RAADETS DIREKTIV 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge paa arbejdspladsen
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmaade i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til traktatens artikel 118 A skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et bedre beskyttelsesniveau for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
i faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, der blev vedtaget af stats- og regeringscheferne for elleve medlemsstater paa Det Europaeiske Raads samling den 9. december 1989 i Strasbourg, hedder det bl. a.:
»20. Med forbehold af gunstigere regler for unge, bl. a. saadanne, der gennem uddannelse sikrer de paagaeldende adgang til arbejdsmarkedet, og med forbehold af undtagelser for visse former for lettere arbejde, maa minimumsalderen for adgangen til at udfoere erhvervsarbejde ikke vaere lavere end den alder, hvor skolepligten ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar;
22. Der skal traeffes de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at udforme de for unge arbejdstagere gaeldende arbejdsretlige regler saaledes, at de stemmer overens med de unges behov for personlig udvikling, erhvervsuddannelse og adgang til beskaeftigelse.
Isaer skal arbejdstiden for arbejdstagere under 18 aar begraenses - idet denne begraensning ikke maa kunne omgaas gennem overarbejde - og natarbejde forbydes, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter.«
der boer tages hensyn til Den Internationale Arbejdsorganisations principper om beskyttelse af unge under arbejdet, herunder om mindstealderen for adgang til beskaeftigelse;
Europa-Parlamentet opregner i sin beslutning om boernearbejde (4) aspekterne i forbindelse med unges arbejde, og understreger bl. a. virkningerne paa deres sundhed, sikkerhed og fysiske og intellektuelle udvikling, samtidig med at der peges paa noedvendigheden af, at der vedtages et direktiv om harmonisering af de forskellige medlemsstaters lovgivning paa dette omraade;
ifoelge artikel 15 i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (5) skal saerligt foelsomme risikogrupper beskyttes mod farer, som for dem er saerligt alvorlige;
boern og unge skal betragtes som saerlige risikogrupper, og der skal traeffes foranstaltninger med hensyn til deres sikkerhed og sundhed;
boerns saarbarhed kraever, at medlemsstaterne indfoerer forbud mod, at de arbejder, og soerger for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning i henhold til national lovgivning ophoerer og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar; undtagelser fra forbuddet mod boerns arbejde maa kun kunne tillades i saerlige tilfaelde og paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv; undtagelserne maa under ingen omstaendigheder gaa ud over boernenes skolegang eller deres udbytte af den modtagne undervisning;
de saerlige omstaendigheder, der goer sig gaeldende ved overgangen fra barndom til voksenliv noedvendiggoer, at de 15-17-aariges arbejde noeje reguleres og beskyttes;
enhver arbejdsgiver boer sikre de unge arbejdsvilkaar, som er tilpasset deres alder;
arbejdsgiverne boer ivaerksaette de noedvendige foranstaltninger for at beskytte de unges sikkerhed og sundhed paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for dem;
medlemsstaterne boer beskytte de unge mod de saerlige risici, der skyldes deres manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede;
medlemsstaterne boer saaledes forbyde, at unge beskaeftiges med det arbejde, der er omhandlet i dette direktiv;
indfoerelsen af minimumsforskrifter for tilrettelaeggelse af arbejdstiden vil forbedre de unges arbejdsvilkaar;
de unges maksimale arbejdstid skal noeje begraenses, og der skal indfoeres forbud mod, at unge udfoerer natarbejde, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter;
medlemsstaterne boer traeffe passende foranstaltninger til sikring af, at arbejdstiden for 15-17-aarige, som gaar i skole, ikke skader deres evne til at drage nytte af undervisningen;
den tid, som de unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller med praktik, bruger paa undervisning, skal regnes med til arbejdstiden;
for at sikre de unges sikkerhed og sundhed boer de have minimumshvileperioder - dagligt, ugentligt og aarligt - og passende pauser;
hvad angaar den ugentlige hviletid boer der tages behoerigt hensyn til de forskellige kulturelle, etniske, religioese og andre faktorer i medlemsstaterne; hver enkelt medlemsstat traeffer endelig afgoerelse om, hvorvidt og i hvilket omfang soendagen skal medregnes i den ugentlige hviletid;
relevant arbejdserfaring kan bidrage til at opfylde et maal om at forberede de unge til arbejds- og voksenlivet, hvis der drages omsorg for, at det ikke er til skade for deres sikkerhed, sundhed og udvikling;
selv om de muligheder for fravigelser og begraensninger, der fastsaettes i naervaerende direktiv, synes noedvendige i forbindelse med visse aktiviteter og saerlige situationer, boer de ikke anvendes paa en saadan maade, at de strider mod principperne i det system, der er indfoert til beskyttelse af unge;
dette direktiv udgoer en konkret del af gennemfoerelsen af den sociale dimension inden for det indre marked;
den konkrete gennemfoerelse af det beskyttelsessystem, der er omhandlet i dette direktiv, kraever, at medlemsstaterne anvender en raekke foranstaltninger, der skal vaere effektive og rimelige;
ivaerksaettelsen af en raekke af dette direktivs bestemmelser frembyder saerlige vanskeligheder for en medlemsstat for saa vidt angaar dens system for beskyttelse af unge paa arbejdspladsen; denne medlemsstat boer derfor gives en passende periode, i hvilken den kan undlade at gennemfoere de paagaeldende bestemmelser -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Artikel 1
Formaal
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde.
De soerger paa de i dette direktiv fastsatte betingelser for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar.
2. Medlemsstaterne soerger for, at de 15-17-aariges arbejde reguleres noeje og beskyttes paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.
3. Medlemsstaterne soerger generelt for, at alle arbejdsgivere sikrer de unge arbejdsbetingelser, som er tilpasset deres alder.
Medlemsstaterne soerger for at beskytte de unge mod oekonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse.
Artikel 2
Anvendelsesomraade
1. Dette direktiv gaelder for enhver person under 18 aar, hvis arbejdskontrakt eller ansaettelsesforhold er defineret i den gaeldende lovgivning i en medlemsstat og/eller omfattet af en gaeldende lovgivning i en medlemsstat.
2. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at dette direktiv ikke finder anvendelse paa lejlighedsvist eller kortvarigt arbejde inden for de graenser og paa de betingelser, de fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser, for saa vidt angaar:
a) arbejde, der udfoeres i en privat husholdning, eller
b) arbejde, der hverken anses for skadeligt eller farligt for unge, i familievirksomheden.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstaas ved
a) ung: enhver person under 18 aar som naevnt i artikel 2, stk. 1
b) barn: enhver ung under 15 aar eller enhver ung, som stadig foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov
c) 15-17-aarig: enhver ung, der er fyldt 15 aar, men endnu ikke 18 aar, og som ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov
d) lettere arbejde: ethvert arbejde, der paa grund af de involverede opgavers art eller de saerlige forhold, under hvilke de skal udfoeres:
i) ikke vil kunne skade boerns sikkerhed, sundhed eller udvikling, og
ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne undervisning
e) arbejdstid: ethvert tidsrum, i hvilket den unge er paa arbejde og staar til raadighed for arbejdsgiveren under udfoerelsen af sin beskaeftigelse eller sine opgaver i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis
f) hviletid: ethvert tidsrum, der ikke er arbejdstid.
Artikel 4
Forbud mod boernearbejde
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde, at boern udfoerer arbejde.
2. Under hensyn til maalsaetningerne i artikel 1 kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at forbud mod boerns arbejde ikke finder anvendelse paa:
a) boern, der udoever de aktiviteter, der er naevnt i artikel 5
b) boern, der er fyldt 14 aar, og som arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik, hvis dette arbejde udfoeres i overensstemmelse med de betingelser, den kompetente myndighed har fastsat
c) boern, der er fyldt 14 aar, og som udfoerer andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5; andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5, kan dog udfoeres af boern paa 13 aar i et begraenset antal timer om ugen og i bestemte arbejdskategorier, som bestemt i national lovgivning.
3. Medlemsstater, der benytter muligheden i stk. 2, litra c), fastsaetter arbejdsbetingelserne for det paagaeldende lettere arbejde under iagttagelse af bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 5
Kulturelle og lignende aktiviteter
1. Boern maa kun antages til at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstneriske art, sportsarangementer eller reklameforanstaltninger, hvis der forud indhentes en tilladelse hertil, som udstedes af den kompetente myndighed i de enkelte tilfaelde.
2. Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne for boerns arbejde i de i stk. 1 naevnte tilfaelde og betingelserne for denne forhaandstilladelse, for saa vidt aktiviteterne:
i) ikke vil kunne skade boernenes sikkerhed, sundhed eller udvikling, og
ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne undervisning.
3. Som undtagelse fra fremgangsmaaden i stk. 1, kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser og paa betingelser, de fastsaetter, give tilladelse til, at boern, der er fyldt 13 aar, kan beskaeftiges med at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.
4. Medlemsstater med en saerlig godkendelsesordning for modelbureauer, for saa vidt angaar boerns aktiviteter, kan bevare denne ordning.
AFSNIT II
Artikel 6
Arbejdsgiverens almindelige forpligtelser
1. Med forbehold af artikel 4, stk. 1, traeffer arbejdsgiveren de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af de unges sikkerhed og sundhed og tager navnlig hensyn til de saerlige risici, der er naevnt i artikel 7, stk. 1.
2. Arbejdsgiveren ivaerksaetter foranstaltningerne i stk. 1 paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for de unge.
Vurderingen skal foretages, inden de unge tiltraeder arbejdet, og hver gang der sker en vaesentlig aendring af arbejdsvilkaarene; den skal isaer vedroere:
a) arbejdsstedets og arbejdspladsens udstyr og indretning
b) arten, graden og varigheden af udsaettelsen for fysiske, biologiske og kemiske agenser
c) indretningen, valget og anvendelsen af arbejdsudstyr, herunder isaer agenser, maskiner, apparater og anlaeg, samt haandteringen heraf
d) tilrettelaeggelsen af arbejdsprocesserne og arbejdsgangen og samspillet mellem disse (organiseringen af arbejdet)
e) de unges niveau med hensyn til oplaering og instruktion.
Hvis denne vurdering viser, at der er risiko for de unges sikkerhed, fysiske eller psykiske sundhed eller udvikling, sikres det, at der med regelmaessige mellemrum foretages en gratis, relevant undersoegelse og kontrol af de unges helbred, jf. dog direktiv 89/391/EOEF.
Den gratis helbredsundersoegelse og -kontrol kan gennemfoeres inden for rammerne af et nationalt sundhedssystem.
3. Arbejdsgiveren skal goere de unge bekendt med eventuelle risici, samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til deres sikkerhed og sundhed.
Endvidere skal arbejdsgiveren goere boernenes foraeldre eller vaerger bekendt med eventuelle risici samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til boernenes sikkerhed og sundhed.
4. Arbejdsgiveren skal inddrage de beskyttelses- og forebyggelsestjenester, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, i planlaegningen, gennemfoerelsen og kontrollen af de sikkerheds- og sundhedsforhold, der gaelder i forbindelse med unges arbejde.
Artikel 7
Unges saarbarhed - Arbejdsforbud
1. Medlemsstaterne soerger for, at unge beskyttes mod de saerlige risici for deres sikkerhed, sundhed og udvikling, der skyldes de unges manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede.
2. Med forbehold af artikel 4, stk. 1, forbyder medlemsstaterne, at unge beskaeftiges med:
a) arbejde, der objektivt set overstiger deres fysiske eller psykiske ydeevne
b) arbejde, der medfoerer skadelig udsaettelse for giftige stoffer, kraeftfremkaldende stoffer, stoffer, som foraarsager arvelige genetiske skader, stoffer, som foraarsager fosterskader, eller stoffer, som paa anden maade kan foraarsage kroniske skader for mennesker
c) arbejde, der medfoerer udsaettelse for skadelig straaling
d) arbejde, der indebaerer en ulykkesrisiko, som unge maa antages ikke at kunne erkende eller afvaerge paa grund af manglende sans for sikkerhedsaspekterne eller manglende erfaring eller uddannelse, eller
e) arbejde, der paa grund af ekstrem kulde eller varme, eller paa grund af stoej eller rystelser bringer deres sundhed i fare.
Arbejde, der vil kunne indebaere saerlige risici for unge som anfoert i stk. 1, er blandt andet:
- arbejde, der indebaerer skadelig udsaettelse for de fysiske, biologiske og kemiske agenser, der er omhandlet i punkt I i bilaget, og
- de processer og det arbejde, der er naevnt i punkt II i bilaget.
3. For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 2, naar de er noedvendige for de 15-17-aariges erhvervsuddannelse, og paa betingelse af, at deres sikkerhed og sundhed beskyttes, fordi arbejdet udfoeres under tilsyn af en kompetent person som omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, og med forbehold af, at den beskyttelse, naevnte direktiv giver, er sikret.
AFSNIT III
Artikel 8
Arbejdstid
1. Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense boerns arbejdstid til:
a) otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik
b) to timer pr. undervisningsdag og tolv timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i undervisningsperioden, men uden for undervisningstiden, hvis dette ikke er forbudt i henhold til national lovgivning eller i strid med nationalt praksis;
den daglige arbejdstid maa dog under ingen omstaendigheder overstige syv timer; denne graense kan haeves til otte timer for boern, der er fyldt 15 aar
c) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i en skolefri periode paa mindst en uge; disse graenser kan haeves til otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der er fyldt 15 aar
d) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar lettere arbejde, der udfoeres af boern, der ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov.
2. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense 15-17-aariges arbejdstid til otte timer om dagen og 40 timer om ugen.
3. Den tid, som unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller praktik, bruger paa undervisning, regnes med til arbejdstiden.
4. Hvis en ung er ansat af flere arbejdsgivere, laegges alle de praesterede arbejdsdage og arbejdstimer sammen.
5. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra a), og stk. 2 i saerlige tilfaelde, eller hvis dette af objektive grunde er berettiget.
Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne, begraensningerne og reglerne for ivaerksaettelsen af saadanne undtagelser.
Artikel 9
Natarbejde
1. a) Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde mellem kl. 20 og kl. 6.
b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde 15-17-aariges arbejde mellem kl. 22 og kl. 6 eller mellem kl. 23 og kl. 7.
2. a) Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser for saerlige aktivitetssektorer tillade, at 15-17-aarig arbejder i den i stk. 1, litra b), naevnte periode, i hvilken natarbejde er forbudt.
I saa tilfaelde traeffer medlemsstaterne passende foranstaltninger med henblik paa, at den 15-17-aarige er under opsyn af en voksen i tilfaelde, hvor et saadant opsyn er noedvendigt for at beskytte den 15-17-aarige.
b) Hvis litra a) anvendes, er arbejde mellem kl. 24 og kl. 4 dog forbudt.
Medlemsstaterne kan dog i nedenstaaende tilfaelde ved lov eller administrative bestemmelser tillade 15-17-aariges arbejde i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt, hvis dette af objektive grunde er berettiget, og saafremt der gives dem en passende kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:
- arbejde, der udfoeres inden for soefart eller fiskeri
- arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet
- arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner
- deltagelse i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.
3. 15-17-aarige skal, inden de begynder at udfoere natarbejde og derefter med jaevne mellemrum, have tilbudt en gratis helbredsundersoegelse og bedoemmelse af deres arbejdsevne, medmindre de kun undtagelsesvis arbejder i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt.
Artikel 10
Hviletid
1. a) De medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at boern for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst 14 timer.
b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at 15-17-aarige for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst tolv timer.
2. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa for hver syvdagesperiode at sikre, at
- boern, over for hvilke de benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), og
- 15-17-aarige
har en hvileperiode paa mindst to dage, om muligt i sammenhaeng.
Hvis det af tekniske eller organisatoriske grunde er berettiget, kan den mindste hvileperiode nedsaettes, men den maa under ingen omstaendigheder vaere paa under 36 timer i sammenhaeng.
Den mindste hvileperiode i foerste og andet afsnit omfatter i princippet soendagen.
3. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade, at den i stk. 1 og 2 omhandlede mindste hvileperiode afbrydes i forbindelse med aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder eller af kort varighed i loebet af dagen.
4. For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra b), og stk. 2 i nedenstaaende tilfaelde, hvis dette af objektive grunde er berettiget, saafremt der gives de 15-17-aarige en passende kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:
a) arbejde, der udfoeres inden soefart eller fiskeri
b) arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet
c) arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner
d) arbejde, der udfoeres inden for landbruget
e) arbejde, der udfoeres i turistsektoren eller i hotel- og restaurationssektoren
f) aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder i loebet af dagen.
Artikel 11
AArlig hvileperiode
Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), soerger for, at boern, som foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov, saa vidt muligt har en helt arbejdsfri periode i loebet af skoleferien.
Artikel 12
Pauser
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at unge har en pause paa mindst 30 minutter, om muligt sammenhaengende, hvis den daglige arbejdstid overstiger 4 1/2 time.
Artikel 13
15-17-aariges arbejde i tilfaelde af force majeure
Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 1, litra b), artikel 10, stk. 1, litra b), og for saa vidt angaar 15-17-aarige, artikel 12, hvis der er tale om arbejde under de forhold, der er omhandlet i artikel 5, stk. 4, i direktiv 89/391/EOEF, saafremt dette arbejde er midlertidigt, skal udfoeres omgaaende, der ikke er voksne arbejdstagere til raadighed, og der gives de paagaeldende 15-17-aarige tilsvarende kompenserende hvileperioder inden for tre uger.
AFSNIT IV
Artikel 14
Foranstaltninger
Medlemsstaterne fastsaetter, hvilke foranstaltninger der skal finde anvendelse i tilfaelde af overtraedelse af de bestemmelser, der vedtages for at ivaerksaette dette direktiv; foranstaltningerne skal vaere effektive og staa i et rimeligt forhold til overtraedelsen.
Artikel 15
Tilpasning af bilaget
Den tekniske tilpasning af bilaget som foelge af den tekniske udvikling, udviklingen inden for internationale bestemmelser og specifikationer samt indvundne erfaringer paa det omraade, som direktivet daekker, foretages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i direktiv 89/391/EOEF.
Artikel 16
Opretholdelse af beskyttelsesniveauet
Uanset medlemsstaternes ret til at tilpasse de forskellige bestemmelser paa omraadet for beskyttelse af unge efter udviklingen, for saa vidt dette direktivs minimumskrav overholdes, udgoer gennemfoerelsen af direktivet ikke en gyldig begrundelse for at saenke det generelle niveau for beskyttelse af unge.
Artikel 17
Afsluttende bestemmelser
1. a) Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 22. juni 1996 eller sikrer senest paa denne dato, at arbejdsmarkedets parter indfoerer de noedvendige bestemmelser ved overenskomster, idet medlemsstaterne skal traeffe alle noedvendige foranstaltninger for til enhver tid at kunne garantere de resultater, som dette direktiv foreskriver.
b) Det Forenede Kongerige kan dog i en periode paa fire aar fra den i litra a) fastsatte dato undlade at gennemfoere artikel 8, stk. 1, litra b), foerste afsnit, for saa vidt angaar den ugentlige maksimale arbejdstid, samt artikel 8, stk. 2, og artikel 9, stk. 1, litra b), og stk. 2.
Kommissionen forelaegger en rapport om virkningerne af denne bestemmelse.
Raadet, der traeffer afgoerelse paa de i traktaten fastsatte betingelser, beslutter, om ovennaevnte periode skal forlaenges.
c) Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
2. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 omhandlede love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
4. Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv, med angivelse af arbejdsmarkedsparternes synspunkter.
Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg herom.
5. Kommissionen forelaegger med regelmaessige mellemrum Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2, 3 og 4.
Artikel 18
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 22. juni 1994.
31994L0033
L 216/12
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 94/33/ЕО НА СЪВЕТА
от 22 юни 1994 година
за закрила на младите хора на работното място
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 118а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приема с директиви минимални изисквания за насърчаване на подобренията, в частност на работната среда, за да се гарантира по-високо равнище на защита на безопасността и здравето на работниците
като има предвид, че съгласно споменатия член тези директиви избягват да налагат административни, финансови и правни ограничения, които биха възпрепятствали създаването и развитието на малки и средни предприятия;
като има предвид, че Хартата на Общността за основните социални права на работниците, приета от Европейския съвет в Страсбург на 9 декември 1989 г. от държавните и правителствените ръководители на единадесетте държави-членки, гласи в частност в точки 20 и 22:
„20.
Без да се засягат по-благоприятните за младите хора правила, в частност тези, които осигуряват подготовката им за работа чрез професионална квалификация, и освен ако има дерогации, ограничаващи се до някои леки дейности, минималната възраст за постъпване на работа не трябва да е под минималната възраст за завършване на задължителното образование, но при всяко положение да не е под 15 години;
22.
Трябва да се вземат необходимите мерки с оглед да се променят разпоредбите на трудовото законодателство, които се отнасят за младите работници, така че те да отговарят на изискванията за тяхното развитие и на потребностите им от професионално обучение и на достъпа им до работа.
Продължителността на труда, в частност на работниците под осемнадесет години, трябва да се ограничи, без да има възможност за заобикаляне на това ограничение, като се прибягва до извънреден труд, а нощният труд - да се забрани, с изключение на някои дейности, определени от националните закони или наредби.“;
като има предвид, че е подходящо да се вземат предвид принципите на Международната организация на труда в областта на закрилата на младите хора на работното място, включително и тези, които се отнасят за минималната възраст за достъп до заетост или работа;
като има предвид, че в Резолюцията за детския труд (4) Европейският парламент обобщава различните аспекти на труда на младите хора и в частност подчертава въздействието му върху тяхното здраве, тяхната безопасност, тяхното физическо и умствено развитие и набляга върху необходимостта да се приеме директива, която да хармонизира националните законодателства в тази област;
като има предвид, че член 15 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждането на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (5) предвижда, че особено уязвимите рискови групи трябва да бъдат закриляни от конкретните опасности, които ги застрашават;
като има предвид, че децата и подрастващите трябва да се разглеждат като особени рискови групи и да се вземат мерки за тяхната безопасност и здраве;
като има предвид, че уязвимостта на децата изисква държавите-членки да забранят техния труд и да следят минималната възраст за достъп до заетост или работа да не е под минималната възраст за завършване на задължителното редовно образование, установено от националното законодателство, но при всяко положение да не е под 15 години; като има предвид, че дерогации на забраната на детския труд могат да се допускат само в особени случаи и при условията, предвидени в настоящата директива; като има предвид, че те в никакъв случай не могат да бъдат във вреда на редовното посещаване на училище и на ползата от образованието;
като има предвид, че особеностите на прехода от детството към зрялата възраст, присъщи на подрастващите, налагат необходимостта от стриктна правна уредба и закрила на труда на подрастващите;
като има предвид, че всеки работодател трябва да гарантира на младите хора условия на труд, съобразени с тяхната възраст;
като има предвид, че работодателите трябва да прилагат необходимите мерки за защита на безопасността и здравето на младите хора въз основа на преценка на рисковете за младите хора, свързани с техния труд;
като има предвид, че държавите-членки трябва да закрилят младите хора от всички специфични рискове, произтичащи от липсата на опит, от неспособността да осъзнават съществуващи или потенциални рискове или от незрялостта на младите хора;
като има предвид, че за целта държавите-членки трябва да забранят труда на младите хора за дейностите, посочени в настоящата директива;
като има предвид, че приемането на конкретни минимални предписания за организацията на работното време може да подобри условията на труд на младите хора;
като има предвид, че максималното работно време на младите хора трябва да е строго ограничено и че нощният труд на младите хора трябва да се забрани, с изключение на някои видове дейности, определени от националните закони или наредби;
като има предвид, че е подходящо държавите-членки да приемат съответните мерки работното време на подрастващите, които посещават училище, да не е във вреда на възможността им да се възползват от полученото образование;
като има предвид, че времето, посветено за образование от младите хора, които работят в рамките на смесена система за теоретично и/или практическо обучение или на производствена практика, трябва да се включи в работното време;
като има предвид, че с оглед да се гарантират безопасността и здравето на младите хора трябва да им бъдат осигурени минимални периоди на почивка - дневна, седмична и годишна, и съответни кратки почивки;
като има предвид, че що се отнася до периода на седмичната почивка, следва надлежно да се вземе под внимание разнообразието на културните, етническите, религиозните и други фактори, преобладаващи в държавите-членки; като има предвид в частност, че всяка държава-членка има право сама да решава окончателно дали и до каква степен да включи неделята в седмичната почивка;
като има предвид, че подходящият трудов опит може да допринесе за постигането на целта за подготовка на младите хора за професионалния и обществения живот на възрастните хора, при условие че се следи да се избягва каквото и да било увреждане на тяхната безопасност, здраве и развитие;
като има предвид, че ако дерогациите на забраните и ограниченията, предвидени в настоящата директива, биха се оказали належащи за някои дейности или в конкретни ситуации, тяхното прилагане не би следвало да накърнява принципите на въведената система за закрила;
като има предвид, че настоящата директива представлява конкретна стъпка към изграждането на социалното измерение на вътрешния пазар;
като има предвид, че практическото прилагане на системата за закрила, предвидена от настоящата директива, ще изисква от държавите-членки да прилагат система от ефективни и пропорционални мерки;
като има предвид, че прилагането на някои от разпоредбите на настоящата директива би могло да създаде конкретни проблеми на държава-членка по отношение на нейната система за закрила на младите хора на работното място; като има предвид, че поради това е подходящо да се разреши на тази държава-членка да се въздържа от прилагането на съответните разпоредби за подходящ период,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
Член 1
Предмет
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки за забрана на детския труд.
Те следят, при предвидените от настоящата директива условия, минималната възраст за назначаване или за наемане на работа да не е под минималната възраст за завършване на задължителното редовно образование, установено от националното законодателство, или при всяко положение да не е под 15 години.
2. Държавите-членки следят трудът на юношите да е строго регламентиран и закрилян при условията, предвидени от настоящата директива.
3. По принцип държавите-членки следят всеки работодател да гарантира на младите хора условия на труд, съобразени с тяхната възраст.
Те следят за закрилата на младите хора от икономическа експлоатация и от всякакъв труд, който би увредил безопасността, здравето или физическото, умственото, моралното или общественото им развитие или би навредил на тяхното образование.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за всяко лице под 18-годишна възраст, страна по трудов договор или по трудово правоотношение, определени и/или регламентирани от действащото в държава-членка право.
2. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да предвидят да не прилагат настоящата директива в границите и при условията, които те установят в законови или в подзаконови разпоредби, за случайни или краткосрочни дейности, включващи:
а)
домашните услуги в частно домакинство, или
б)
работата, която не се смята за вредна, тежка или опасна за младите хора, в семейно предприятие.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящата директива:
а)
„млад човек“ е всяко лице под 18-годишна възраст, визирано в член 2, параграф 1;
б)
„дете“ е всеки млад човек, който не е навършил 15 години или който все още подлежи на задължителното редовно образование по силата на националното законодателство;
в)
„юноша“ е всеки млад човек, навършил най-малко 15 години, но под 18 години, който вече не подлежи на задължителното редовно образование по силата на националното законодателство;
г)
„леки дейности“ са всички дейности, които поради присъщия характер на включените задачи и конкретните условия, при които те се извършват:
i)
не могат да увредят безопасността, здравето или развитието на децата, и
ii)
не са от такова естество, че да им попречат да посещават училище, да участват в програми за професионално ориентиране или обучение, одобрени от компетентния орган, или на възможността да се възползват от полученото образование;
д)
„работно време“ е всеки период, през който младият човек е на работа, е на разположение на работодателя и изпълнява дейността или задълженията си в съответствие с националното законодателство и/или практика;
е)
„период на почивка“ е всеки период, който не е работно време.
Член 4
Забрана на детския труд
1. Държавите-членки приемат необходимите мерки за забрана на детския труд.
2. Като имат предвид целите, посочени в член 1, държавите-членки могат със законови или подзаконови разпоредби да предвидят, че забраната на детския труд не се прилага:
а)
за децата, които извършват дейностите, посочени в член 5;
б)
за децата на възраст най-малко 14 години, които работят в рамките на смесена система на работа/обучение или на производствена практика, при условие че този труд се полага в съответствие с условията, определени от компетентния орган;
в)
за децата на възраст най-малко 14 години, които извършват леки дейности, различни от посочените в член 5; леки дейности, различни от посочените в член 5, все пак могат да се извършват от деца на 13-годишна възраст за ограничен брой часове на седмица и за категории труд, определени от националното законодателство.
3. Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в параграф 2, буква в), определят, като спазват разпоредбите на настоящата директива, условията на труд, свързани с посочените леки дейности.
Член 5
Културни или сходни на тях дейности
1. За наемането на деца с цел участие в културни, художествени, спортни или рекламни дейности се изисква предварително разрешение от компетентния орган за всеки отделен случай.
2. Държавите-членки определят със законови или подзаконови разпоредби условията на труд на децата в случаите, посочени в параграф 1, и условията и реда на процедурата за получаване на предварително разрешение, при условие че дейностите:
i)
не могат да увредят безопасността, здравето или развитието на децата, и
ii)
не са от такова естество, че да им попречат да посещават училище, да участват в програми за професионално ориентиране или обучение, одобрени от компетентните органи, или на възможността да се възползват от полученото образование.
3. Чрез дерогация от процедурата, предвидена в параграф 1, за деца, навършили 13-годишна възраст, държавите-членки могат да разрешат със законови или подзаконови разпоредби, в съответствие с условията, които те определят, наемането на деца с цел участие в културни, художествени, спортни или рекламни дейности.
4. Държавите-членки, които имат специална разрешителна система за агенциите за манекени, които работят с деца, могат да запазят тази система.
РАЗДЕЛ II
Член 6
Общи задължения на работодателите
1. Без да се засяга член 4, параграф 1, работодателят взема необходимите мерки за закрила на безопасността и здравето на младите хора, като обръща особено внимание на специфичните рискове, посочени в член 7, параграф 1.
2. Работодателят прилага мерките, предвидени в параграф 1, въз основа на преценка на рисковете, които съществуват за младите хора и са свързани с тяхната работа.
Преценката трябва да се извърши, преди младите хора да започнат работа и при всяко съществено изменение на условията на труд и в частност трябва да обхваща следните въпроси:
а)
обзавеждането и планировката на местоработата и на личното работно място;
б)
естеството, степента и продължителността на излагане на физични, биологични и химични фактори;
в)
разполагането, избора и използването на работни съоръжения, в частност на фактори, машини, апарати и устройства, както и начина на работа с тях;
г)
организацията на работните процеси и операции и на тяхното взаимодействие (организация на труда);
д)
равнището на обучение и инструктаж на младите хора.
Когато тази преценка показва съществуването на риск за безопасността, физическото или умственото здраве или развитие на младите хора, трябва да се осигури съответна периодична безплатна оценка и наблюдение на тяхното здраве, без да се засяга Директива 89/391/ЕИО.
Безплатната оценка и наблюдение на здравето могат да са част от национална здравна система.
3. Работодателят уведомява младите хора за евентуалните рискове и за всички мерки, взети за безопасността и здравето им.
Наред с това, той уведомява законните представители на децата за евентуалните рискове и за всички мерки, взети за безопасността и здравето на младите хора.
4. Работодателят си сътрудничи със службите за закрила и превенция, посочени в член 7 от Директива 89/391/ЕИО, при планирането, прилагането и контрола на условията на безопасност и здраве, които се прилагат за труда на младите хора.
Член 7
Уязвимост на младите хора - забрана на труда
1. Държавите-членки следят за закрилата на младите хора от конкретни рискове за тяхната безопасност, здраве и развитие в резултат от липсата на опит, от липсата на осъзнаване на съществуващи или възможни рискове или от незрялостта на младите хора.
2. Без да се засяга член 4, параграф 1, държавите-членки забраняват за тази цел наемането на млади хора за дейности, които:
а)
обективно са извън техните физически или психологични възможности;
б)
включват вредно излагане на фактори, които са токсични, канцерогенни, причиняват наследствени генетични увреждания, имат вредно въздействие върху плода по време на бременност или каквото и да било друго вредно хронично въздействие върху човешкото здраве;
в)
включват опасно излагане на радиация;
г)
включват риск от злополуки, за който може да се предположи, че не може да бъде осъзнат или избегнат от младите хора поради недостатъчното им внимание към безопасността или липсата на опит или обучение; или
д)
застрашават здравето поради изключително високи и ниски температури или поради шум или вибрации.
Дейностите, които могат да породят конкретни рискове за младите хора по смисъла на параграф 1, в частност са:
-
дейностите, свързани с опасно излагане на физични, биологични и химични фактори, посочени в точка I от приложението, и
-
процесите и дейностите, посочени в точка II от приложението.
3. Държавите-членки могат със законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от разпоредбите на параграф 2 за подрастващите, когато тези дерогации са необходими за професионалното обучение на подрастващите и при условие че закрилата на тяхната безопасност и здраве е осигурена от факта, че дейностите се извършват под контрола на компетентно лице по смисъла на член 7 от Директива 89/391/ЕИО и с уговорката да се гарантира закрилата, осигурена от споменатата директива.
РАЗДЕЛ III
Член 8
Работно време
1. Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), вземат необходимите мерки за ограничаване на работното време на децата:
а)
до осем часа дневно и до четиридесет часа седмично за труд, полаган при смесена система на работа/обучение, или при производствена практика;
б)
до два часа в учебни дни и до дванадесет часа седмично за труд, полаган по време на учебния срок и извън часовете, определени за учебни занимания, доколкото това не е забранено от националното законодателство и/или практика;
в никакъв случай дневното работно време не може да надвишава седем часа; тази граница може да се увеличи на осем часа за децата, които са навършили петнадесет години;
в)
до седем часа дневно и до тридесет и пет часа седмично за труд, полаган през период, когато училището не работи най-малко една седмица; тези граници могат да се увеличат на осем часа дневно и на четиридесет часа седмично за децата, които са навършили петнадесет години;
г)
до седем часа дневно и до тридесет и пет часа седмично за леки дейности, извършвани от деца, които вече не подлежат на задължителното редовно образование, изисквано от националното законодателство.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки за ограничаване на работното време на подрастващите до осем часа дневно и до четиридесет часа седмично.
3. Времето, посветено на обучение от младия човек, който работи по смесена теоретична и/или практическа система на работа/обучение или на производствена практика, се включва в работното време.
4. Когато млад човек е нает от повече от един работодател, работните дни и работното време се сумират.
5. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от разпоредбите на параграф 1, буква а) и параграф 2 или в краен случай, или когато са налице обективни причини за това.
Държавите-членки чрез законови или подзаконови разпоредби определят условията, границите и реда за прилагане на такива дерогации.
Член 9
Нощен труд
1.
а)
Държавите-членки, които се ползват от правото, предвидено в член 4, параграф 2, буква б) или в), вземат необходимите мерки за забрана на детския труд от 20:00 до 6:00 часа.
б)
Държавите-членки вземат необходимите мерки за забрана на труда на подрастващите или между 22:00 и 6:00 часа, или между 23:00 и 7:00 часа.
2.
а)
Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават труда на подрастващите през периода на забрана на нощния труд, посочен в параграф 1, буква б), в конкретни сектори на дейност.
В този случай държавите-членки вземат съответните мерки за контрол над подрастващите от възрастен работник в случаите, когато такъв контрол е необходим за закрилата на подрастващите.
б)
В случай на прилагане на буква а) трудът между полунощ и 4:00 часа остава забранен.
Наред с това държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават труда на подрастващите през периода на забрана на нощния труд в посочените по-долу случаи, когато съществуват обективни причини за това и при условие че на подрастващите се предостави съответна почивка като компенсация и че посочените в член 1 цели не се поставят под съмнение:
-
дейности, извършвани в секторите корабоплаване или риболов;
-
дейности, извършвани в системата на въоръжените сили или на полицията;
-
дейности, извършвани в болниците или в други подобни заведения;
-
културни, художествени, спортни и рекламни дейности.
3. Подрастващите имат право, преди евентуалното им допускане до нощен труд и на равни интервали след това, на безплатна оценка на тяхното здраве и възможности, освен ако трудът, който полагат в периода, когато трудът е забранен, е по изключение.
Член 10
Периоди на почивка
1.
а)
Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), вземат необходимите мерки на всеки период от двадесет и четири часа децата да имат право на минимален период на почивка от 14 последователни часа.
б)
Държавите-членки вземат необходимите мерки на всеки период от двадесет и четири часа подрастващите да имат право на минимален период на почивка от 20 последователни часа.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки на всеки период от седем дни:
-
децата, по отношение на които те са използвали правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), и
-
подрастващите
да имат право на минимален период на почивка от два дни, по възможност последователни.
Когато това е оправдано по технически или организационни причини, минималният период на почивка може да бъде намален, но в никакъв случай не може да бъде под 36 последователни часа.
Минималният период на почивка, посочен в първа и втора алинея, по принцип включва и неделята.
3. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да предвидят минималните периоди на почивка, посочени в параграфи 1 и 2, да бъдат прекъсвани по отношение на дейности, включващи периоди на работа, които са разпокъсани или са с кратка продължителност през деня.
4. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от параграф 1, буква б) и параграф 2 по отношение на подрастващите в посочените по-долу случаи, когато съществуват обективни причини за това и при условие че на подрастващите се предостави съответна почивка като компенсация и че целите, посочени в член 1, не се поставят под съмнение:
а)
дейности, извършвани в секторите корабоплаване или риболов;
б)
дейности, извършвани в системата на въоръжените сили и на полицията;
в)
дейности, извършвани в болниците или в други подобни заведения;
г)
дейности, извършвани в земеделието;
д)
дейности, извършвани в сектора туризъм или в сектора хотели, ресторанти и кафенета;
е)
дейности, включващи периоди на работа, които са разпокъсани през деня.
Член 11
Годишна почивка
Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), следят в училищните ваканции на децата, подлежащи на задължителното редовно образование, изисквано от националното законодателство, да се включи, доколкото е възможно, напълно освободен от всякаква работа период.
Член 12
Почивки през работно време
Държавите-членки вземат необходимите мерки младите хора да ползват, когато дневното работно време е над четири часа и половина, време за почивка най-малко тридесет минути, по възможност последователни.
Член 13
Работа на юноши при форсмажорни обстоятелства
Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от член 8, параграф 2, член 9, параграф 1, буква б), член 10, параграф 1, буква б), а по отношение на подрастващите - от член 12, за дейности при обстоятелствата, посочени в член 5, параграф 4 от Директива 89/391/ЕИО, при условие че тези дейности имат временен характер и трябва да се извършат незабавно, че няма на разположение възрастни работници и че на съответните подрастващи се предоставят равностойни периоди на почивка като компенсация в срок от три седмици.
РАЗДЕЛ IV
Член 14
Мерки
Всяка държава-членка определя всички необходими мерки, които се прилагат в случай на нарушение на разпоредбите, приети в съответствие с настоящата директива; тези мерки трябва да са ефективни и пропорционални.
Член 15
Адаптиране на приложението
Адаптиранията от строго технически характер в резултат от техническия прогрес, развитието на международните правила или спецификации или на познанието в областта, обхваната от настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.
Член 16
Клауза за недопускане на регресия
Без да се засяга правото на държавите-членки да въвеждат, предвид променящите се обстоятелства, различни разпоредби за закрила на младите хора, доколкото се спазват минималните изисквания, предвидени в настоящата директива, прилагането на директивата не представлява основателна причина за намаляване на общото равнище на закрила на младите хора.
Член 17
Заключителни разпоредби
1.
а)
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 22 юни 1996 г. или следят най-късно до тази дата социалните партньори да въведат изискваните разпоредби чрез колективни договори, като държавите-членки трябва да приемат всички необходими мерки, за да са в състояние да гарантират по всяко време резултатите, предвидени от настоящата директива.
б)
За период от четири години, считано от посочената в буква а) дата, Обединеното кралство може да се въздържа да прилага член 8, параграф 1, буква б), първа алинея по отношение на разпоредбата за максималната продължителност на седмичното работно време, както и член 8, параграф 2 и член 9, параграф 1, буква б) и параграф 2.
Комисията представя доклад за резултатите от настоящата разпоредба.
Съветът, в съответствие с предвидените в Договора условия, решава дали посоченият по-горе срок трябва да бъде продължен.
в)
Държавите-членки незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те вече са приели или приемат в областта, уредена с настоящата директива.
4. На всеки пет години държавите-членки представят на Комисията доклад за практическото прилагане на разпоредбите на настоящата директива, като посочват гледните точки на социалните партньори.
Комисията уведомява за това Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет.
5. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет периодичен доклад за прилагането на настоящата директива, като взема предвид параграфи 1, 2, 3 и 4.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 1994 година.