Rådets forordning (EF) nr. 871/2004
af 29. april 2004
om indførelse af nye funktioner i Schengen-informationssystemet, bl.a. med henblik på terrorismebekæmpelse
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 66,
under henvisning til Kongeriget Spaniens initiativ(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Schengen-informationssystemet, i det følgende benævnt "SIS", der er oprettet i henhold til bestemmelserne i afsnit IV i Schengen-konventionen af 1990 om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser(3), i det følgende benævnt "Schengen-konventionen af 1990", er et vigtigt instrument for anvendelsen af bestemmelserne i Schengen-reglerne, således som de er integreret i Den Europæiske Union.
(2) Det erkendes, at det er nødvendigt at udvikle en ny, andengenerationsudgave af SIS, i det følgende benævnt "SIS II", med henblik på udvidelsen af Den Europæiske Union og for at give mulighed for at indføre nye funktioner med udgangspunkt i den seneste udvikling inden for informationsteknologien, og de første skridt er taget til at udvikle dette nye system.
(3) Der kan allerede gennemføres visse tilpasninger af eksisterende bestemmelser og indføres visse nye funktioner i den nuværende udgave af SIS, navnlig for så vidt angår bestemmelsen om adgang til visse typer oplysninger i SIS for myndigheder, for hvem muligheden for at søge i disse oplysninger vil lette udøvelsen af deres arbejde, herunder Europol og de nationale medlemmer af Eurojust, udvidelse af kategorierne af eftersøgte genstande, som kan indberettes, og registrering af videregivelse af personoplysninger. De nødvendige tekniske faciliteter skal først være på plads i de enkelte medlemsstater.
(4) Konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Laeken den 14. og 15. december 2001 og navnlig konklusion 17 (samarbejde mellem specialiserede tjenester vedrørende bekæmpelse af terrorisme) og 43 (Eurojust og politisamarbejde med hensyn til Europol) samt handlingsplanen af 21. september 2001 til bekæmpelse af terrorisme omtaler behovet for at styrke SIS og øge dets muligheder.
(5) Desuden bør der vedtages bestemmelser om udveksling af supplerende oplysninger gennem de myndigheder, der i alle medlemsstaterne er udpeget til dette formål (Supplementary Information REquest at National Entry) (anmodning om supplerende oplysninger ved det nationale grænseovergangssted), og fastlægges et fælles retsgrundlag for disse myndigheder inden for rammerne af Schengen-konventionen af 1990 samt regler om sletning af oplysninger, der opbevares af disse myndigheder.
(6) De ændringer, der med henblik herpå skal foretages i de bestemmelser i Schengen-reglerne, som vedrører SIS, består af to dele: Denne forordning og en rådsafgørelse baseret på artikel 30, stk. 1, litra a) og b), artikel 31, litra a) og b), og artikel 34, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union. Årsagen hertil er, som det er anført i artikel 93 i Schengen-konventionen af 1990, at SIS har til formål at bevare den offentlige orden og sikkerhed, herunder også statens sikkerhed, og sikre anvendelsen af denne konventions bestemmelser om persontrafik på medlemsstaternes område ved hjælp af bestemmelserne i SIS og i overensstemmelse med konventionen. Da nogle af bestemmelserne i Schengen-konventionen af 1990 skal anvendes til begge formål samtidig, er det hensigtsmæssigt at affatte disse bestemmelser ens ved hjælp af parallelle retsakter på grundlag af hver af traktaterne.
(7) Denne forordning foregriber ikke den senere vedtagelse af den nødvendige lovgivning, som i detaljer beskriver den retlige struktur, formålene, driften og anvendelsen af SIS II, som f.eks., men ikke kun, regler om, hvilke kategorier af oplysninger der skal registreres i systemet, formålet med registreringen og kriterierne herfor, regler vedrørende SIS-registrenes indhold, sammenkædning af indberetninger, kompatibilitet mellem indberetningerne og yderligere regler om adgang til SIS-oplysninger og beskyttelse af personoplysninger samt kontrollen hermed.
(8) For så vidt angår Island og Norge, er denne forordning en udbygning af de bestemmelser i Schengen-reglerne i overensstemmelse med den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i anvendelsen, gennemførelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne, som hører under det område, der henvises til i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF(4) om visse gennemførelsesbestemmelser til denne aftale.
(9) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, og forordningen er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter at Rådet har vedtaget denne forordning til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.
(10) Denne forordning er en udbygning af SIS med henblik på dets anvendelse på bestemmelserne i Schengen-reglerne om persontrafik. Det Forenede Kongerige har ikke ansøgt om at deltage og deltager i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne(5) ikke i SIS for så vidt angår disse formål. Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, og forordningen er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(11) Denne forordning er en udbygning af SIS med henblik på dets anvendelse i tilknytning til bestemmelserne i Schengen-reglerne om fri bevægelighed for personer. Irland har ikke tilsluttet sig og deltager ikke i Schengen-informationssystemet i denne henseende i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne(6). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, og forordningen er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Irland.
(12) Denne forordning udgør en udbygning af Schengen-reglerne eller har på andre måder forbindelse til dem i henhold til artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Bestemmelserne i Schengen-konventionen af 1990 ændres hermed således:
1) I artikel 92 tilføjes følgende stykke:
"4. Medlemsstaterne udveksler i henhold til national lovgivning og gennem de myndigheder, der er udpeget til dette formål (Sirene), alle supplerende oplysninger, der er nødvendige i forbindelse med indberetninger, og som giver mulighed for at træffe de nødvendige foranstaltninger i tilfælde af, at personer og genstande, hvorom der er optaget oplysninger i Schengen-informationssystemet, findes som følge af søgninger i dette system. Sådanne oplysninger anvendes kun til det formål, de blev meddelt til."
2) Artikel 94, stk. 3, første afsnit, litra a) til j), affattes således:
"a) efternavn og fornavne, med henvisning til et eventuelt særskilt registreret kaldenavn
b) særlige fysiske kendetegn af objektiv og blivende karakter
c) (...)
d) fødested og fødselsdato
e) køn
f) nationalitet
g) om vedkommende er bevæbnet, voldelig eller er flygtet
h) indberetningsgrund
i) forholdsregler"
3) I slutningen af artikel 101, stk. 1, tilføjes følgende punktum:
"Imidlertid har de nationale judicielle myndigheder, herunder myndigheder med ansvar for indledning af offentlig retsforfølgning i straffesager og retslig efterforskning inden tiltale, også adgang til oplysninger, der er optaget i SIS, samt ret til direkte søgning i disse oplysninger i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, således som de er fastsat i den nationale lovgivning."
4) Artikel 101, stk. 2, affattes således:
"2. Endvidere har myndigheder med ansvar for udstedelse af visum, centrale myndigheder med ansvar for behandling af visumansøgninger samt myndigheder med ansvar for udstedelse af opholdstilladelser og forvaltning af udlændingelovgivningen adgang til de oplysninger, der er optaget i systemet i henhold til artikel 96, og oplysninger vedrørende personrelaterede dokumenter, der er optaget i henhold til artikel 100, stk. 3, litra d) og e), samt ret til direkte søgning i disse oplysninger som led i gennemførelsen af denne konventions bestemmelser om persontrafik. Adgangen til disse oplysninger er underlagt bestemmelserne i den enkelte medlemsstats lovgivning."
5) Artikel 102, stk. 4, andet punktum, affattes således:
"Som en undtagelse kan data, der er optaget i henhold til artikel 96, og oplysninger vedrørende personrelaterede dokumenter, der er optaget i henhold til artikel 100, stk. 3, litra d) og e), under iagttagelse af national lov kun anvendes til de i artikel 101, stk. 2, omhandlede formål."
6) Artikel 103 affattes således:
"Artikel 103
Hver enkelt medlemsstat påser, at den instans, der forvalter databasen, registrerer hver enkelt overførsel af personoplysninger i den nationale del af Schengen-informationssystemet for at kontrollere, om søgningen er tilladt. Registreringen må kun anvendes til dette formål og slettes tidligst efter ét år og senest efter tre år."
7) Følgende artikel indsættes:
"Artikel 112 A
1. Personoplysninger, der opbevares af de i artikel 92, stk. 4, omhandlede myndigheder som følge af en udveksling af oplysninger i henhold til dette stykke, bevares kun så længe, som det er nødvendigt for at tjene de formål, hvortil de blev givet. De skal under alle omstændigheder slettes senest et år efter, at indberetningen eller indberetningerne om den pågældende person eller genstand er slettet i Schengen-informationssystemet.
2. Stk. 1 berører ikke en medlemsstats ret til i nationale registre at bevare oplysninger om en bestemt indberetning, som den pågældende medlemsstat har foretaget, eller om en indberetning, i forbindelse med hvilken der er truffet forholdsregler på dens område. Bestemmelserne om, hvor længe sådanne oplysninger må bevares i disse databaser, er underlagt den nationale lovgivning."
8) Følgende artikel indsættes:
"Artikel 113 A
1. Andre oplysninger end personoplysninger, der opbevares af de i artikel 92, stk. 4, omhandlede myndigheder som følge af en udveksling af oplysninger i henhold til dette stykke, bevares kun så længe, det er nødvendigt for at tjene de formål, hvortil de blev givet. De skal under alle omstændigheder slettes senest et år efter, at indberetningen eller indberetningerne om den pågældende person eller genstand er slettet i Schengen-informationssystemet.
2. Stk. 1 berører ikke en medlemsstats ret til i nationale registre at bevare oplysninger om en bestemt indberetning, som den pågældende medlemsstat har foretaget, eller om en indberetning, i forbindelse med hvilken der er truffet forholdsregler på dens område. Bestemmelserne om, hvor længe sådanne oplysninger må bevares i disse databaser, er underlagt den nationale lovgivning."
Artikel 2
1. Denne forordning træder i kraft 20 dage efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den anvendes fra en dato, der fastsættes af Rådet med enstemmighed, så snart de nødvendige forudgående betingelser er opfyldt. Rådet kan beslutte at fastsætte forskellige datoer for forskellige bestemmelsers anvendelse.
3. Enhver beslutning, der træffes af Rådet i medfør af stk. 2, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 29. april 2004.
32004R0871
L 162/29
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) 871/2004 НА СЪВЕТА
от 29 април 2004 година
за въвеждане на някои нови функции в Шенгенската информационна система, включително в борбата с тероризма
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 66 от него,
като взе предвид инициативата на Кралство Испания (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Шенгенската информационна система, наричана по-долу SIS, създадена съгласно разпоредбите на дял IV от Конвенцията от 1990 г., въвеждаща Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. относно постепенното премахване на проверките на общите граници (3), наричана по-долу „Шенгенска конвенция от 1990 г.“, съдържа основно правило за приложение на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, интегрирани в рамката на Европейския съюз.
(2)
Необходимостта да се разработи нова, второ поколение SIS, наричана по-долу „SIS II“, с оглед разширяването на Европейския съюз и позволяваща въвеждането на нови функции, като се ползва от последните разработки в областта на информационната технология, вече е призната и първите стъпки са предприети за разработване на тази нова система.
(3)
Някои адаптации на съществуващи разпоредби и въвеждането на някои нови функции може да бъдат осъществени по отношение на сегашната версия на SIS, и по-специално отнасящи се до разпоредбата за достъп до някои видове данни, въведени в SIS за органи, за чието добро изпълнение на задачите би било улеснение, ако те могат да намерят тези данни, включително Европол и националните членове на Евроюст, разширяването на категориите на липсващи обекти, за които може да се внесат данни, и записване на предаване на лични данни. Техническите средства, необходими за целта, трябва да бъдат установени във всяка държавна членка.
(4)
Заключенията на Европейския съвет от Лаакен от 14 и 15 декември 2001 г., и по-специално заключения 17 (Сътрудничество между специализираните служби за борба с тероризма), 43 (Евроюст и полицейско сътрудничество по отношение на Европол) и план за действие от 21 септември 2001 г. срещу тероризма, се отнасят за необходимостта от засилване на SIS и подобряване на нейните способности.
(5)
Освен това е полезно да се въведат разпоредби по отношение на обмяна на цялата допълнителна информация чрез органите, назначени за тази цел във всички държави-членки (искане за допълнителна информация на национално вписване), като се даде на тези органи обща правна електронна база в рамките на разпоредбите от Шенгенската конвенция от 1990 г. и се създадат правила за изтриване на данни, съхранявани от тези органи.
(6)
Измененията, които трябва да бъдат направени за тази цел на разпоредбите от достижения на правото от Шенген, отнасящи се до SIS, се състоят от две части: настоящия регламент и решение на Съвета, основани на член 30, параграф 1, букви а) и б), член 31, букви а) и б) и член 34, параграф 2, буква в) от Договора за Европейския съюз. Причината за това е, както е посочено в член 93 от Шенгенската конвенция от 1990 г., че целта на SIS е да поддържа публична политика и публична сигурност, включително националната сигурност на териториите на държавите членки, и да прилага разпоредбите на упоменатата конвенция, свързана с движението на хора в тези територии, като използва информацията, изпращана чрез SIS в съответствие с разпоредбите на тази конвенция. Тъй като някои от разпоредбите на Шенгенската конвенция от 1990 г. следва да се прилагат за двете цели в едно и също време, подходящо е да се изменят такива разпоредби по еднакъв начин чрез паралелни действия въз основа на всеки от Договорите.
(7)
Настоящият регламент не накърнява приемането в бъдеще на необходимо законодателство, описващо подробно правната архитектура, целите, оперирането и използването на SIS II, такива като, но не и ограничени до правила, определящи категориите на данните, които следва да бъдат въвеждани в системата, целите за които те се въвеждат, и критериите за тяхното въвеждане, правила относно съдържанието на данните в SIS, връзките в предупрежденията, съответствието между предупреждението и бъдещите правила за достъп до данните в SIS и защитата на личните данни и техния контрол.
(8)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент съдържа разработка на разпоредби от достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно асоциирането на тези две държави с въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, което попада в областта, посочена в член 1, буква Ж от Решение 1999/437/ЕО (4), относно някои разпоредби за прилагане на това споразумение.
(9)
В съответствие с членове 1 и 2 от протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не взима участие в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него и не е предмет на неговото приложение. Като се има предвид, че настоящият регламент се изгражда върху достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредби от част 3, дял IV от Договора за създаване на Европейската общност, Дания в съответствие с член 5 от споменатия протокол решава в рамките на период от 6 месеца след като Съветът е приел настоящия регламент, дали ще го въведе в своето национално законодателство.
(10)
Настоящият регламент съставлява разработка на SIS за целите на прилагането по отношение на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, свързано с движението на хора; Обединеното кралство не прилага и не взима участие в SIS за тази цел в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искане на Обединеното кралство и Северна Ирландия да вземе участие в някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (5); Обединеното кралство следователно не участва в неговото приемане, не е обвързано от него и не е предмет на неговото приложение.
(11)
Настоящият регламент съдържа разработките на SIS за целите на прилагането по отношение на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, свързано с движението на хора; Ирландия не прилага и не взима участие в Шенгенската информационна система за тази цел в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искане на Ирландия да участва в някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (6); Ирландия следователно не участва в неговото приемане, не е обвързана от него и не е предмет на неговото приложение.
(12)
Настоящият регламент представлява акт, изграден на основата на достиженията на правото от Шенген или по друг начин свързан с него по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разпоредбите на Шенгенската конвенция от 1990 г. се изменят, както следва:
1.
към член 92 се добавя параграф 4:
„4. Държавите-членки в съответствие с националното законодателство обменят чрез органите, назначени за тази цел (Сирена), цялата допълнителна информация, необходима във връзка с въвеждането на предупреждение за разрешаване на подходящи действия, които трябва да бъдат предприети в случаи, когато лица и обекти, по отношение на които са въведени данни в Шенгенската информационна система, са открити като резултат на издирвания, направени в тази система. Такава информация се използва само за целта, за която е изпратена.“;
2.
член 94, параграф 3, първа алинея, букви а) до и) се заменят със следния текст:
„а)
фамилно име и собствено и бащино име, други имена, въведени отделно;
б)
специфични физически характеристики, които не са променливи;
в)
(…);
г)
място и дата на раждане;
д)
пол;
е)
националност;
ж)
дали въпросните лица са въоръжени, проявяват ли насилие или дали са избягали;
з)
причина за предупреждението;
и)
действие, което трябва да бъде предприето;“
3.
в края на член 101, параграф 1 се добавя следното изречение:
„Въпреки това достъп до данните, въведени в SIS, и правото за издирване на такива данни може също да бъдат упражнявани от националните съдебни органи, inter alia, тези които отговарят за откриване на публично преследване по наказателни дела и съдебни разследвания преди обвинение, в изпълнение на техните задачи, както е установено в националното законодателство.“;
4.
член 101, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. В допълнение достъп до данните, вписани в съответствие с член 96, и данни относно документи, свързани с лица, въведени в съответствие с член 100, параграф 3, букви г) и д), и правото на издирване на такива данни пряко може да бъдат упражнявани от органи, отговарящи за издаване на визи, централни органи, отговарящи за проверки на кандидатстване за визи, и органи, отговарящи за издаване на разрешителни за пребиваване и за администрации на законодателството за чужденци в контекста на прилагането на разпоредбите от настоящата конвенция, свързани с движението на хора. Достъпът до данните на тези власти се регулира от националното законодателство на всяка държава-членка“;
5.
член 102, параграф 4, второто изречение се заменя със следния текст:
„Чрез дерогация данните, въведени съгласно член 96, и данните относно документи, свързани с лица, въведени съгласно член 100, параграф 3, букви г) и д), може да бъдат използвани в съответствие с националното законодателство на всяка държава-членка само за целите на член 101, параграф 2.“;
6.
член 103 се заменя със следния текст:
„Член 103
Всяка държава-членка гарантира, че всяко предаване на лични данни се записва в националната секция на SIS от органите, управляващи данните на досиетата за целите на проверки дали издирването е допустимо или не. Записването може да се използва само за тази цел и се изтрива възможно най-рано след период от една година и най-късно след период от три години.“;
7.
добавя се член 112А:
„Член 112А
1. Лични данни, държани в досиета от органите, посочени в член 92, параграф 4, като резултат от обмен на информация съгласно този параграф, се пазят само за такова време, което се изисква за достигане на целите, за които те са предоставени. Те при всички случаи се изтриват най-късно една година след като предупреждението или предупрежденията, свързани със съответното лице или обект, са изтрити от Шенгенската информационна система.
2. Параграф 1 не накърнява правото на държава-членка да поддържа в националните досиета данни, свързани с определено предупреждение, което тази държава-членка е издала, или за предупреждение, във връзка с което е било предприето действие на нейна територия. Периодът от време, за който такива данни могат да бъдат поддържани в такива досиета, се регулира от националното законодателство.“;
8.
добавя се член 113А:
„Член 113А
1. Данни, различни от лични данни, държани в досиета от съответните органи, посочени в член 92, параграф 4, като резултат от информация, обменена съгласно този параграф, се пазят само за такова време, което е необходимо за постигане на целите, за които те са събрани. Във всички случаи те се изтриват най-късно една година след като предупреждението или предупрежденията, свързани със съответното лице или обект, са били изтрити от Шенгенската информационна система.
2. Параграф 1 не накърнява правото на държава-членка да поддържа в националните досиета данни, свързани с определено предупреждение, което тази държава-членка е издала, или за предупреждение, във връзка с което е било предприето действие на нейна територия. Периодът от време, за който такива данни може да се поддържат в такива досиета, се регулира от националното законодателство.“
Член 2
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от датата, която трябва да бъде определена от Съвета, като действа единодушно, веднага щом необходимите предпоставки са били изпълнени. Съветът може да реши да определи различни дати за приложение на различните разпоредби.
3. Всяко решение на Съвета в съответствие с параграф 2 се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 29 април 2004 година.