RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 764/2006
af 22. maj 2006
om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Fællesskabet og Kongeriget Marokko har forhandlet om og paraferet en fiskeripartnerskabsaftale, der giver EF-fiskere mulighed for at fiske i de farvande, som hører under Kongeriget Marokkos højhedsområde eller jurisdiktion.
(2)
Det er i Fællesskabets interesse at godkende nævnte aftale.
(3)
Der bør fastlægges en fordelingsnøgle for fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko godkendes på Fællesskabets vegne.
Teksten til aftalen er knyttet til denne forordning.
Artikel 2
De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen til aftalen, fordeles mellem medlemsstaterne efter følgende fordelingsnøgle:
Fiskeritype
Fartøjstype
Medlemsstat
Licenser eller kvote
Ikke-industrielt pelagisk fiskeri nordpå
Notfartøjer
Spanien
20
Ikke-industrielt fiskeri nordpå
Langlinefartøjer med bundline
40 GT
Spanien
20
Portugal
7
Langlinefartøjer med bundline
40 GT 150 GT
Portugal
3
Ikke-industrielt fiskeri sydpå
Spanien
20
Demersalt fiskeri
Langlinefartøjer med bundline
Spanien
7
Portugal
4
Trawlere
Spanien
10
Italien
1
Tunfiskeri
Stangfartøjer
Spanien
23
Frankrig
4
Industrielt pelagisk fiskeri
Tyskland
4 850 t
Litauen
15 520 t
Letland
8 730 t
Nederlandene
19 400 t
Irland
2 500 t
Polen
2 500 t
Storbritannien
2 500 t
Spanien
400 t
Portugal
1 333 t
Frankrig
2 267 t
Forvaltningen af fangstmulighederne gennemføres i fuld overensstemmelse med artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (2). Hvis de fangstmuligheder, der er fastsat i protokollen til aftalen, ikke udnyttes fuldt ud med licensansøgningerne fra disse medlemsstater, kan Kommissionen tage licensansøgninger fra enhver anden medlemsstat i betragtning.
Artikel 3
De medlemsstater, hvis fartøjer fisker i henhold til aftalen, giver Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder af hver bestand de fanger i den marokkanske fiskerizone efter de nærmere bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 500/2001 af 14. marts 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 vedrørende kontrollen af EF-fiskerfartøjernes fangster i tredjelandes farvande og på åbent hav (3).
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. maj 2006.
20060522
Регламент (EO) № 764/2006 на Съвета
от 22 май 2006 година
относно сключване на Споразумението за партньорство между Европейската общност и Кралство Мароко
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 във връзка с член 300, параграф 2 и първата алинея от член 300, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент [1],
като има предвид, че:
(1) Общността и Кралство Мароко са договорили и парафирали Споразумение за партньорство в областта на рибарството, което предоставя на рибарите от Общността възможности за риболов във водите, в които Кралство Мароко има суверенни права или юрисдикция.
(2) В интерес на Общността е да одобри това споразумение.
(3) Разпределението на възможностите за риболов между държавите-членки трябва да бъде определено,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Споразумението за партньорство между Европейската общност и Кралство Мароко се одобрява от името на Общността.
Текстът на споразумението е приложен към настоящия регламент.
Член 2
Възможностите за риболов, дадени в протокола към споразумението, се разпределят между държавите-членки, както следва:
Риболовна категория | Тип кораб | Държава-членка | Разрешителни или квота |
Дребномащабен риболов/север, пелагични видове | Сейнери | Испания | 20 |
Дребномащабен риболов/север | Кораби с дънни парагади, 40 GT | Испания | 20 |
Португалия | 7 |
Кораби с дънни парагади, 40 GT 150 GT | Португалия | 3 |
Дребномащабен риболов/юг | | Испания | 20 |
Дънен риболов | Кораби с дънни парагади | Испания | 7 |
Португалия | 4 |
Траулери | Испания | 10 |
Италия | 1 |
Риболов на риба тон | Кораби, съоръжени с въдици | Испания | 23 |
Франция | 4 |
Промишлен риболов за пелагични видове | | Германия | 4850 t |
| Литва | 15520 t |
| Латвия | 8730 t |
| Нидерландия | 19400 t |
| Ирландия | 2500 t |
| Полша | 2500 t |
| Обединено кралство | 2500 t |
| Испания | 400 t |
| Португалия | 1333 t |
| Франция | 2267 t |
Управлението на възможностите за риболов се провежда в пълно съответствие с член 20 от Регламент (EО) 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на риболовните ресурси в рамките на общата политика по рибарството [2]. Ако молбите за разрешителни от тези държави-членки не покрият възможностите за риболов, определени в протокола към споразумението, Комисията може да разгледа молби за разрешително от коя да е друга държава-членка.
Член 3
Държавите-членки, чиито кораби осъществяват риболов по това споразумение, следва да уведомяват Комисията за всяко едно количество риба, уловено в рамките на риболовната зона на Мароко, в съответствие с Регламент (EО) № 500/2001 на Комисията от 14 март 2001 г. относно установяването на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета относно контрола на улова на риболовните кораби на Общността в териториалните води на трети страни и в открито море [3].
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 май 2006 година.