KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 21. oktober 2008
om statsstøtte C 10/08 (ex NN 7/08) som Tyskland har ydet til omstrukturering af IKB Deutsche Industriebank AG
(meddelt under nummer K(2008) 6022)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2009/775/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Proceduren blev indledt på grundlag af oplysninger, som Tyskland afgav den 3. august 2007. Ved brev af 15. januar 2008 anmeldte Tyskland disse foranstaltninger efter at have udvekslet yderligere oplysninger flere gange og gjorde gældende, at foranstaltningerne under alle omstændigheder måtte anses for at være en rednings-/omstruktureringsstøtte, der var forenelig med fællesmarkedet.
(2)
Ved brev af 27. februar 2008 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for disse foranstaltninger.
(3)
Kommissionens beslutning om indledning af den formelle procedure (herefter kaldet procedurens indledning) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til støtten. Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra tredjemand.
(4)
Efter procedurens indledning den 27. marts 2008 fremsatte Tyskland bemærkninger og fremsendte ud over de oplysninger, der blev fremsendt den 15. og 25. januar, den 5. og 25. februar, den 3., 6., 11., 14., 20. og 27. marts 2008, yderligere oplysninger den 3. og 25. april, den 7. og 30. maj, den 9. og 27. juni, den 25. juli, den 4., 22. og 26. august, den 2., 3., 4., 5., 16., 18., 19. og 25. september samt den 14. oktober 2008. Sammen med disse oplysninger fremsendte Tyskland 68 forskellige aftaler og dokumenter, der danner grundlag for de pågældende foranstaltninger. Desuden blev der afholdt en række møder og telefonkonferencer med Tyskland, den begunstigede virksomhed og Kreditanstalt für Wiederaufbau (herefter kaldet KfW).
2. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE
2.1. Støttemodtageren
(5)
Støttemodtageren er IKB Deutsche Industriebank AG (herefter kaldet »IKB«). IKB er en tysk, mellemstor privatbank med hovedsæde i Düsseldorf, som er SDAX-noteret. Før krisen ejede den statslige bank KfW, der er hovedaktionær, 38 % af aktierne. Desuden ejede Stiftung Industrieforschung, der ikke driver egen virksomhed, 12 %. De resterende 50 % af aktierne blev handlet frit. Efter den planlagte kapitaltilførsel ville KfW's aktieandel stige til 91 %.
(6)
IKB's hovedaktionær, KfW, er en udviklingsbank, der er ejet af den tyske forbundsstat (80 %) og de tyske delstater (20 %). Med en balancesum på i alt 360 mia. EUR (pr. 31.12.2006) er det en af de ti største banker i Tyskland. KfW er en selvejende institution med hovedsæde i Tyskland, som således påvirker økonomi, samfund og økologi i Tyskland, Europa og resten af verden. Det er en af KfW's opgaver at støtte små og mellemstore virksomheder, at støtte finansiering og modernisering af boligbyggeri samt uddannelse og videreuddannelse, at finansiere kommunale infrastrukturprojekter, at støtte eksport- og projektfinansiering, at støtte udviklingslande og lande med overgangsøkonomi samt at støtte tiltag til beskyttelse af miljøet og klimaet. KfW skaffer primært støttemidlerne på kapitalmarkedet. Bankens statsligt pålagte hverv vedrørende støtte fremgår af den tyske lov om KfW (3). KfW har et »institutionelt ansvar« for at opfylde sit offentlige hverv.
(7)
Før omstruktureringen var IKB's aktiviteter fordelt på følgende fire forretningsområder.
1.
Virksomhedskunder
Det er IKB's primære forretningsområde at tilbyde langsigtet finansiering til mellemstore virksomheder med en årlig omsætning på over 7,5 mio. EUR. Ydelse af kreditter, egenkapitalfinansiering og leasing til mellemstore virksomheder har hele tiden været kernen i forretningerne med virksomhedskunder, hvor forretninger i Tyskland står i forgrunden. Mens IKB's markedsandel på markedet for virksomhedskunder kun er 1 %, dækker IKB 10 % af markedssegmentet for langsigtede kreditter til mellemstore virksomheder. IKB's styrke er de langsigtede kunderelationer. I betragtning af den meget hårde konkurrence er avancerne dog begrænsede. Udlånsforretningen er […] (4) mindre attraktiv, og IKB er derfor tvunget til at udvikle andre mere indbringende aktiviteter med denne kundekreds (f.eks. strukturerede finansieringer eller ejendomsprodukter) og at udnytte sine mangeårige kunderelationer i den forbindelse.
2.
Struktureret finansiering
Dette forretningsområde omfatter især følgende aktiviteter: Finansiering af direkte investeringer, projekt- og eksportfinansiering, finansiering af virksomhedsopkøb og infrastruktur samt omstrukturering af virksomheders finansieringsstrukturer og spredning af lån (syndikering) for mellemstore virksomhedskunder. IKB's afdelinger i de vigtige finansmetropoler London, Luxembourg, Madrid, Milano, New York og Paris er meget velplacerede til at varetage nationale og internationale opgaver med finansiering af virksomhedsopkøb. IKB hjælper sine kunder ved optimering af virksomhedens samlede finansiering og frasalg af kreditter. Inden for rammerne af den syndikerede udlånsforretning er IKB også involveret i kreditfaciliteter, der oprettes af andre pengeinstitutter. Tyskland er kernen i de strukturerede finansieringer, men IKB varetager også tyske virksomheders interesser i Vesteuropa.
IKB opnår et meget højt udbytte af sine aktiviteter inden for forretningsområdet strukturerede finansieringer. I den oprindelige omstruktureringsplan, som de senere aftalte udligningsforanstaltninger endnu ikke var omfattet af, var der budgetteret med en egenkapitalforrentning på ca. [ 10] % for dette forretningsområde.
3.
Ejendomsfinansiering
Ca. [ 10] % af IKB's markedsaktiviteter er koncentreret om ejendomsfinansiering. Finansiering af kontor-, handels- og industri-, logistik- og administrationsejendomme samt pakkefinansieringer på steder, hvor man må forvente vedvarende udlejning og salgbarhed, danner kernen i dette forretningsområde. Her er IKB partner for mellemstore virksomheder, store virksomheder, private og institutionelle investorer, projektudviklere, egnsudviklingsselskaber og investeringsfonde. Projekterne har et finansieringsbehov på mindst 5 mio. EUR. Som totaludbyder inden for ejendomsinvesteringer udvikler IKB også omfattende planer og løsninger til nybyggeri, renoverings- og omstruktureringsprojekter. Serviceydelserne inden for ejendomsfinansiering tilbydes ikke kun i Tyskland, men også i andre europæiske lande, især i Belgien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Holland, Spanien og Det Forenede Kongerige.
I den oprindelige omstruktureringsplan, som de senere aftalte udligningsforanstaltninger endnu ikke var omfattet af, var der budgetteret med en egenkapitalforrentning på ca. [ 5] % i dette forretningsområde.
4.
Porteføljeinvesteringer
Siden begyndelsen af dette århundrede har IKB investeret mere og mere i internationale kreditporteføljer inden for mange forskellige investeringsområder. Målet med denne udvidelse var at diversificere risikoprofilen både med hensyn til regioner og brancher og samtidig øge udbyttet af provisionsindtægterne. Idet kreditrisikoen blev udskilt fra balancen gennem ikke-balanceførte virksomheder til specielt formål (SPE'er), kunne der frigøres kapital, så IKB kunne investere i andre aktivklasser som f.eks. finansiering til mellemstore virksomheder eller kreditporteføljer. Af de forklarende bemærkninger i betragtning 10 ff. fremgår det, at IKB's omfattende porteføljeinvesteringer er årsag til bankens vanskeligheder. Derfor har IKB i mellemtiden trukket sig ud af denne forretningstype igen.
(8)
I regnskabsåret 2006/07 blev der opnået følgende resultater på de forskellige forretningsområder:
Tabel 1
Oversigt over forretningsområderne
(EUR)
Driftsresultat
Udlånsvolumen
Virksomhedskunder
92,8
16 065
Strukturerede finansieringer
90,6
4 889
Fast ejendom
23,2
7 870
Egenkapitalfinansiering
11,3
18 260
Hovedafdeling/konsolidering
- 103
4 114
I alt
114,5
51 198
(9)
Før krisen havde IKB en balancesum på 49,1 mia. EUR (pr. 31.12.2006), der steg til 63,5 mia. EUR (pr. 31.3.2007) efter korrektion under hensyntagen til alle IKB's aktiviteter, der ikke fremgik af regnskabet.
2.2. Årsager til IKB's vanskeligheder
(10)
IKB's vanskeligheder er forbundet med den vedvarende subprime-krise i USA, som medførte høje risici for IKB og især for en af IKB's virksomheder til specielt formål (SPE), Rhineland Funding Capital Corporation (herefter kaldet »Rhineland«) (5). Som følge af krisen opstod der likviditetsmangel, som Rhineland (hvis de normalt anvendte CP ikke var fuldtegnet) dækkede ved at gøre brug af kreditlinjer hos forretningsbanker.
(11)
IKB stillede flere likviditetsfaciliteter til en værdi af i alt ca. 8,1 mia. EUR til rådighed for Rhineland. Rhineland investerede i strukturerede kreditporteføljer, hvilket også omfatter risici i forbindelse med lån i fast ejendom fra subprime-området i USA, og refinansierede sine investeringer ved at udstede kortfristede værdipapirer, der var sikret med fordringer (»commercial papers«, herefter kaldet »CP«). Ud over de likviditetsfaciliteter, som Rhineland fik stillet direkte til rådighed, stillede IKB indirekte en garanti for Rhinelands aktivposter via den såkaldte Havenrock-struktur. Havenrock-strukturens samlede tabsrisiko for IKB beløb sig til 1,2 mia. EUR. Både de direkte likviditetsfaciliteter til Rhineland og Havenrock-strukturen er ikke-balanceførte arrangementer. Desuden foretog IKB også direkte balanceførte porteføljeinvesteringer (til dels inden for subprime-området) ved hjælp af gældsbeviser med en lavere prioritet i den strukturerede investeringsenhed Rhinebridge (herefter kaldet »Rhinebridge«) og i andre typer investeringsporteføljer (f.eks. »collateralised debt obligations«, »CDO«). I sommeren 2007 blev dele af Rhinelands og Rhinebridges strukturerede porteføljer, der tidligere var vurderet meget højt, og CDO nedvurderet kraftigt af kreditvurderingsbureauerne.
(12)
På grund af den vedvarende krise på det amerikanske subprime-realkreditmarkedet og som direkte følge af kreditvurderingsbureauernes nedvurdering af værdipapirer med sikring i subprime-fordringer faldt værdien af visse papirer, der blev handlet inden for dette markedssegment. Det ramte især SPE'en Rhineland, der var i fare for ikke længere at kunne refinansiere sin investeringsportefølje på CP-markedet. Som følge af det udtørrede CP-marked var det sandsynligt, at Rhineland måtte trække på de likviditetsfaciliteter til en værdi af 8,1 mia. EUR, som IKB havde stillet til rådighed, men som der ikke var taget højde for i IKB's balance. Desuden var de andre regnskabsmæssige porteføljeinvesteringer som f.eks. Rhinebridge i vid udstrækning udsat for fair-value-udsving, der skulle optages i henhold til de internationale regnskabsstandarder (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Årsagen til IKB's vanskeligheder er porteføljeinvesteringer på 18,3 mia. EUR. Størstedelen af de porteføljeinvesteringer på 18,3 mia. EUR, der fremgår af det korrigerede regnskab for 2006/2007, blev oprindeligt ikke balanceført og figurerede i Rhinelands balance, mens kun en mindre del var optaget i IKB's balance. Med hensyn til de ikke-balanceførte aktivposter, der kun fremgik af Rhinelands balance, drejede det sig om aktiver til en værdi af 11,5 mia. EUR (pr. 31.3.2007 og også under krisen). Værdien af disse aktiver faldt løbende som følge af salg og valutakurskorrektioner, og i august 2008 havde de en værdi på 6,3 mia. EUR. I det korrigerede regnskab for 2006/07 beløb de balanceførte porteføljeinvesteringer sig til 6,8 mia. EUR.
2.3. Foranstaltningerne
a) Den første foranstaltning: Risikoafdækning
(14)
Den 27. juli 2007 underrettede en tysk bank, som havde stillet en kreditlinje til rådighed for IKB, det tyske finanstilsyn (herefter kaldet »BaFin«) om, at den ville lukke denne kreditfacilitet. Derefter meddelte BaFin KfW, det tyske finansministerium og andre involverede parter, at BaFin ville lukke IKB (6), hvis de nævnte parter ikke ville overtage risiciene fra IKB's engagement i Rhineland. Desuden viste det sig, at IKB's subprime-poster ikke var begrænset til Rhineland, men også omfattede Rhinebridge og andre subprime-porteføljeinvesteringer.
(15)
Den 29. juli 2007 indgik BaFin, det tyske finansministerium, KfW og de tre store tyske bankforbund (7) en aftale om, at KfW efter aftale med BaFin skulle gribe ind og varetage en risikoafdækning (en såkaldt Risikoabschirmung) for IKB. De tre bankforbund erklærede sig villige til at overtage 30 % af risikoen i forbindelse med risikoafdækningen. Det blev bekræftet skriftligt den 16. august 2007 i en aftale mellem KfW og de tre bankforbund.
(16)
KfW anmeldte følgende foranstaltninger til sikring af IKB's kreditværdighed:
-
Fra mandag den 30. juli 2007, risikoafdækning vedr. alle IKB's rettigheder (gebyrer) og forpligtelser for de likviditetsfaciliteter på 8,1 mia. EUR, som Rhineland havde fået stillet til rådighed (dette beløb er i mellemtiden faldet til 6,3 mia. EUR primært som følge af valutakursudviklingen). Den formelle overtagelse af forpligtelserne den 29. juli 2007 vedr. de likviditetsfaciliteter, som Rhineland havde fået stillet til rådighed, gælder, indtil de strukturerede kreditporteføljer forfalder til betaling eller bliver solgt (8). Sådanne porteføljer har normalt en løbetid på over fem år.
-
Afdækningsgaranti til IKB mod tab på 1 mia. EUR som følge af engagementet i Rhinebridge og i andre balanceførte subprime-porteføljeinvesteringer på i alt 6,8 mia. EUR.
(17)
Oprindeligt havde Tyskland vurderet KfW's og de tyske bankforbunds forventede tab i forbindelse med risikoafdækningen for IKB til i alt 3,5 mia. EUR (Rhineland og Havenrock: 2,5 mia. EUR, Rhinebridge og andre subprime-porteføljeinvesteringer: 1 mia. EUR (9).
(18)
I den oprindelige aftale af 29. juli 2007 indgik KfW og de tyske bankforbund aftale om at fordele de forventede tab i forbindelse med risikoafdækningen på følgende måde:
-
I princippet dækker KfW 70 % af de forventede tab, dog uden risikoreduktion i forbindelse med Rhineland - dvs. KfW skal dække 100 % af de tab, der eventuelt overstiger de tyske bankforbunds andel på 30 % (se nedenfor).
-
De tyske bankforbund dækker 30 % af de forventede tab op til maksimalt 1 mia. EUR.
(19)
Risikofordelingen mellem KfW og de tyske bankforbund gælder inden for en maksimal dækningsgrænse på 1 mia. EUR for bankforbundene (se betragtning 18) uafhængigt af, hvor tabene realiseres inden for risikoafdækningen (Rhineland, Rhinebridge eller direkte investeringer), idet brugen af parternes garantier sker med sideordnet prioritet i overensstemmelse med den aftalte risikofordeling.
(20)
Ud over deres andel i risikoafdækningen har de tre tyske bankforbund erklæret sig villige til at søge at påvirke deres medlemmer på en sådan måde, at de igen stiller de kreditlinjer til rådighed for IKB, som blev lukket, da krisen brød ud.
(21)
Desuden bliver det påpeget i aftalen af 16. august 2007, at KfW i sin egenskab af pool-manager skal forhandle sig til en rimelig godtgørelse for risikoafdækningen og skal træffe foranstaltninger til tilbagebetaling af alle bankforbundenes og KfW's omkostninger. Mens der var enighed med hensyn til tilbagebetalingen, og der blev truffet passende foranstaltninger i den sammenhæng, blev spørgsmålet om godtgørelse ikke behandlet, da dette ville have kunnet været fortolket som […], som ville have krævet godkendelse fra […].
(22)
Bankforbundenes risikoandel på 30 % blev delt op blandt forbundene på følgende måde:
-
50 % forbundet af tyske banker (»BdB«)
-
16,7 % forbundet af tyske andelsbanker (»BVR«)
-
33,3 % forbundet af tyske sparekasser og girobanker (»DSGV«).
(23)
BdB overtog en andel på 50 %, fordi hver enkelt privat- eller virksomhedskundes indestående i tilfælde af IKB's insolvens ville være sikret af de private bankers garantifond med op til 30 % af omfanget af IKB's ansvarlige kapital (ca. 662 mio. EUR pr. kunde pr. 26. september 2007) (10).
b) Den anden foranstaltning: Forøgelse af risikoreserve
(24)
I betragtning af en yderligere forværring af situationen på de finansielle markeder blev risikoafdækningen for IKB udnyttet fuldstændigt inden for Havenrock-strukturen, og det viste sig, at risikoafdækningen var utilstrækkelig. Det blev nødvendigt med yderligere foranstaltninger til dækning af tab for at sikre IKB's fortsatte drift. I forbindelse med kreditlinjerne i Havenrock-strukturen sikrede KfW og bankforbundene den 30. november 2007 IKB mod yderligere tabsrisici på ca. 350 mio. EUR (440 mio. USD). 150 mio. EUR blev dækket af KfW, heraf 54,3 mio. EUR i form af et konvertibelt værdipapir, som KfW ombyttede til aktier den 14. februar 2008 (med virkning pr. 28. februar 2008) for at øge sin aktieandel i IKB til 43 %. BdB dækkede yderligere 150 mio. EUR, og BVR og DSGV yderligere 50 mio. EUR.
c) Den tredje foranstaltning: Kapitaltilførsel og lån fra KfW
(25)
I februar 2008 gav den tyske regering KfW pålæg om at stille yderligere 2,3 mia. EUR til rådighed for IKB.
(26)
1,05 mia. EUR blev ydet i form af lån, som blev eftergivet umiddelbart derefter, og som der er indgået en overskudsklausul for, ifølge hvilken IKB vil betale afdrag på lånet, hvis IKB i de kommende år igen får overskud. Foranstaltningerne var nødvendige for at indskyde kapital i banken og på den måde at forhindre, at IKB's kernekapitalprocent kom under den lovpligtige grænseværdi.
(27)
Desuden forlangte BaFin, at KfW stillede en reelt ubegrænset garanti for kapitaltilførsel. KfW erklærede sig villig til at sikre ekstra finansiering i form af en kapitaltilførsel på EUR 1,25 mia. Foranstaltningerne i forbindelse med denne kapitalforbedring blev i princippet truffet i august 2008. Den faktiske kapitaltilførsel kan dog først ske efter bekendtgørelse af en positiv beslutning fra Kommissionen. Kapitaltilførslen er således ikke gennemført endnu. Efter kapitaltilførslen ville KfW's aktieandel i IKB være ca. 90,8 %.
(28)
KfW's tredje foranstaltning blev støttet med 1,2 mia. EUR af den tyske regering, som stillede dette beløb til KfW's rådighed, og med 300 mio. EUR fra de tyske bankforbund.
d) Tilvejebringelse af likviditet
(29)
Desuden har KfW siden januar 2008 stillet likviditetsfaciliteter til en værdi af i alt [ 2,5] mia. EUR til rådighed for IKB. Midlerne er opdelt i to rammefaciliteter på hver […] mia. EUR, idet den første rammefacilitet blev oprettet den 24. januar 2008 til Euribor plus [ 50] til [ 50] basispoint med [ 100] % sikkerhed. Den anden rammefacilitet blev oprettet den 18. juli 2008 til Euribor plus [ 100] basispoint med [ 100] % sikkerhed. Denne høje securitisation af kreditlinjerne skulle sikre, at aktiverne er tilstrækkelige til at dække kreditten, selv hvis det værst tænkelige skulle blive en realitet.
(30)
Andre banker stillede også likviditetsfaciliteter til rådighed for IKB. F.eks. stillede [en amerikansk storbank] og [en anden amerikansk storbank] likviditetsfaciliteter til en værdi af [ 0,75] mia. EUR på månedsbasis og til Euribor plus [ 100] til [ 100] basispoint til rådighed for IKB med sikkerhed på [ 100] % til [ 100] %. Desuden havde IKB adgang til en likviditetsfacilitet på op til [ 250] mio. EUR, som [en tysk delstatsbank] havde stillet til rådighed med en varighed på et år til Euribor plus [ 90] til [ 100] basispoint mod [ 100] % til [ 100] % sikkerhed. En yderligere likviditetsfacilitet på [ 500] mio. EUR blev stillet til rådighed af [en anden tysk delstatsbank] med en varighed på et år til Euribor plus [ 50] basispoint med tilsvarende sikkerhed.
2.4. Øget tab under omstruktureringen
(31)
De forventede tab, der skulle dækkes via risikoafdækningen for ikke-balanceførte aktivposter i Rhineland, steg fra de oprindeligt anslåede 2,5 mia. EUR (i værste fald) til 7,0 mia. EUR (11). Som led i den risikoafdækning, der blev stillet til rådighed for Rhineland i juli 2007, overtog KfW i forbindelse med likviditetsfaciliteterne til Rhineland alle risici forbundet med de ikke-balanceførte aktivposter, således at KfW overførte disse risici til sit eget regnskab. Dette påvirker ikke den maksimale dækning på 1 mia. EUR for tab fra andre poster, som de tyske bankforbund har forpligtet sig til.
(32)
Desuden dækkede den første foranstaltning tab på op til 1 mia. EUR for balanceførte porteføljeinvesteringer på 6,8 mia. EUR. De balanceførte investeringers værdi faldt til 6,31 mia. EUR i foråret 2008 som følge af valutakurskorrektioner. I foråret 2008 forsøgte IKB også at sælge de to porteføljer ved en offentlig auktion. På grund af den vedvarende krise på kapitalmarkerne var det ikke muligt at sælge dem, da buddene lå langt under de forventede salgspriser. Derefter måtte IKB nedjustere den regnskabsmæssige værdi af disse porteføljer yderligere. Frem til august 2008 led IKB tab på [ 750] mio. EUR. Endvidere solgtes der aktiver til en nominel værdi af 990 mio. EUR på markedet. Derefter beløb den nominelle værdi af den resterende portefølje sig i august 2008 til [ 5] mia. EUR.
(33)
For at tage et klart skridt blev den resterende risikoafdækning af porteføljerne i IKB's regnskab opfyldt i august som forberedelse til et muligt salg af IKB, idet KfW stillede de resterende 360 mio. EUR til rådighed før tiden. Officielt blev tabene endnu ikke realiseret, men de tilgrundliggende aktivposter er allerede tabt. Garantien på 1 mia. EUR er således udnyttet fuldt ud og kan anses for at være opfyldt.
(34)
Som led i forhandlingerne med de bydende parter er de resterende porteføljeinvesteringer blevet delt op i to strukturerede investeringsporteføljer (SIP 1 og SIP 2). SIP 1 omfatter generelt [bestemte værdipapirer] med en nominel værdi på […] mia. EUR og en regnskabsmæssig værdi på [ 1] mia. EUR (12). SIP 2 omfatter IKB's resterende [værdipapirer] med en nominel værdi på […] mia. EUR og en regnskabsmæssig værdi på [ 1] mia. EUR.
(35)
Tabel 2 giver et overblik over udviklingen i porteføljeinvesteringerne frem til slutningen af august 2008. Realiserede og forventede tab anslås til i alt ca. 10,28 mia. EUR.
Tabel 2
Porteføljeinvesteringer fra marts 2007 til august 2008
(mia. EUR)
Nominel værdi korrigeret 3/2007
Kurskorrigeringer
Salg
(aktivernes nom. værdi)
Tab ved salg
(salgsprisens nom. værdi)
Realiserede tab
(aktivernes nom. værdi)
Nominel værdi 8/2008
(IKB eller KfW)
Afskrivninger
Regnskabsmæssig værdi 8/2008
(IFRS)
Tab i alt
(realiserede + forventede tab)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
I regnskabet i alt
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
findes ikke
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
findes ikke
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Øvrige
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
I alt (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Salget
(36)
Salget af KfW's IKB-aktier blev påbegyndt i januar 2008 og blev afsluttet den 21. august 2008 med beslutningen om at sælge IKB til Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas, USA (herefter kaldet »Lone Star«).
(37)
Salget skete som led i en åben, ubetinget og transparent licitation. Efter almindelig bekendtgørelse i begyndelsen af januar 2008 erklærede [ 40] bydende (herunder tyske og internationale banker og finansinvestorer) deres interesse i første runde. [ 20] bydende modtog et informationsmemorandum (i slutningen af januar) efter at have underskrevet en fortrolighedsaftale. [ 5] bydende afgav et indledende bud (i slutningen af februar). [ 5] bydende fik adgang til datarummet. I alt [ 5] bydende afgav et konkret bud (i midten af maj).
(38)
I slutningen af maj 2008 opfordrede KfW tre af de [ 5] bydende ([finansinvestorer og strategiske investorer fra forskellige lande]) til at afgive et bindende bud. Af de [ 5] bydende, der afgav et gyldigt bud, blev Lone Star valgt som køber på grundlag af en økonomisk sammenligning af de [ 5] bud, idet Lone Star havde budt den højeste nettopris.
(39)
Salget af IKB skete primært til en salgspris på ca. […] mio. EUR (for 90,8 % af aktierne) samt mod finansinvestoren Lone Stars løfte om at investere [ 400] mio. EUR i IKB. Lone Star stillede i forbindelse med buddet som krav, at overskudsklausulen ikke ville blive taget i brug. Som modydelse har Lone Star forpligtet sig til at finansiere SIP 2 med de tidligere nævnte [ 400] mio. EUR. For øjeblikket overvejer IKB at sælge aktivposterne i SIP 2 til en virksomhed med specielt formål (SPE). KfW har erklæret sig villig til at indtræde i refinansieringen af SIP 2 ved at yde et lån på 775 mio. EUR, som godtgøres til Euribor plus [ 80] basispoint, og som har prioritet frem for Lone Stars og IKB's Capital Notes til en værdi af [ 200] mio. EUR og Mezzanine Notes til en værdi af [ 150] mio. EUR.
(40)
KfW har købt SIP 1 til 1 mia. EUR (13). KfW er forpligtet til at dække tabsrisikoen for de første 150 mio. EUR, den tyske stat har stillet sikkerhed for de næste 600 mio. EUR (det drejer sig her om uventede tab (14), og KfW dækker de resterende 250 mio. EUR af risikoen. KfW er sikker på, at prisen allerede afspejler de samlede tab, der må forventes af porteføljen, så efter KfW's opfattelse er det ikke nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger.
(41)
Desuden bliver de to rammefaciliteter på [ 2,5] mia. EUR, som KfW har stillet til rådighed for IKB, forlænget frem til senest den […] (oprindeligt skulle de udløbe i hhv. april og juli 2009). Betingelserne er blevet ændret ganske lidt. Den stillede sikkerhed for den første facilitet blev reduceret fra [ 100] % til [ 100] %, og rentesatsen for den anden facilitet blev sænket fra Euribor plus [ 100] basispoint til Euribor plus [ 100] basispoint. Ifølge KfW er disse ændringer berettigede, fordi IKB har forøget sin egenkapital.
(42)
Desuden indeholder købekontrakten ingen særlige salgsbetingelser bortset fra en klausul vedrørende ansvarsfritagelse, som foreskriver, at [bestemte forhold] med finansielle konsekvenser på op til […] EUR er undtaget. Det omfatter især […]. Selvom det her drejer sig om […], som kunne være på op til […] EUR, er risikoen for, […], ifølge Tyskland meget lav, da IKB takket være sine meget gode driftsresultater havde den næstebedste bank-rating, en måned før finanskrisen indtrådte, og da banken ved vurdering af […] ud fra de tilgængelige oplysninger ikke afveg fra almindelig forretningsspraksis. Det er svært at vurdere dette […], da det på den ene side er ret usandsynligt, at denne situation indtræffer […], men på den anden side kunne de […] konsekvenser […] være alvorlige. Tyskland gør gældende, at sådanne […] risici normalt fortsat er den tidligere ejers i tilfælde af opkøb. Derfor har KfW undtaget denne risiko helt fra begyndelsen af salget. Da det er meget usandsynligt, at en sådan risiko indtræffer, har IKB ikke foretaget hensættelser i regnskabet til eventuelle fordringer.
2.6. Støtteforanstaltningerne
Tabel 3
Foranstaltninger til støtte af IKB i forbindelse med omstruktureringen
Nr.
Foranstaltning
Nominel værdi
(mia. EUR)
1.
Risikoafdækning (Rhineland: 5,8 mia. EUR, Havenrock: 0,85 mia. EUR, balanceførte aktivposter: 1 mia. EUR)
ca. 7,65
(deraf 1,00 fra bankforbundene)
2.
Ekstra risikoreserve (350 mio. EUR til dækning af yderligere tab - Havenrock)
0,35
(deraf 0,20 fra bankforbundene)
3.
Kapitaltilførsel og et ikke-tilbagebetalingspligtigt lån (til dækning af afskrivninger af aktivposter, der påvirker balancen)
2,30
(deraf 0,30 fra bankforbundene)
4.
Likviditetsfacilitet
[ 2,5]
5.
Salg af IKB-aktier
[…]
5.1.
Prioritetskredit til refinansiering af SIP 2
0,78
5.2.
Overdragelse af SIP 1 til KfW
1,00
5.3.
Klausul vedr. ansvarsfritagelse […]
[…]
I alt
[ 15]
2.7. Omstruktureringsplanen
(43)
Tyskland har tilsendt flere reviderede udgaver af omstruktureringsplanen for IKB. I bilagene fra august 2007 blev foranstaltninger til overvindelse af bankkrisen og undgåelse af problemer i fremtiden beskrevet. Umiddelbart efter at den første foranstaltning var truffet, lod IKB PriceWaterhouseCoopers (PWC) analysere den daværende situation. På grundlag af denne undersøgelse meddelte IKB den 3. september 2007, at IKB ville trække sig ud af forretningsområdet med internationale strukturerede investeringer.
(44)
I mellemtiden har IKB ajourført planen, og IKB er blevet solgt til Lone Star. Lone Star fremlagde en omstruktureringsplan for IKB, som blev gennemgået af revisionsselskabet KPMG fra den 16. juli 2008 til den 25. september 2008. Omstruktureringsplanen indeholder et overblik over IKB's relevante kernemarkeder, klarlægger årsagerne til krisen, analyserer problemerne og foreslår foranstaltninger til afhjælpning af disse problemer. Denne plans formål er på den ene side at opnå en kortsigtet stabilisering af bankens økonomiske situation ved at sikre den nødvendige likviditet og på den anden side at genetablere den langsigtede rentabilitet ved at fjerne risikoposter og fokusere på det primære forretningsområde. På langt sigt lægger omstruktureringsplanen op til, at IKB koncentrerer sig om forretningsområdet virksomhedskunder i form af mellemstore virksomheder, og at strukturerede finansieringer kun bibeholdes i den størrelsesorden, der er nødvendig for forretningerne med virksomhedskunder.
(45)
Omstruktureringsplanen bekræfter, at IKB forlader forretningsområdet porteføljeinvesteringer, sådan som IKB også havde besluttet umiddelbart efter krisen.
(46)
I løbet af drøftelserne med Kommissionen accepterede IKB desuden som en udligningsforanstaltning at gå ud af ejendomsfinansiering. Det betyder, at IKB fra slutningen af 2008 ikke indgår nye forretninger inden for ejendomsfinansiering, og at de eksisterende aktivposter afvikles hurtigst muligt (kreditlinjer kan ikke ophæves uden varsel), idet mindst 60 % skal være afviklet og IKB skal have solgt sine datterselskaber IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG og IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH i slutningen af omstruktureringsperioden, dvs. pr. 30. september 2011 (15). Den resterende portefølje på [ 3] mia. EUR likvideres ved de resterende aktivposters forfald. Det fuldstændige salg gør det muligt at reducere udlånsvolumen på forretningsområdet ejendomsfinansiering med 4,9 mia. EUR.
(47)
Desuden har Tyskland som en udligningsforanstaltning tilbudt, at IKB skiller sig af med nogle af sine datterselskaber:
-
IKB International SA, Luxemburg afvikles aktivt før den 30. september 2011 (16): Dette selskab med en balancesum på ca. [ 10] mia. EUR var en vigtig platform på kapitalmarkedet. Fra den 31. marts 2009 indgås der ingen nye forretninger. Alle de forretninger, der er vigtige for den første eller anden søjle, foretages fra IKB's hovedafdeling i Düsseldorf (17).
-
IKB Capital Corporation i New York med en balancesum på [ 2] mia. EUR var aktiv i USA inden for struktureret finansiering. Dette datterselskab afvikles aktivt før den 30. september 2011. Fra den 31. december 2008 indgås der ingen nye forretninger.
-
Desuden nedlægger IKB AG sin afdeling i Amsterdam. Denne afdeling med en kreditbog på [ 500] mio. EUR var specialiseret i finansiering af små og mellemstore virksomheder og handel med fast ejendom. Denne afdeling afvikles aktivt senest den 30. marts 2010. Fra den 31. december 2008 indgås der ingen nye forretninger.
-
Andelen på 50 % i Movesta Lease and Finance GmbH med en balancesum på p.t. [ 500] mio. EUR sælges senest den 30. september 2011.
-
Desuden skiller IKB sig af med bestemte, ikke-strategiske aktivposter til en værdi af 1,7 mia. EUR (balanceværdi pr. 31. marts 2007). De afvikles aktivt senest den 30. september 2011.
(48)
I betragtning af den spændte situation på markedet har Tyskland alligevel forhandlet sig frem til en genforhandlingsklausul, der giver IKB mulighed for at ændre en foranstaltning eller at erstatte den med en anden eller at forlænge en frist, hvis det er tilstrækkeligt begrundet, og Kommissionen ikke kommer med indsigelser, i tilfælde af uforudsete forhold, især hvis krisen på kapitalmarkedet varer ved, eller hvis det viser sig at være umuligt at sælge bestemte aktivposter.
(49)
Desuden har Tyskland forpligtet sig til at sikre, at IKB's samlede balancesum maksimalt andrager 33,5 mia. EUR (18) pr. 30. september 2011. Det svarer til en reduktion af balancesummen med 47,2 % i forhold til de 63,5 mia. EUR i den korrigerede balance fra marts 2007. Realisering af udligningsforanstaltningerne og udtrædelse af porteføljeinvesteringsområdet anslås af Tysklands på følgende måde:
Tabel 4
Reduktionsforanstaltninger
(mia. EUR)
Nr.
Foranstaltning
Aktiver pr. 31.3.2007
Aktiver pr. 30.9.2011
Resterende aktivposter på primært forretningsområde
[ 35,0]
[ 35,0]
Foranstaltninger til genetablering af rentabiliteten
Udtrædelse af porteføljeinvesteringer
18,30
0,00
Udligningsforanstaltninger
1.
Ejendomsfinansiering
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Salg af ikke-strategiske aktivposter
1,70
0,00
6.
Salg af IKB's andel på 50 % i Movesta
[ 0,5]
0,00
Mellemsum: åbne udligningsforanstaltninger (mellemsum: udførte udligningsforanstaltninger)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Fornyet opbygning af bestemte forretninger, der tidligere afvikledes i Luxembourg
-
[ 2,0]
Samlet balancesum uden vækst
63,50
(…)
Maksimal balancesum
33,50
33,50
Resterende margen til nye forretninger
-
(…)
(50)
Desuden gøres der i omstruktureringsplanen opmærksom på, at IKB, hvis Fitch-rating er faldet fra A + til BBB-, har finansieringsproblemer under de nuværende markedsbetingelser. Det maksimale likviditetsbehov frem til slutningen af omstruktureringsperioden anslås til [ 10 mia.] EUR. Denne likviditetsmangel skal udlignes ved hjælp af kapitaltilførslen, forlængelse af KfW's likviditetsfaciliteter og en fordringsbaseret refinansiering. En del af likviditetsmanglen dækkes ved at reducere de nye forretningsområder.
(51)
Omstruktureringsplanen indeholder endvidere planlægningsantagelser for bankens fremtidige udvikling i henhold til et good-case-, et base-case- og et bad-case-scenario. Ifølge disse antagelser vil IKB ifølge base-case-scenariet have opnået en egenkapitalforrentning på […] % i slutningen af omstruktureringsfasen i september 2011. Resultatet før skat vil i givet fald være […] mio. EUR med […] fuldtidsansatte. Tier-1-ratio vil stige til […] %, og omkostnings-/udbytteforholdet (cost income ratio) vil falde til […] %.
(52)
Tyskland tilsendte desuden oplysninger om omstruktureringsomkostningerne, der kan opdeles på følgende måde: Omkostninger i forbindelse med tab på porteføljeinvesteringer på [ 6] mia. EUR (Rhineland: 5,8 mia. EUR, Havenrock: 1,2 mia. EUR) og på balanceførte porteføljeinvesteringer ([…] mia. EUR) (19), reelle omstruktureringsomkostninger (inklusive risikoafdækning, portefølje-exit-omkostninger og administrationsomkostninger på ca. [ 0,25] mia. EUR), kapitaltab på ca. [ 1] mia. EUR, omkostninger i forbindelse med reduktion af forretningsområderne, der til dels er foretaget og til dels endnu ikke er sket som følge af forlængelsen af de eksisterende aftaler til en værdi af [ 1] mia. EUR, samt […] på […] mia. EUR (20). Derfor anslår Tyskland omkostningerne til omstruktureringen af IKB til i alt ca. [ 15] mia. EUR.
3. DEN FORMELLE PROCEDURE
(53)
I procedurens indledning rejste Kommissionen tvivl om, hvorvidt KfW's foranstaltninger til fordel for IKB er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, da risikoen i forbindelse med foranstaltningerne var ubegrænset for KfW, mens bankforbundenes andel af risikoafdækningen var begrænset, og IKB's andre aktionærer slet ikke deltog.
(54)
Desuden var Kommissionen på daværende tidspunkt i tvivl om, hvorvidt foranstaltningerne kunne anses for at være forenelige med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3. Efter Kommissionens opfattelse kunne foranstaltningerne ikke anses for at være midler til afhjælpning af en alvorlig forstyrrelse af en medlemsstats økonomi, der er forenelige med fællesmarkedet, i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b). Desuden mente Kommissionen ikke, at der var grund til at betragte foranstaltningerne som redningsstøtte, da det ikke drejede sig om midlertidige foranstaltninger. På daværende tidspunkt var samtlige kriterier, der fremgår af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (herefter kaldet rammebestemmelserne) (21), ikke opfyldt.
4. TYSKLANDS BEMÆRKNINGER I FORBINDELSE MED PROCEDURENS INDLEDNING
(55)
Tyskland fastholder den oprindelige opfattelse, at de pågældende foranstaltninger ikke kan kaldes statsstøtte, da de opfylder det markedsøkonomiske investorprincip. Indgrebet skete på baggrund af en markedsøkonomisk investors overvejelser, idet IKB's insolvens ville medføre højere omkostninger for KfW end foranstaltningerne til støtte af IKB's omstrukturering. Tyskland understreger, at spørgsmålet om en passende afkastningsgrad er irrelevant i den forbindelse. Desuden bør vurderingen af, om det markedsøkonomiske investorprincip blev overholdt, ske ex ante.
(56)
Ved vurdering af den første foranstaltning skulle der efter Tysklands opfattelse kun tages højde for de oprindeligt anslåede tab, dvs. tab på 3,5 mia. EUR i worst-case-scenariet og [ 2,5] mia. EUR i mid-case-scenariet. Tyskland gør gældende, at en markedsøkonomisk investor ville gå ud fra de direkte omkostninger ved IKB's eventuelle insolvens, dvs. i dette tilfælde 1,5 mia. EUR, som ville opstå ved at bevare IKB's regnskabsmæssige værdi på ca. 620 mio. EUR (22) (i henhold til de tyske regnskabsstandarder) og afskrive kreditter på ca. 850 mio. EUR, som IKB havde ydet til tredjemand i forbindelse med KfW's støtte (23). Desuden ville IKB's insolvens have medført, at yderligere kreditter fra støtteordningen på mindst 1,1 mia. EUR skulle have været afskrevet, hvilket ville få refinansieringsomkostningerne til at stige. Dertil kommer, at KfW's omdømme ville tage skade.
(57)
Tyskland påpeger derudover, at selv om støtteforanstaltningerne blev betragtet som statsstøtte, skulle støtten reduceres med de tab, som KfW ville lide i tilfælde af IKB's insolvens.
(58)
I forbindelse med den anden foranstaltning henviser Tyskland til, at dette kun er et supplement til den første foranstaltning, og at størstedelen af denne foranstaltning blev finansieret af bankforbundene. På baggrund af Alitalia-dommen må man gå ud fra, »at et kapitaltilskud med offentlige midler opfylder privatinvestorprincippet og ikke er statsstøtte, når foranstaltningen iværksættes sammen med et betydeligt indskud af kapital fra en privat investor på tilsvarende vilkår« (24).
(59)
Tyskland bestrider ikke, at den tredje foranstaltning har karakter af statsstøtte.
(60)
Efter Tysklands opfattelse er der heller ikke tale om statsstøtte ved salget af IKB, da KfW handlede som en markedsøkonomisk sælger. Købsprisen er resultatet af forhandlinger med de forskellige potentielle købere og er således i overensstemmelse med markedsvilkårene. De øvrige foranstaltninger var nødvendige for at sælge banken, og de blev foretaget på markedsbetingelser.
(61)
Dette gælder for det første for SIP 1, som blev solgt til KfW til en pris, der lå [ 10] % under den regnskabsmæssige værdi i henhold til IFRS-standarden. Denne pris er rent faktisk bedre end den salgspris, som Lone Star forhandlede sig frem til for SIP 2 ([nedslag 10] %), men i den forbindelse skal det indgå i overvejelserne, at SIP 2 i modsætning til SIP 1 primært bestod af […]. Derfor gør Tyskland gældende, at KfW kunne sælge porteføljen eller beholde den uden tab frem til forfald. Desuden havde KfW brug for støtte til salget af SIP 1 fra sin ejer, Forbundsrepublikken Tyskland, da KfW […]. Dette blev dækket af statsgarantien for at undgå, at KfW skulle binde egenkapital på ca. […] mio. EUR ([…]). For det andet var KfW's andel i SIP 2 også begrundet med markedsøkonomiske forhold, da dette i betragtning af kredittens høje prioritet var forbundet med begrænset risiko, og da betalingen (Euribor plus [ 80] basispoint), som Tyskland tilsendte markeds-benchmarks for, var høj. Det faktum, at KfW måtte påtage sig ansvarsrisikoen (reserve) på […] EUR for […], er ikke usædvanligt i tilfælde, hvor der er en lav sandsynlighed for, at tabet indtræffer, og kravet samtidig har en høj værdi, og det blev stillet som betingelse af alle parter i den sidste forhandlingsrunde.
(62)
Hvis Kommissionen skulle være af den opfattelse, at foranstaltningerne indeholder støtteelementer, påpeger Tyskland, at disse støtteforanstaltninger under alle omstændigheder skal anses for at være omstruktureringsstøtte, der er forenelig med fællesmarkedet. Bankens forretningsområde, der førte til bankens vanskeligheder, er blevet opgivet, og banken vil for fremtiden koncentrere sig om sit primære forretningsområde.
(63)
Desuden har Tyskland forpligtet sig til at træffe alle de foranstaltninger, der er nævnt i betragtning 46.
(64)
Tyskland gør desuden gældende, at banken har bidraget til omstruktureringen med en betydelig egenbetaling (mindst [ 10] mia. EUR). Tyskland har ændret sine bemærkninger til dette punkt flere gange, og egenbetalingen er senest beregnet som summen af alle bidrag til omstruktureringen, der ikke er givet støtte til, med reduktion af nye forretninger og indtjening fra salg minus tab. Nettoindtjeningen fra salgene er vurderet til [ 5] mia. EUR. Disse beregninger er baseret på de aktivposter, der skal sælges i omstruktureringsperioden, med fradrag af […], den resterende forretning i Luxembourg og enkelte porteføljeinvesteringer i Luxembourg. Tyskland vurderede de enkelte poster på følgende måde: handel med fast ejendom […] mia. EUR, datterselskabet i Luxembourg […] mia. EUR, datterselskabet i New York […] mia. EUR, Amsterdam […] mio. EUR, Movesta […] mia. EUR og andre ikke-strategiske aktiver […] mia. EUR.
5. RETLIG VURDERING AF STØTTE
5.1. Statsstøtte
(65)
Kommissionen vurderer først, om foranstaltningerne udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I henhold til denne bestemmelse er statsstøtte støtte ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemstaterne.
a) Risikoafdækning og kapitaltilførsel (foranstaltning 1 til 3)
(66)
Kommission fastholder sit standpunkt fra procedurens indledning om, at ingen af disse tre økonomiske foranstaltninger ville være blevet truffet af en markedsøkonomisk investor, og at de således alle må anses for at være statsstøtte. Da IKB agerer på tværs af landegrænser og internationalt, er det ubestrideligt, at en begunstigelse i form af adgang til statsmidler ville begrænse konkurrencen og få betydning for banksektoren og dermed samhandelen inden for fællesskabet (25).
(67)
Kommission tager Tysklands argument om, at de pågældende foranstaltninger ikke ville have givet IKB en fordel, da KfW udelukkende handlede i sin egenskab af ejer og dermed som privat investor, til efterretning. Tyskland bestrider dog ikke, at KfW er et statsligt pengeinstitut med en offentligt opgave, og at KfW's handlinger kan henregnes til staten. Idet Tyskland indrømmer, at det tyske finansministerium ikke blot deltog i bestyrelsesmøderne, der havde indflydelse på samtlige beslutninger, der blev taget i weekenden fra den 27. til den 29. juli 2007, men endda havde formandsposten, da beslutningen blev truffet, bekræfter Tyskland reelt, at KfW's beslutninger kan henregnes til staten (26).
(68)
Derfor koncentrerede Kommissionen sig i sine undersøgelser om spørgsmålet om, hvorvidt IKB har opnået samme fordel ved KfW's intervention, som IKB ville have fået af en markedsøkonomisk investor under de samme omstændigheder. Kommissionen indrømmer, at risikoafdækningen for IKB ifølge de på forhånd foretagne vurderinger i værste fald ville have dækket et tab på i alt 2,5 mia. EUR. Som i sammenlignelige tilfælde (27) går Kommissionen også her ud fra, at en privat investor med hensyn til det forventelige tab i en så uoverskuelig situation ville have taget udgangspunkt i dette worst-case-scenario og ikke i et mid-case-scenario. Desuden skal det pointeres, at KfW ikke udelukkede, at hæftelsen potentielt set kunne stige til op til 8,1 mia. EUR.
(69)
Det er ikke korrekt, at foranstaltningen ville medføre lavere omkostninger for KfW og Tyskland end likvidationen af IKB (28), heller ikke, hvis der anvendes en ex-ante-vurdering af situationen på det tidspunkt, hvor beslutningen blev truffet (29). Kommissionen kan ikke acceptere alle de likvidationsomkostninger, som Tyskland har gjort gældende. Også selvom IKB's regnskabsmæssige værdi virkelig var 620 mio. EUR, gjorde Kommissionen allerede i procedurens indledning opmærksom på, at kursen på IKB-aktien var faldet betydeligt allerede før KfW's intervention, så værdien af KfW's andel af IKB på interventionstidspunktet sandsynligvis ikke svarede til den regnskabsmæssige værdi. Desuden betvivlede Kommissionen i procedurens indledning, at den anslåede risiko for tab på ca. [ 15] % var realistisk for de kreditter, der blev givet som led i støtten. Tyskland har ikke forelagt tilstrækkelige beviser til at underbygge plausibiliteten af den vurdering, som blev foretaget af KfW.
(70)
Efter Kommissionens vurdering er der heller ikke givet tilstrækkelig begrundelse for det truende indirekte tab, der er gjort gældende, som følge af en generel bankkrise, der, som beskrevet i procedurens indledning, synes at være af ren hypotetisk natur. Kommissionen fastholder ligeledes, at den strukturerede finansiering som led i støtten er en del af KfW's offentlige opgave og ikke af KfW's funktion som et normalt kreditinstitut. Derfor kan tabene fra denne forretning ikke anses for at være omkostninger, som en markedsøkonomisk investor ville have taget højde for (30).
(71)
Et afgørende argument for Kommissionen er fortsat, at de vurderede tab fra risikoafdækningen de facto ikke var begrænset til 2,5 mia. EUR, men var uden loft. Selv om det kunne gøres gældende, at BaFins ubegrænsede ansvar var krævet som en ufravigelig forudsætning for at give afkald på moratoriet, er der alligevel ingen tvivl om, at en markedsøkonomisk investor også ville have taget højde for dette forhold i forbindelse med dennes afvejning pro et contra. Det bliver tydeligt, når man ser på den private deltagelse i risikoafdækningen.
(72)
Hvad angår KfW's og bankforbundenes handlinger, bemærker Kommissionen, at en offentlig aktionær, der agerer parallelt med private investorer, skal være forholdsmæssigt lige så villig til at yde kapitalindskud på samme betingelser (31) og på grundlag af de samme forretningsmæssige overvejelser (32). Disse overvejelser ligger også til grund for Alitalia-dommen fra Retten i Første Instans, som Tyskland henviser til, hvor der blev forlangt sammenlignelige forhold.
(73)
I den sammenhæng fastholder Kommissionen, at bankforbundene i den første foranstaltning begrænsede deres dækning af tab til 1 mia. EUR (ca. 30 %), mens KfW ikke fastlagde en øvre grænse og således påtog sig en langt højere risiko end bankforbundene. Selv om de potentielle direkte tab som følge af KfW's ejerposition og kreditterne, i alt angivet til […] mia. EUR, trækkes fra (se betragtning 56), og de ugunstigste vurderinger bruges som grundlag, er KfW's andel af risikoafdækningen stadig lige så høj som de deltagende bankforbunds i alt. Det kan derfor konstateres, at KfW ikke medvirkede på samme måde som bankforbundene.
(74)
Endvidere er det ikke et holdbart argument, at det ville have udløst en generel krise i den tyske banksektor, som ville have haft katastrofale følger for KfW. Alle andre banker ville være blevet ramt på tilsvarende vis af en krise. Men bankforbundenes begrænsede andel af risikoafdækningen på 1 mia. EUR (ca. 30 %) står unægtelig ikke i forhold til deres medlemsbankers markedsandel i Tyskland på over 95 % (33). Kommissionen kan derfor ikke se nogen kommerciel årsag til KfW's uforholdsmæssigt høje bidrag. Ganske vist kan KfW i en vis udstrækning have handlet i sit datterselskabs interesse, men KfW er uden tvivl gået videre end en privat investor. En privat ejer ville have engageret sig langt mindre og ville have insisteret på yderligere støtte fra bankforbundene eller staten. Derfor har KfW under alle omstændigheder til en vis grad ikke handlet som en markedsøkonomisk investor.
(75)
Det samme gør sig gældende ved den anden foranstaltning, hvor det ifølge Tysklands udsagn blot drejede sig om en foranstaltning, der skulle supplere den første risikoafdækning. Selvom KfW's og bankforbundenes andel ser mere afbalanceret ud i absolutte tal (relativt set skulle bankforbundenes andel dog have været betydeligt større), må denne foranstaltning sammen med den første foranstaltning betragtes på baggrund af den samlede omstrukturering, så KfW, idet KfW ikke har handlet som en markedsøkonomisk investor, ifølge fast retspraksis ikke længere kan gøre argumentet om en markedsøkonomisk investor gældende (34).
(76)
Dette gælder i endnu højere grad for den tredje foranstaltning, hvor den tyske stat entydigt har givet KfW anvisninger om at handle og støttede en yderligere foranstaltning på 2,3 mia. EUR med 1,2 mia. EUR. Det gjorde KfW langt mere udsat end bankforbundene, også selv om IKB's insolvens ville udløse en sikkerhedsmekanisme, som ville fordele byrden på hele banksektoren.
(77)
I andre tilfælde har Kommissionen været af den opfattelse, at det er svært at definere støttebeløbet, når støtten ydes ved hjælp af risikoafdækning (35). I overensstemmelse med rammebestemmelserne og retspraksis kan støtteelementet i en garanti for en kriseramt virksomhed være lige så stort som det beløb, der potentielt dækkes af garantien, men undertiden dog også mindre (36). Men selv om støtteelementet blev vurderet ex ante til mindre end 8,1 mia. EUR (Rhineland, Havenrock og balanceførte aktivposter på 1 mia. EUR), er den realistiske vurdering af tabene på 6,8 mia. EUR imidlertid langt højere end vurderingerne af worst-case-scenariet (se tabel 3, uden tredje foranstaltning). Kommissionen kommer derfor frem til, at den støtte, der blev ydet som led i risikoafdækningen og via kapitaltilførslerne, beløber sig til 8,8 mia. EUR (se tabel 3, nr. 1-3).
b) Likviditetsfaciliteten
(78)
Ud over kapitaltilførslen og foranstaltningerne til udligning af tab støttede KfW også IKB's fortsatte drift med to rammefaciliteter på hver [ 1] mia. EUR. Disse foranstaltninger blev truffet som led i omstruktureringen og kan ikke adskilles fra første og anden foranstaltning, og KfW kan således heller ikke i dette tilfælde gøre argumentet om den markedsøkonomiske investor gældende (37). Det er ikke indlysende for Kommissionen, at en privat investor - især uden sikkerhed via en risikoafdækning - ville havet accepteret en så høj risiko. Hvis KfW alligevel skulle have orienteret sig efter bestemte markedsbenchmarks, burde det have afspejlet sig i støtteelementets størrelse.
(79)
Kommissionen fastholder, at der var fastlagt en fast rentesats på Euribor plus [ 50] til [ 50] basispoint for den første rammefacilitet, som allerede er udnyttet, og en rentesats på Euribor plus [ 100] basispoint for den anden likviditetsfacilitet, og at begge faciliteter […] var sikret med over 100 % ([…] %). Sikkerheden blev stillet med fuldgyldige IKB-aktiver, der ikke stammer fra porteføljeinvesteringer, og som normalt ikke skulle kunne give tab. Sikkerheden er struktureret, så sikkerheden de facto aldrig kan falde til under 100 %. Der er således reelt en høj sikkerhed og en relativt lav risiko for tab ved at stille likviditet til rådighed. KfW stolede således ikke kun på IKB's økonomiske formåen, men havde også fuld sikkerhed.
(80)
De anvendte risikotillæg skulle dog være i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (38) (herefter kaldet meddelelsen om referencesats og kalkulationsrente). Da virksomhedens kreditvurdering blev foretaget på grundlag af risikoafdækningen, og der er enighed om, at det drejer sig om en kriseramt virksomhed (se betragtning 96), skal Kommissionen anvende tillægget for kriseramte virksomheder. I tilfælde med høj sikkerhed er tillægget på 400 basispoint (39). Kommissionen går således ud fra, at fordelen ved den første likviditetsfacilitet på [ 1] mia. EUR med en periode på ti måneder (januar-oktober 2008) i gennemsnit svarer til [ 300] basispoint. Den anden likviditetsfacilitet fra juli 2008, som endnu ikke er udnyttet, giver med en periode på ni måneder (februar til oktober 2008) tilsvarende en fordel på [ 200] basispoint. Den støtte, der er forbundet med disse faciliteter, ville således beløbe sig til […] mio. EUR for den første likviditetsfacilitet og […] mio. EUR for den anden, hvilket giver en samlet støtte på […] mio. EUR.
(81)
Kommissionen har ingen anledning til at antage, at likviditetsfaciliteterne fra [en tysk delstatsbank] og fra [en anden tysk delstatsbank] ikke ville være blevet stillet til rådighed på baggrund af markedsøkonomiske overvejelser og muligvis ville have givet IKB en fordel. De omstændigheder, under hvilke disse likviditetsfaciliteter blev indrømmet, især det faktum, at interbankforretningen hører til en banks daglige og normale drift, den samtidige omfattende deltagelse af private erhvervsdrivende og det forhold, at [en tysk delstatsbank] og [en anden tyske delstatsbank] ikke oprettede disse kreditfaciliteter efter statens anvisning, har fået Kommissionen til at drage den konklusion, at der ikke er nogen indicier for, at de ovennævnte forretninger må henregnes til den tyske stat (40). Derfor omfatter disse faciliteter efter Kommissionens vurdering ingen statsstøtte.
c) Salget af IKB
(82)
Kommissionen har endvidere vurderet, om salget af IKB til Lone Star omfattede statsstøtte. Dette ville være tilfældet, hvis IKB var blevet solgt til Lone Star under markedsprisen. Tyskland har tilsendt Kommissionen mange oplysninger i den forbindelse (se afsnit 2.5), som dog ikke indeholder nogen indicier for, at den pris, som Lone Star betalte, ikke svarer til det højeste bud, som kunne være opnået ved et åbent, transparent, diskriminerings- og betingelsesfrit salg. Da dette ifølge Kommissionens principper for privatisering (41) er det afgørende kriterium, kan det konstateres, at salget ikke omfatter støtte til fordel for Lone Star.
(83)
Desuden vurderede Kommissionen, om salget omfattede yderligere støtte til IKB, hvilket ville være tilfældet, hvis likvidationen af IKB ville have medført lavere omkostninger for KfW end salget af IKB, dvs. at det blev undersøgt, om der var tale om normal sælgeradfærd. I den forbindelse fastholder Kommissionen, at der ved salget ikke kun bliver opnået en salgspris, men at salget også omfatter yderligere kapitaltilførsel fra KfW, som må betragtes som værende del af salget. Dette omfatter bevarelse af de to likviditetsfaciliteter på [ 2,5] mia. EUR, KfW's prioritetskredit til refinansiering af SIP 2, overdragelse af SIP 1 til KfW, som fandt sted før salget af IKB, og indkalkulering af ansvarsrisiko […]. KfW har helt klart truffet disse foranstaltninger for at muliggøre salget af IKB og for på den måde at komme af med så mange aktivposter som muligt på kortest mulig tid. Selvom KfW ved første øjekast har opnået en positiv salgspris, blev salget ledsaget af foranstaltninger, der, når alt kommer til alt, medførte en negativ salgspris.
(84)
Det må dog ikke ignoreres, at disse foranstaltninger blev iværksat som led i IKB's omstrukturering og dermed også i forbindelse med de første tre støtteforanstaltninger. Derfor kan Kommissionen ikke betragte disse adskilt fra de første tre foranstaltninger, hvorfor Kommissionen heller ikke anser KfW's argument om den markedsøkonomiske investor for at være holdbart her (42).
(85)
Lades dette ude af betragtning, synes kriteriet om den markedsøkonomiske sælger i dette tilfælde alligevel ikke at være opfyldt. Det afgørende er i sidste ende, om prisen blev negativ, fordi Tyskland ikke kunne gøre troværdige, ekstra afviklingsomkostninger gældende, som en markedsøkonomisk sælger ville have taget højde for. Kommissionen kan især ikke tage hensyn til de vurderede tab i forbindelse med risikoen for tab på de kreditter, der blev ydet som led i støtten. Efter Kommissionens vurdering er den strukturerede finansiering som led i støtten en del af KfW's offentlige opgaver og ikke af KfW's funktioner som et normalt pengeinstitut. De skulle derfor ikke betragtes som et omkostningspunkt, der også ville være vigtigt for en markedsøkonomisk investor, da denne slet ikke ville have indgået forpligtelser i forbindelse med statslige støtteforanstaltninger (43).
(86)
Derfor vurderede Kommissionen, om støtteforanstaltningerne de facto medførte en negativ pris. Da støtteforanstaltningerne ikke udgøres af tilskud, men i stedet generelt af kreditter og garantier, skal den økonomiske fordel, som de gav IKB, fastlægges på samme måde som ved en normal retlig vurdering af statsstøtte.
(87)
For det første stiller KfW stadig likviditet til rådighed for IKB. Som allerede beskrevet i betragtning 77 er det svært at sætte tal på den derved opnåede fordel, da private investorer muligvis også ville have været villige til at stille likviditet til rådighed under bestemte betingelser, så længe der blev ydet risikoafdækning. Efter salget af IKB til Lone Star ophæves risikoafdækningen. Lone Stars overtagelse af IKB og Kommissionens godkendelse af omstruktureringsstøtten og omstruktureringsplanen viser, at det anses for muligt at genetablere rentabiliteten. Mens IKB i omstruktureringsfasen officielt anses for at være en kriseramt virksomhed, er det berettiget at betegne virksomheden som »svag« (vurderingskategori B) ved beregning af foranstaltningen i hehold til meddelelsen om referencesatsen og kalkulationsrenten (44). I henhold til denne meddelelse var lånemargen 220 basispoint, hvilket betød, at den anden likviditetsfacilitet lå [ 100] basispoint og den første [ 125] basispoint under referencesatsen. Fremskrevet […] år (oktober 2008 til april […]) ville det give en ekstra støtte svarende til [ca. 90] mio. EUR.
(88)
For det andet købte KfW SIP 1 for 1 mia. EUR. Kommissionen fastholder, at den pris, som KfW forhandlede sig frem til, er [ 10] % lavere end den regnskabsmæssige værdi i henhold til IFRS-standarden, og at IKB allerede havde kunnet sælge nogle dele af porteføljen til priser, der lå over den regnskabsmæssige værdi i henhold til IFRS-standarden. Med den nuværende markedssituation findes der næppe en privat investor, der er i stand til eller villig til at købe en sådan portefølje (i hvert fald ikke hele porteføljen). Det faktum, at Lone Star ikke var interesseret i at købe, og at KfW ikke var i stand til at foretage et sådant køb uden statshjælp, taler for sig selv. Det kan ikke udelukkes, at det bliver nødvendigt at foretage yderligere afskrivninger af porteføljen. I værste fald ville det ramme tranchen af efterstillede fordringer på [ 200] mio. EUR. Da der ikke findes andre benchmarks, går Kommissionen ud fra, at SIP 1 giver KfW en ekstra risiko på op til [ 200] mio. EUR.
(89)
For det tredje stillede KfW en prioritetskredit på 775 mio. EUR til disposition for SIP 2, der bliver forrentet til Euribor plus [ 90] basispoint for den højere prioritet (dvs. at kreditten dækkes som første prioritet ved hjælp af opnåede indtægter). Kreditten ydes imidlertid til en virksomhed med specielt formål (SPE), der endnu ikke er kendt som låntager. Den rentesats, der er ydet til en sådan virksomhed med specielt formål, skulle i henhold til meddelelsen om referencesatsen og kalkulationsrenten være på mindst Euribor plus 400 basispoint (45). Da det dog drejer sig om en prioritetskredit, der er efterstillet IKB's indskud og således egentlig er til fordel for IKB, accepterer Kommissionen i dette tilfælde også en lånemargen på 220 basispoint. Støtteordningen i forbindelse med ydelsen af tranchen med højere prioritet på 775 mia. EUR kan således anslås til ca. [ 30] mio. EUR ([ 100] basispoint i løbet af […] år, dvs. fra oktober 2008 til […]).
(90)
For det fjerde var årsagen til overtagelsen af risikoen for […], at denne risiko ikke ville kunne anslås dækkende i tilfælde af, at risikoen blev overdraget sammen med IKB. Da der er tale om en begrænset ansvarsrisiko, og da det fremgår af oplysningerne, at det er ret usandsynligt, at risikoen ville blive til virkelighed, ville det ikke være rimeligt at se denne risiko som en del af salget. Den begrænsede risiko bekræftes af, at revisorerne ikke forlangte henlæggelser til reserver af IKB. Med hensyn til eventuelle betalinger af skadeserstatning, der måtte opstå som følge af […], er der naturligvis en vis restrisiko. Da der ikke blev fremsendt en kvantitativ risikovurdering, går Kommissionen ud fra, at der må budgetteres med […] EUR for de nuværende foranstaltninger, hvilket svarer til en risiko på […] %.
(91)
I alt omfatter de foranstaltninger, som KfW har truffet som led i salget af IKB, støtte til en værdi af 390 mio. EUR. Dette beløb overstiger salgsprisen på [ 100] mio. EUR med [ 250] mio. EUR, hvilket giver en negativ salgspris. Derfor må det konstateres, at salget af IKB indeholdt støtte til fordel for IKB.
d) Et overblik over de statslige støtteordninger
(92)
Som det fremgår af tabel 5, beløber den samlede støtte, der er ydet som led i alle foranstaltningerne, sig til 9,155 mia. EUR.
Tabel 5
Støtte til fordel for IKB under firmaets omstrukturering
Nr.
Foranstaltning
i mio. EUR
Støttebeløb
i mio. EUR
1
Første risikoafdækning (Rhineland: 5,8 mia. EUR, Havenrock: 0,85 mia. EUR; balanceførte aktivposter: 1 mia. EUR)
6 650
2
Anden risikoafdækning (350 mio. EUR til dækning af yderligere tab - Havenrock)
200
3
Kapitaltilførsel og ikke-tilbagebetalingspligtige lån (til dækning af afskrivningerne af balanceførte aktivposter)
2 000
4
Likviditetsfacilitet til IKB (før salget)
[…]
5
Salg af IKB
5a
Prisen på IKB-aktierne
[…]
5b
Likviditetsfacilitet til IKB (efter salget)
[…]
5c
Prioritetskredit til refinansiering af SIP 2
[…]
5d
Overdragelse af SIP 1 til KfW
[…]
5e
Ansvarsfrigørelse […]
[…]
Salg af IKB (netto)
[ 250]
I alt
[ 10 000]
5.2. Foranstaltningernes forenelighed med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b): Støtte til afhjælpning af en alvorlig forstyrrelse af en medlemsstats økonomi
(93)
Kommissionen fastholder sit standpunkt fra procedurens indledning om, at EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), ikke finder anvendelse i den foreliggende sag. I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), må der ydes støtte for at modvirke en alvorlig forstyrrelse af en medlemsstats økonomi. Kommissionen henviser til, at Retten i Første Instans har pointeret, at EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), skal anvendes restriktivt.
(94)
Undersøgelsen har bekræftet Kommissionens antagelse om, at IKB's problemer skyldes hændelser i netop denne virksomhed. Desuden har de oplysninger, som Tyskland har forelagt, ikke kunnet overbevise Kommissionen om, at de systemiske virkninger, der måtte opstå som følge af IKB's insolvens, ville få en størrelsesorden, som ville medføre »en alvorlig forstyrrelse af økonomien« i Tyskland efter artikel 87, stk. 3, litra b) (46). Den konkrete sag skyldes specifikke problemer i IKB, der nødvendiggjorde målrettede støtteforanstaltninger, som kan træffes i henhold til reglerne for kriseramte virksomheder. De pågældende foranstaltninger kan således ikke erklæres forenelige med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b).
5.3. Forenelighed med fællesmarkedet efter artikel 87, stk. 3, litra c) - omstruktureringsstøtte
(95)
Undersøgelsens resultater førte til den konklusion, at foranstaltningerne kan anses for at være omstruktureringsstøtte, der er forenelig med fællesmarkedet, da de opfylder alle betingelserne i rammebestemmelserne. Derfor er det ikke nødvendigt at undersøge, om der med de pågældende foranstaltninger også kunne være tale om redningsstøtte, hvilket Kommissionen allerede havde udelukket i procedurens indledning på grund af risikoafdækningens irreversible karakter.
a) Kriseramt virksomhed
(96)
Efter Kommissionens vurdering var IKB en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelsernes punkt 9, og uden KfW's intervention ville IKB med stor sandsynlighed ikke have været i stand til at imødegå likviditetskrisen ret meget længere. De truende tab ville have medført lukning af banken, og dermed er betingelserne i rammebestemmelsernes punkt 10, litra c), opfyldt. Tyskland har ikke gjort indsigelser mod dette standpunkt, der allerede blev fremført ved procedurens indledning.
b) Genoprettelse af den langsigtede rentabilitet
(97)
Denne undersøgelse har bekræftet, at IKB's langsigtede rentabilitet bliver genoprettet med omstruktureringen. Efter Kommissionens vurdering er salget af IKB til Lone Star af afgørende betydning for løsningen af de opståede problemer og for en positiv økonomisk udvikling i banken.
(98)
Desuden har undersøgelsen bekræftet, at IKB har omlagt sine aktiviteter. IKB har afhændet de tabsgivende forretningsområder og investerer ikke længere i porteføljeforretninger. For fremtiden koncentrerer banken sig desuden om sit primære forretningsområde, mellemstore virksomhedskunder. De resterende forretninger i segmentet struktureret finansiering bevares for at opfylde kravene på forretningsområdet virksomhedskunder, men [ 20] % af segmentet, men hele forretningsområdet ejendomsfinansiering vil dog blive opgivet. Desuden har IKB truffet foranstaltninger til forbedring af risikostyringen og reduceret risikoposterne væsentligt. IKB har således truffet de interne foranstaltninger, der er nødvendige for et kursskifte.
(99)
Desuden tager Kommissionen til efterretning, at der i IKB's omstruktureringsplan tilstræbes en vedvarende genoprettelse af IKB's langsigtede rentabilitet. Det fremgår af planen, der er understøttet af solide prognoser for markedets udvikling, at den valgte forretningsmodel vil fungere. En tier-1-ratio på […] % og omkostnings-/udbytteforholdet (cost income ratio) på […] %, der skal opnås inden 2011, tyder på, at der er tale om en solid forretningsplan. Den relativt lave egenkapitalforrentning på […] % (2012) skal ses i sammenhæng med IKB's relativt høje tier-1-ratio, der er en uundværlig buffer. Kommissionen tager de betydelige foranstaltninger til reduktion af omkostningerne til efterretning, som skal være gennemført inden år 2011. Kommissionen har også undersøgt de antagelser, der ligger til grund for omstruktureringsplanen, og betvivler ikke, at de er realistiske.
(100)
Det fremgår af omstruktureringsplanen, at en positiv økonomisk udvikling af IKB med en positiv egenkapitalforretning vil være mulig selv i tilfælde af et worst-case-scenario. I dette tilfælde vil banken stadig kunne opnå en tier-1-ratio på […] % og således have et solidt fundament.
c) Begrænsning af støtten til det nødvendige minimum - virksomhedens eget bidrag
(101)
Kommissionens tvivl om, hvorvidt støtten er begrænset til det nødvendige minimum, er nu fjernet. Kommissionen kan hermed konkludere, at støtten er begrænset til det nødvendige minimum, og at der ydes et betydeligt bidrag med egne midler til omstruktureringen i overensstemmelse med kravene i rammebestemmelserne, dvs. at mere end 50 % af omstruktureringsomkostningerne kommer fra egenfinansiering.
(102)
Omstruktureringsomkostningerne omfatter flere tabsposter (tab fra porteføljerne, tab som følge af højere finansieringsomkostninger, tab på grund af de reducerede forretningsområder og tab som led i salget af aktivposter) og omkostninger til oprettelse af risikoafdækningen, personaleomstruktureringsomkostninger, administrationsomkostninger samt rådgiver- og advokathonorarer. Kommissionen betvivler ikke, at disse omkostninger, sådan som Tyskland har angivet i betragtning 52, beløber sig til [ 15] mia. EUR. Kommissionen anerkender ligeledes, at det i forbindelse med refinansieringen af SIP 1 og prioritetskreditten for SIP 2 drejer sig om omstruktureringsomkostninger, da disse instrumenter er nødvendige for at genetablere den langsigtede rentabilitet. De samlede omkostninger vurderes således til ca. [ 17] mia. EUR.
(103)
IKB's omstrukturering kan i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 43 finansieres ved hjælp af støtte, støttemodtagerens egne midler, salg af aktiver, aktionærernes midler og fremmedfinansiering på markedsbetingelser.
(104)
Virksomheden selv samt de tidligere og de nye private aktionærer yder et stort bidrag til omstruktureringen af porteføljerne. Det gælder især bidraget fra bankforbundene, IKB's egenkapital (47) og kapitaltilførslen fra Lone Star. Dog kan forretningsmæssige tab og nedskæringer i virksomhedens aktiviteter som følge af krisen ikke anerkendes som egenbetaling, da det i henhold til rammebestemmelsernes punkt 43 skal dreje sig om et konkret, dvs. faktisk bidrag. På grundlag af denne kategori beløber egenbetalingen sig således til ca. […] mia. EUR ([ 20] %).
(105)
Hvis udbyttet af de salg, der blev foretaget som udligningsforanstaltninger, inddrages, øges dette beløb væsentligt, så det udgør mindst 50 %. Dette omfatter aktivposter med en nominel værdi på [ 15] mia. EUR (se tabel 4). Kommissionen kan dog ikke anerkende det fulde beløb som egenbetaling. For det første bliver en del af IKB Luxemburgs forretningsaktiviteter genoptaget i Düsseldorf ([…] mia. EUR), så det kun drejer sig om et delvist salg. For det andet bliver en del af de finansielle midler ikke opnået ved aktive salg, men som følge af de pågældende aktivers forfaldstidspunkt. For det tredje er det ikke klart, hvilken værdi aktivposterne kan afvikles til. […]. Tyskland har dog fremsat tilstrækkelige argumenter til at overbevise Kommissionen om, at den aktive afvikling af aktivposterne vil kunne indbringe mindst [ 5] mia. EUR inden for overskuelig fremtid (48). Kommissionen vil overvåge dette for at sikre, at der virkelig opnås en tilstrækkeligt høj egenbetaling, og at støtten virkelig er begrænset til det nødvendige minimum.
(106)
Salget af aktiverne har en dobbelt effekt. På den ene side reduceres mængden af risikovægtede aktiver, så der frigives kapital og kapitaliseringsgraden øges. På den anden side skabes der likviditet ved salget, som kan anvendes til finansiering af omstruktureringen eller til styrkelse af likviditetsgrundlaget (49). Som allerede forklaret i nr. 105 drejer det sig i forbindelse med disse midler til dels om forventet kapitaltilstrømning, hvoraf en del allerede er realiseret, og en yderligere del vil tilflyde virksomheden i nærmeste fremtid. Også hvis man ser bort fra de forventede kapitaltilstrømninger, der først kan opnås i 2011, og forsigtigt antager, at ikke alle forventede indtjeninger opnås i fuldt omfang, kommer Kommissionen frem til, at betingelsen om et egetbidrag på mindst 50 % for en omstrukturering, der ikke er i strid med statsstøttereglerne, er opfyldt.
(107)
Kommissionen er kommet til denne konklusion under hensyn til følgende aspekter:
Tabel 6
Egenbetaling
(mia. EUR)
Foranstaltning
Midlernes oprindelse
Værdi
Risikoafdækning
Bankforbund
1,50
Virksomhedens kapitalreserver og hybridkapital
IKB
[ 1,5]
Kapitaltilførsel SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Mellemsum
[ 3,25]
Salg af porteføljeinvesteringer
Marked
[…]
Afvikling af handel med fast ejendom
Marked
[…]
Afvikling af IKB Int. Luxemburg
Marked
[…]
Afvikling af IKB CC New York
Marked
[…]
Afvikling af IKB Amsterdam
Marked
[…]
Salg af andelene i Movesta
Marked
[…]
Salg af ikke-strategiske aktivposter
Marked
[…]
Mellemsum: Salg som udligningsforanstaltninger
[ 5,0] (mindst […])
d) Undgåelse af urimelige konkurrencefordrejninger - kompenserende foranstaltninger
(108)
Kommissionen er efter undersøgelsen overbevist om, at der træffes tilstrækkelige foranstaltninger for så vidt muligt at mindske mulige negative effekter af støtten for konkurrenterne.
(109)
Kommissionen konstaterer, at IKB skiller sig af med et helt forretningsområde, og at IKB's mest udbytterige forretningsområde, strukturerede finansieringer, reduceres med [20-30] %.
(110)
Kommissionen kan ikke acceptere, at den største del af reduktionen (dvs. afviklingen af porteføljeinvesteringer til en værdi af 18,3 mia. EUR) gøres gældende som kompenserende foranstaltning, da nedskæringsforanstaltninger er nødvendige for at genoprette den langsigtede rentabilitet. Sådanne foranstaltninger kan i henhold til rammebestemmelsernes punkt 40 ikke anerkendes som kompeserende foranstaltninger.
(111)
Til trods for dette svarer de yderligere reduktioner på ca. [ 10] mia. EUR til ca. [25] % af balancesummen efter fradrag af porteføljeinvesteringerne (dvs. [ 10] mia. EUR af 45,2 mia. EUR) (50). Mens udtrædelsen af porteføljeinvesteringerne ikke kan accepteres som kompenserende foranstaltning, påvirker dette alligevel bankens størrelse og aktiviteter. Som følge af de foranstaltninger, som Tyskland har foreslået, reduceres IKB's balancesum med 47,2 % (dvs. 18,3 mia. EUR porteføljeinvesteringer og [ 10] mia. EUR til udligningsforanstaltninger minus […] mia. EUR vækstmargen sammenholdt med den samlede balancesum på 63,5 mia. EUR).
(112)
Kommissionen henviser desuden til, at reduktionen af den samlede balancesum til 33,5 mia. EUR, der tilstræbes at være opnået i slutningen af omstruktureringsperioden (30.9.2011), sikrer, at lukningerne og salgene ikke bliver modvirket af, at forretningen genetableres i eller blot flyttes til andre dele af banken.
(113)
Desuden deltager bankens tidligere ejere og tidligere ledelse ikke længere i IKB's drift, hvilket giver et vigtigt signal med hensyn til bekæmpelsen af »moral hazard«. Derudover blev banken solgt i en åben og ikke-diskriminerende proces, der gav konkurrenterne i banksektoren mulighed for at erhverve banken, hvilket som sådan faktisk udgør en slags udligning af den konkurrencefordrejning, de blev udsat for som følge af støtten.
(114)
Alt i alt står kompenserende foranstaltninger i forhold til de fordrejninger, som støtten til IKB har medført, og de sikrer, at de negative virkninger på markedsvilkårene så vidt muligt afbødes.
(115)
Det er nødvendigt, at Kommissionen holdes løbende underrettet om, hvorledes realiseringen af disse udligningsforanstaltninger skrider fremad.
6. KONKLUSION
(116)
Kommissionen fastslår, at de pågældende støtteforanstaltninger er gennemført i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Kommissionen konkluderer dog, at de pågældende foranstaltninger er en form for omstruktureringsstøtte, der i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet, hvis de relevante betingelser er opfyldt -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den støtte, som Tyskland i medfør af de aftaler og dokumenter, som Tyskland har forelagt, har ydet til fordel for IKB Deutsche Industriebank AG (herefter kaldet »IKB«), er med forbehold af de i artikel 2 nævnte betingelser og klausuler forenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Tyskland skal sikre, at omstruktureringsplanen for IKB, som Tyskland tilsendte Kommissionen den 25. september 2008, er ført ud i livet i fuldt omfang senest den 30. september 2011.
2. Tyskland skal sikre, at følgende af IKB's aktiver sælges til en tredjepart, der er uafhængig af IKB og KfW, eller afvikles:
a)
Hele forretningsområdet for ejendomsfinansiering, der både omfatter indenlandsk og international ejendomsfinansiering, indstilles pr. 31. december 2008 og afvikles aktivt (51), idet […] % skal sælges senest den 30. september 2010, yderligere […] % senest den 30. september 2011 og resten inden for de pågældende forfaldsfrister. Afviklingen omfatter også IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG og IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
b)
Datterselskabet IKB International SA Luxemburg afvikles aktivt senest den 30. september 2011. Fra den 31. marts 2009 indgås der ikke flere nye handler. IKB overtager de forretninger fra dette datterselskabs forretningsområder, som er vigtige for områderne virksomhedskunder og strukturerede finansieringer.
c)
IKB Capital Corporation New York afvikles aktivt frem til den 30. september 2011, idet […] % af kreditporteføljen skal sælges senest den 30. september 2010. Fra den 31. december 2008 indgås der ikke flere nye handler.
d)
Forretningsaktiviteterne i IKB AG i Amsterdams afvikles aktivt senest den […]. Fra den 31. december 2008 indgås der ikke flere nye handler.
e)
Andelen på 50 % i Movesta Lease and Finance GmbH sælges senest den 30. september 2011.
f)
Yderligere ikke-strategiske aktivposter, der oprindeligt fremgik af balancen, afvikles aktivt til en nominel værdi af 1,7 mia. EUR (regnskabsmæssig værdi pr. 31. marts 2007) senest den 30. september 2011.
3. Tyskland skal sikre, at IKB's samlede balancesum maksimalt er 33,5 mia. EUR (53) pr. 30. september 2011.
4. I tilfælde af at uforudsete forhold indtræffer, især hvis krisen på kapitalmarkedet varer ved, eller hvis det viser sig at være umuligt at sælge bestemte aktiver, kan de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 og 3, ændres eller erstattes, eller fristen kan forlænges, hvis dette bliver tilstrækkeligt begrundet mindst to måneder før den pågældende frists udløb, og hvis Kommissionen ikke rejser indsigelser inden for to måneder.
5. For at de betingelser og klausuler, der er fastlagt i stk. 1, 2 og 3, kan overvåges, skal Tyskland frem til år 2012 hvert år senest den 31. juli fremsende rapporter om, hvorledes realiseringen af omstruktureringsplanen samt disse betingelser og pålæg skrider fremad.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 2008.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на