
почвата и климата на въпросните площи;
в)
управление на водите за напояване;
г)
ротационни системи и методи на култивация, които са съобразени с околната среда.
Член 171аа
Одобрение на сортове за сеитба
Държавите-членки одобряват сортове, регистрирани в каталога на Общността, които са адаптирани към пазарните нужди.
Член 171аб
Изисквания за избираемост
Площите така, както е посочено в член 110б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се засяват с минимална плътност на посевите, които се определят от държавата-членка въз основа на почвените условия и конкретните регионални характеристики, ако е необходимо.
Член 171ав
Агрономични практики
Държавите-членки имат право да създадат конкретен правилник за агрономичните практики, които са необходими за поддържане на културите при обичайните условия на отглеждане, с изключение на операциите по прибиране на реколтата.
Член 171аг
Изчисляване на сумата на помощта за един избираем хектар
1. Независимо от член 171аж от настоящия регламент, по отношение на Испания и Португалия, ако площта с памук, избираема за плащане на помощ, превишава националната базова площ, определена в член 110в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, сумата на помощта, определена в параграф 2 от посочения член, се умножава с коефициент на намаление, който се получава, като се раздели базовата площ на избираемата площ.
2. Независимо от член 171aж от настоящия регламент, по отношение на Гърция, ако площта с памук, избираема за плащане на помощ, превишава 300 000 хектара, сумата на платимата помощ на хектар се получава, като се умножи 594 EUR на 300 000 хектара, като се добави допълнителна сума, умножена на площта, превишаваща 300 000, и след това тази сума се раздели на избираемата площ.
Допълнителната сума, посочена в първия параграф, е:
-
342,85 EUR, ако избираемата площ превишава 300 000, но е равна или е по-малка от 370 000 хектара,
-
342,85 EUR, умножена с коефициент на намаление, равен на 70 000, разделена на броя на избираеми хектари, превишаващи 300 000, ако избираемата площ превишава 370 000 хектара.
Член 171ад
Одобрение на междубраншовите организации
Най-късно до 31 декември всяка година държавите-членки одобряват за следващата година всяка междубраншова организация за производство на памук, подала молба да засажда памук, която:
а)
покрива обща площ от най-малко 10 000 хектара, така както е установено от държавата-членка и отговаряща на критериите за одобрение, определени в член 171а, и включва поне една даракчийница;
б)
провежда ясно определена мярка, насочена по-специално към:
-
подобряване на търговската стойност на произведения неразвлачен памук,
-
подобряване на качеството на неразвлачения памук, отговарящо на нуждите на даракчийницата,
-
използване на методи за производство, съобразяващи се с околната среда;
в)
е приела вътрешен правилник за работа, по-специално за:
-
условията за членство и членския внос, съгласно националните и общностните правилници и регламенти,
-
ако е целесъобразно, скала за диференциация на помощта по категория парцели, създадена по-специално въз основа на качеството на неразвлачения памук, който трябва да се достави.
За 2006 г. обаче държавите-членки одобряват междубраншови организации за производство на памук до 28 февруари 2006 г.
Член 171ае
Задължения на производителите
1. Производителят не може да е член на повече от една междубраншова организация.
2. Производител, който е член на междубраншова организация, доставя своя памук на даракчийница, която е член на същата организация.
3. Участието на производителите в одобрена междубраншова организация, трябва да е основано на доброволно членство.
Член 171аж
Диференциация на помощта
1. Включвайки увеличението, предвидено в член 110е, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, посочената в член 110e от посочения регламент скала (наречена по-долу скала) предвижда:
а)
сумите за помощи на избираем хектар, за които член производител е избираем да получи въз основа на класификация на неговите парцели в установените категории, посочени в параграф 2;
б)
метода за всяка категория парцели съгласно параграф 2 за разпределяне на цялата сума, запазена за диференциране на помощта.
По смисъла на прилагане на буква а) основната сума е най-малко равна на недиференцираната част от избираемата помощ на хектар, определена в член 110в, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, при необходимост адаптирана съгласно параграф 3 от посочения член.
Изчислението, посочено в буква а), се прилага и в случаите, когато на даракчийницата не е доставен никакъв памук. В този случай минималната помощ на избираем хектар, която член- производител трябва да получи, е най-малко равна на недиференцираната част от избираемата помощ на хектар, определена в член 110в, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, при необходимост адаптиран съгласно параграф 3 от посочения член.
2. Парцелите се класифицират на няколко категории, установени от междубраншовите организации въз основа на най-малко един от следните критерии за качество:
а)
дължина на произведеното памучно влакно;
б)
съдържание на влага в памука;
в)
средно съдържание на онечиствания в памука.
Скалата определя процедурите за оценка на всеки парцел спрямо критериите и за класирането на парцела в една от установените категории.
Скалата не включва в никакъв случай критериите, свързани с увеличение на производството или пласирането на памука на пазара.
За прилагането на скалата всички парцели, принадлежащи на един производител, могат да се считат, че са от една и съща средна категория и произвеждат едно и също качество памук.
3. Ако е необходимо, за да се класифицира неразвлачен памук в рамките на скалата по категория парцели, той се анализира въз основа на представителни мостри при доставката му до даракчийницата, в присъствие на всички засегнати страни.
4. Междубраншовата организация нотифицира агенцията по плащанията за сумата, която следва да се прати на всеки от нейните производители, въз основа на прилагане на скалата. Агенцията по плащанията извършва плащането веднага щом провери съответствието и избираемостта на въпросните суми за помощи.
Член 171аз
Одобрение и изменение на скала
1. Скалата се нотифицира за първи път на въпросната държава-членка, с оглед одобрението ѝ до 28 февруари 2006 г. за сеитбен сезон 2006 г.
Държавата-членка може да реши да одобри или отхвърли скалата в срок от един месец от предаването ѝ.
2. Най-късно до 31 януари одобрените междубраншови организации нотифицират съответната държава-членка за измененията в скалата за сеитбите през текущата година.
Измененията в скалата се считат за одобрени, ако държавата-членка не получи възражения в срок един месец от датата, определена в първи параграф.
Ако измененията в скалата не бъдат одобрени, платимата помощ е тази, която е изчислена въз основа на действително одобрената скала, като неодобрените изменения не се отчитат.
3. Ако междубраншовата организация реши да суспендира прилагането на скалата, тя информира съответно държавата-членка. Суспендирането влиза в действие за сеитбения сезон през следващата година.
Член 171аи
Съобщения до производителите и Комисията
1. Най-късно до 31 януари на въпросната година държавите-членки нотифицират памукопроизводителите и Комисията относно:
а)
одобрените сортове; сортовете, одобрени съгласно член 171аа след тази дата, трябва обаче да бъдат нотифицирани на производителите до 15 март същата година;
б)
критериите за одобрение на земята;
в)
минималната плътност на засаждане на памука, посочена в член 171аб;
г)
необходимите агрономични практики.
2. Ако одобрението за определен сорт бъде оттеглено, държавите-членки информират производителите не по-късно от 31 януари за целите на сеитбения сезон следващата година.
3. Държавите-членки изпращат на Комисията следната информация:
а)
не по-късно от 30 април съответната година, имената на одобрените междубраншови организации и техните основни характеристики относно земните площи, производствени потенциал, брой производители, брой даракчийци и потенциал за развлачване;
б)
не по-късно от 15 септември съответната година, засадената с памук площ, за която има подадени молби за плащане, специфично за културата памук;
в)
не по-късно от 31 юли следващата година, окончателните данни, отговарящи на засадените площи или количества, за които конкретната помощ за памук е действително платена за съответната година, след като, ако е необходимо, е направено отчисление за намалените площи, така както е предвидено в част II, дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004.“
6.
Добавя се следната глава 17б:
„ГЛАВА 17б
ПОМОЩ ЗА МАСЛИНЕНИ ГОРИ
Член 171б
Категории маслинени горички
1. Държавите-членки определят маслинените горички, избираеми за помощта, определена в член 110ж от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и ги класифицират в максимум пет категории въз основа на критериите, избрани измежду следните:
а)
критерии за околната среда:
i)
трудност на достъпа до парцелите;
ii)
риск от физическо влошаване на земята;
iii)
маслинени горички със специални характеристики: стари дървета, културна стойност или стойност за ландшафта, хълмиста земя, традиционни или редки сортове, или разположени в защитени естествени площи;
б)
социални критерии:
i)
площи със силна икономическа зависимост от отглеждане на маслини;
ii)
площи с традиции в култивирането на маслини;
iii)
площи с отрицателни икономически показатели;
iv)
съдържащи риск за отказ от маслинените горички;
v)
размер на маслинените горички в един имот;
vi)
площи със специални характеристики, като например производство със защитено наименование за произход или със защитено географско указание, органично или интегрално земеделие.
2. Държавите-членки определят, за всеки отделен фермер, към коя от категориите, изброени в параграф 1, спада всеки парцел за отглеждане на маслини, който е избираем за помощта. Тази информация се регистрира в ГИС за маслини.
3. Държавите-членки могат да коригират категориите маслинени горички, определени съгласно параграф 1, веднъж в годината.
Ако корекция на категории доведе до повторна класификация на маслинени горички, новата класификация се прилага от годината, в която е направена корекцията.
Член 171ба
Изчисляване на площи
1. Държавите-членки изчисляват за всеки производител площта, избираема за помощта, като използват обща методика, изложена в приложение XXIV.
Площите се декларират в хектари маслини по ГИС с точност до два десетични знака.
2. Независимо от параграф 1, общата методика, изложена в приложение XXIV, не се прилага, ако:
а)
парцелът за отглеждане на маслини е с минимален размер, който се определя от държавата-членка, но не превишава 0,1 хектар;
б)
парцелът за отглеждане на маслини е разположен в административна единица, която не е включена в графичната референтна база данни на ГИС.
В този случай държавата-членка определя площта за отглеждане на маслини въз основа на обективни критерии и по начин, гарантиращ еднаквото третиране на земеделски стопани.
Член 171бб
Сума на помощта
1. Държавите-членки установяват най-късно до 31 януари всяка година индикативна сума за помощта на хектар маслини по ГИС за всяка категория маслинени гори.
2. Държавите-членки определят най-късно до 31 октомври на въпросната година, сумата на помощта на хектар маслини по ГИС за всяка категория маслинени гори.
Тази сума се изчислява, като се умножи индикативната сума, посочена в параграф 1, с коефициент, отговарящ на максималната сума на помощта, определена в член 110и, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 - като се отчита, ако е необходимо, намалението, предвидено в параграф 4 от посочения член, разделено на сбора от сумите, получени при умножение на индикативната сума за помощта, посочена в параграф 1 от настоящия член, определена за всяка категория, съгласно съответната площ.
3. Държавите-членки могат да прилагат параграфи 1 и 2 на регионална основа.
Член 171бв
Установяване на основните данни
1. По смисъла на прилагане на член 110з, буква в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки използват данните от ГИС за маслините и от декларациите на земеделски стопани, за да установят на 1 януари 2005 г. следната информация за всеки парцел за отглеждане на маслини: брой и местоположение на избираемите маслинени дървета, брой и местоположение на неизбираемите маслинени дървета, площта за отглеждане на маслини и избираемата площ на парцела за отглеждане на маслини, а така също и релевантната категория, така както е упоменато в член 171б.
2. Ако се отнася за площи, засадени с маслинени дървета по програми за нови насаждения във Франция и Португалия, одобрени от Комисията съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1638/98 на Съвета (10) и регистрирани в ГИС за маслини преди 1 януари 2007 г., държавите-членки установяват информацията, посочена в параграф 1, към 1 януари 2006 г. за парцели, засадени през 2005 г., и към 1 януари 2007 г. за парцели, засадени през 2006. Тази информация се съобщава на земеделски стопани най-късно в отделната молба за 2007 г.
Член 171бг
Съобщения
Държавите-членки съобщават на Комисията всяка година:
а)
не по-късно от 15 септември: информация относно площите за отглеждане на маслини, за които има подадена молба за помощ през текущата година, по категория;
б)
не по-късно от 31 октомври:
i)
информация относно площите, посочени в буква а), считани за избираеми за помощта, отчитайки намаленията или корекциите, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004;
ii)
сумата на помощта, предоставяна за всяка категория маслинени горички;
в)
не по-късно от 31 юли: окончателните данни за площите за отглеждане на маслини, за които помощта е действително платена през предишната година, по категория.
7.
Добавя се глава 17в:
„ГЛАВА 17в
ПОМОЩ ЗА ТЮТЮН
Член 171в
Дефиниции
По смисъла на настоящата глава:
а)
„доставка“ означава всяка операция, извършена в даден ден, в която участва асоциация на фермерска или производители, предаващи суров тютюн на преработвателно предприятие съгласно договор за култивация;
б)
„сертификат за контрол“ означава документ, издаден от компетентен контролен орган, удостоверяващ че съответното количество тютюн е прието от първичният преработвател - а именно че количеството е доставено съгласно регистриран договор и че операциите са изпълнени съгласно членове 171вй и 171вк от настоящия регламент;
в)
„първичен преработвател“ означава всяко одобрено физическо или юридическо лице, което извършва първична обработка на суров тютюн като операция, от свое име и за своя сметка, в едно или няколко домакинства, оборудвани подходящо за целта;
г)
„първична обработка“ означава обработката на доставения от фермер суров тютюн във стабилен продукт, който може да се съхранява поставен в еднообразни бали или пакети с качеството, отговарящо на изискванията на крайния потребител (производител);
д)
„асоциация на производители“ означава асоциация, представляващи земеделски стопани, произвеждащи тютюн.
Член 171ва
Групи сортове суров тютюн
Сортовете тютюн се класифицират в следните групи:
а)
топлинно сушен: тютюн, изсушен в пещи с контролирана въздушна циркулация, температура и влажност;
б)
леко изсушен на открито: тютюн, изсушен на въздух под капак;
в)
силно изсушен на открито: тютюн изсушен на въздух под капак, ферментирал преди продажбата;
г)
сушен на огън: тютюн, изсушен на огън;
д)
сушен на слънце: тютюн, изсушен на слънце;
е)
Басмас (изсушен на слънце);
ж)
Катерини (изсушен на слънце);
з)
Кабакулак (класически) и аналогичен (изсушен на слънце).
Сортовете във всяка група са изброени в приложение XXV.
Член 171вб
Първични преработватели
1. Държавите-членки одобряват първичните преработватели, създадени на тяхна територия и създават подходящи условия за това одобрение.
Одобреният първичен преработвател има право да подписва договори за култивация, при условие че продава най-малко 60 % от закупения си тютюн с произход Общността на предприятия за производство на тютюн или пряко, или непряко без по-нататъшна обработка.
2. Одобрението се оттегля от държавата-членка, ако преработващият - умишлено или вследствие груба небрежност, не спази разпоредбите за суров тютюн на ниво Общността или на национално ниво.
Член 171вв
Производствени площи
За всяка група сортове производствените площи, така както е посочено в член 110к, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са онези, които са определени в приложение XXVI към настоящия регламент.
Държавите-членки могат да посочат по-ограничени производствени площи, особено в интерес на качеството. Ограничените производствени площи не могат да превишават площта на административната единица или, по отношение на Франция - на кантона.
Член 171вг
Договори за култивация
1. Договорите за култивация съгласно член 110к, буква в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се сключват между първичен преработвател, от една страна, и фермер или асоциация на производители, която го представлява, от друга страна - при условие че асоциацията на производители е призната от съответната държава-членка.
2. Договорите за култивация се сключват по сорт или група сортове. Те задължават първичния преработвател да приеме доставката на количеството тютюн на листа, предвидено в договора, а фермерът или асоциацията на производители, която го представлява, да достави това количество на първичния преработвател - до размера, който действителното производство позволява.
3. За всяка реколта договорите за култивация включват най-малко следните детайли:
а)
имена и адреси на страните по договора;
б)
сорт и група сортове тютюн - предмет на договора;
в)
максималното количество за доставка;
г)
точното място, на което тютюнът е произведен: производствената площ, така както е посочено в член 171вв, провинция, община, идентификация на парцела съгласно интегралната система за контрол;
д)
площта на съответния парцел, с изключение на служебните пътища и огради;
е)
покупната цена съгласно степента на качеството, като се изключи помощта, всякакви такси са обслужване и данъци;
ж)
минималните изисквания за качество, договорени за съответната степен на качество, като се предвиждат най-малко три степени за всяка позиция върху стеблото, и задължението на фермера да достави на преработвателя суров тютюн съгласно степента на качеството, отговаряща най-малко на следните изисквания за качество;
з)
ангажимента на първичния преработвател да плати на фермера покупната цена съгласно степента на качеството;
и)
срок за плащане на покупната цена, който не може да превишава 30 дни от датата на доставката;
й)
задължение на фермера да засади отново тютюн на съответния парцел до 20 юни в годината на реколтата.
4. Ако повторното засаждане бъде забавено след датата 20 юни, фермерът информира за това преработвателя и компетентния орган в държавата-членка с препоръчано писмо преди тази дата, посочвайки причината за закъснението и давайки подробности относно всяка смяна на парцел.
5. Страните по договора за култивация могат, с писмено изменение, да увеличат количествата, посочени първоначално в договора. Изменението се представя до компетентния орган за регистрация не по-късно от 40-ия ден след крайния срок за сключване на договори за култивация, така както е посочено в член 171вд, параграф 1.
Член 171вд
Сключване и регистрация на договори
1. Договорите за култивация се сключват, освен в случаи на форсмажорни обстоятелства, до 30 април в годината на реколтата. Държавите-членки могат да определят по-ранна дата.
2. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства, сключените договори за култивация се представят за регистрация от компетентния орган не по-късно от 15 дни след крайния срок за сключването им, така както е посочено в параграф 1.
Компетентният орган е органът в държавата-членка, в която се прави обработката.
Ако обработката ще се прави в държава-членка, която не е страната, в която е отгледан, компетентният орган в държавата-членка, в която ще се прави обработката, изпраща незабавно копие от регистрирания договор до компетентния орган в държавата-членка производител. Ако този орган не извърши сам проверки на системата за помощи, той изпраща копие от регистрирания договор до компетентния контролен орган.
3. Ако крайният срок за сключване на договорите, посочени в параграф 1, или за представяне на договори за култивация, предвидени в параграф 2, бъде превишен с максимум 15 дни, помощта, която ще се плати, се намалява с 20 %.
Член 171ве
Договори с асоциация на производители
1. Ако между първичен преработвател и асоциация на производители бъде сключен договор за култивация, той се придружава от списък, съдържащ имената на съответните земеделски стопани и съответното им максимално количество, което ще доставят, точното местоположение на парцелите и площта на съответните парцели, така както е посочено в член 171вг, параграф 3, букви в), г) и д).
Този списък се представя за регистрация от компетентния орган не по-късно от 15 май в годината на реколтата.
2. Асоциациите на производителите, посочени в параграф 1, могат да не извършват първичната обработка на тютюн.
3. Земеделски стопани, произвеждащи тютюн, не могат да са членове на повече от една асоциация на производители.
Член 171вж
Минимални изисквания за качество
Тютюнът, доставен на преработвателите, е с устойчиво, чисто и търговско качество и не притежава никоя от характеристиките, съгласно приложение XXVII. Държавата-членка може да установи по-строги изисквания за качеството или такова може да се съгласува между договарящите страни.
Член 171вз
Спорове
Държавите-членки могат да предвидят това, че споровете относно качеството на тютюна, доставен на първичния преработвател, се представят на арбитражен орган. Държавите-членки определят правилник, уреждащ членството и процедурите за вземане на решения от тези органи. Арбитражните органи трябва да включват един или няколко представители на производителите и преработвателите, в еднакъв брой.
Член 171ви
Ниво на помощта
В изпълнение на член 110к, буква г) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 държавите-членки определят индикативна сума за помощта на килограм по сорт тютюн или група сортове най-късно до 15 март в годината на реколтата. Държавите-членки могат да диференцират нивото на помощта, в зависимост от качеството на доставения тютюн. За всеки сорт или група сортове, нивото на помощта не превишава сумата на премията по група сортове, определена за реколта 2005 г. с Регламент (ЕО) № 546/2002 на Съвета (11).
Държавите-членки определят окончателната сума за помощта на килограм по сорт тютюн или група сортове в рамките на 15 работни дни след деня, в който бъде доставен целият тютюн за съответната реколта. Ако общата сума на помощта, за която има подадена молба в държава-членка, превишава националния таван, установен в член 110л от Регламент (ЕО) № 1782/2003, така както е коригиран съгласно член 110м от посочения регламент, държавата-членка продължава с линейно намаление на сумите, плащани на всеки фермер.
Член 171вй
Изчисляване на плащаната помощ
1. Помощта, плащана на земеделски стопани, се изчислява въз основа на теглото на тютюна на листа от съответния сорт или съответната група сортове, отговарящи на минималното изисквано качеството и приети от първичен преработвател.
2. Ако съдържанието на влага се различава от нивото, определено в приложение XXVIII за съответния сорт, теглото се коригира за всеки процент разлика, в рамките на толерансите, определени в посоченото приложение.
3. Методите за определяне съдържанието на влага, нивата за вземане на мостри и тяхната честота, както и методът за изчисляване на коригираното тегло, са изложени в приложение XXIX.
Член 171вк
Доставка
1. Освен в случаи на форсмажорни обстоятелства, земеделски стопани доставят цялата си продукция на първичния преработвател до 30 април в годината след годината на реколтата и ако не направят това, губят правото си на помощта. Държавите-членки могат да определят по-ранна дата.
2. Доставката се прави или директно до мястото, на което тютюнът ще се обработва или, ако държавата-членка разреши, до одобрени изкупвателни центрове. Компетентният контролен орган одобрява тези изкупвателни центрове, които трябва да имат съответните съоръжения, кантари и помещения.
3. Ако необработеният тютюн не е доставен до местата, посочени в параграф 2, или транспортната фирма, пренасяща количествата тютюн от закупвателния център до инсталацията за обработка, няма разрешение да извършва транспорт, първичното преработвателно предприятие, получило съответния тютюн, плаща в държавата-членка сума, равна на помощта за въпросното количество тютюн. Тази сума се осчетоводява в Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА).
Член 171вл
Плащане
Компетентният орган в държавата-членка плаща помощта на фермера въз основа на сертификат за контрол, издаден от компетентния контролен орган, удостоверяващ че тютюнът е доставен.
Член 171вм
Аванси
1. Като частична отмяна на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004 държавите-членки могат да прилагат система на аванси за помощите за тютюн за земеделски стопани.
2. Молбите на земеделски стопани за аванс могат да се подават след 16 септември в годината на реколтата. Те се придружават от следните документи, освен ако държавата-членка не предвиди нещо друго на основание на това, че вече ги притежава:
а)
копие от договора за култивация или неговия регистрационен номер;
б)
писмена декларация от съответния фермер, посочваща количествата тютюн, които фермерът може да достави през текущата реколта.
3. Плащането на аванса, максималната сума на който е равна на 50 % от сумата на платимата помощ, въз основа на индикативното ниво на помощта, посочено съгласно член 171ви, е под условие на предоставяне на гаранция, равна на сумата на аванса плюс 15 % от сумата на аванса.
Гаранцията се освобождава, когато бъде платена общата сума за помощта съгласно член 19 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
4. Авансът се плаща от 16 октомври в годината на реколтата и в срок от 30 дни след представяне на молбата, посочена в параграф 2, както и на доказателство, че посочената в параграф 3 гаранция е предоставена.
Платеният аванс се изважда от сумата на помощта за тютюн, платима съгласно член 171вл.
5. Държавите-членки определят всички следващи условия, уреждащи предоставянето на аванси, и в частност окончателната дата за подаване на молбите. Земеделски стопани могат да не подават молба за аванс, след като започнат да правят доставки.
Член 171вн
Презгранична обработка
1. Помощта се плаща или авансира от държавата-членка, в която е произведен тютюнът.
2. Ако тютюнът е обработен в държава-членка, която не е тази, в която е бил произведен, преработващата държава-членка, след извършване на необходимите проверки, предоставя на държавата-членка производител цялата необходима информация за плащане на помощта или освобождаване на гаранцията.
Член 171во
Нотификации до Комисията
1. Всяка съответна държава-членка нотифицира Комисията най-късно до 31 януари всяка година на реколта относно:
а)
имената и адресите на органите, отговарящи за регистрацията на договорите за култивация;
б)
имената и адресите на одобрените предприятия за първична обработка.
Комисията публикува списък на органите, отговарящи за регистрацията на договорите за култивация, и на одобрените предприятия за първична обработка в серия С на Официален вестник на Европейския съюз.
2. Всяка съответна държава-членка нотифицира незабавно Комисията относно предприетите национални мерки за прилагане на настоящата глава.
Член 171вп
Временна мярка
Без това да накърнява каквито и да са бъдещи изменения, производителите, чиито квоти за производство на тютюн са изкупени обратно през реколти 2002 г. и 2003 г. съгласно член 14 от Регламент (ЕИО) № 2075/92 имат право от 1 януари 2006 г. на остатъка от петте години на реколта след годината, в която тяхната квота е изкупена обратно, да получат сума, равна на процент от премията, предоставена за реколта 2005 г., така както е показано в таблиците в приложение XXX. Тези суми се плащат най-късно до 31 май всяка година.
8.
Член 172 се изменя, както следва:
а)
Добавят се следните параграфи 3а и 3б:
„3а. Регламент (ЕО) № 1591/2001 се отменя. Той ще продължи обаче да се прилага за 2005/06 пазарна година.
3б. Регламенти (ЕИО) № 85/93 и (ЕО) № 2848/98 се отменят считано от 1 януари 2006 г. Те ще продължат да се прилагат обаче за реколта 2005.“
б)
Параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Препратките към отменените актове ще се тълкуват като препратки към настоящия регламент, с изключение на Регламент (ЕИО) № 85/93.“
9.
Текстът в приложението към настоящия регламент се добавя като приложения от XXIV до XXX.
Член 2
Настоящия регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2006 г., с изключение на член 1, параграф 4, който се прилага от 1 януари 2005 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2005 година.